Справа №: 452/4107/23
П О С Т А Н О В А
05 січня 2024 року м.Самбір
суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Казан І.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, приватного підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
-за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ОСОБА_1 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом не маючи права керування транспортним засобом, 8 жовтня 2023 року о 03.19год на автодорозі Мостиська-Самбір-Борислав-Дрогобич 34км+700м, повторно протягом року керуючи транспортним засобом Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування таким, порушив пункт 2.9(а) Правил дорожнього руху України, а саме керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
До суду ОСОБА_1 не з`явився, хоча у встановленому законом порядку повідомлявся про час та місце розгляду справи.
Ураховуючи, що ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце розгляду справи, шляхом направлення SMS-повідомлення на номер телефону, який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення,що підтверджується довідкою про його доставку адресату, до суду 5 січня 2024 року не з`явився, будь-яких письмових пояснень по справі від нього не надійшло, а згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП П не є обов`язковою, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності правопорушника.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, приходжу до наступного висновку:
Відповідно до п. 2.1 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Адміністративним правопорушенням, згідно ч. 5 ст. 126 КУпАП, визнається повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Частина друга статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортними засобами.
Разом з тим, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає в тому числі у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У відповідності до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Орган (посадова особа), згідно зі ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїми внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується: протоколами про адміністративні правопорушення, складеними уповноваженою особою, які відповідають вимогам ст. 256 КУпАП; рапортами; постановою про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП від 29.07.2023 року серії ЕАС № 7417348; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та чеком приладу Драгер із яких відомо, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння із використанням технічного засобу Драгер 6820 проводився 08.10.2023 року о 03.30год і показник становить 0,96%, що свідчить про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння.
Крім цього, вина особи стверджується відеозаписом із службового відео реєстратора та портативного відеореєстратора поліцейського, який є безперервним та на ньому чітко видно рух транспортного засобу та проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного засобу Драгер 6820.
Викладеними фактичними обставинами справи, беззаперечно встановлено, ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду протоколів про адміністративні правопорушення.
Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
При обранні стягнення, враховується особа правопорушника, його матеріальне та сімейне становище, а також виходячи з матеріалів справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, - штраф у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП слід стягнути із правопорушника судовий збір у розмірі передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
П О С Т А Н О В И В:
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605,60грн.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом десяти днів із дня її винесення.
Суддя