Житомирський апеляційний суд
Справа №281/668/23 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л. А.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника адвоката Антонюка В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Антонюка Віктора Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 лютого 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 22 жовтня 2023 року о 23-43 год. в смт. Лугини по вул. Базарна, 18 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN TOURAN д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (хитка хода, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеозапис на портативний відеореєстратор АМ00024, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Антонюк В.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи. Зокрема зазначив, що у спілкуванні з водієм працівники поліції спонукали його до відмови від проведення огляду, ніяких документів та протоколів не складали, посвідчення водія не вилучали, від керування транспортним засобом не відсторонили.

Також, ознаки сп`яніння названі поліцейськими автоматично, не встановлені перевіркою. Натомість поведінка ОСОБА_1 була адекватною, реакцію на світло не перевіряли. Адвокат вказав, що запис з портативного реєстратора працівників поліції не є безперервним. Протокол у присутності водія не складався, права та обов`язки водію не роз`яснювались, другий примірник протоколу водію не вручений.

На думку адвоката, у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення недоведена.

Одночасно адвокат Антонюк В.О. просив поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що апеляційна скарга подана у встановлений законом строк, апеляційну скаргу вперше він подав до суду першої інстанції 06 березня 2024 року, яку постановою Житомирського апеляційного суду від 19 березня 2024 року повернуто особі, яка її подала. Апеляційну скаргу повторно подав 02 квітня 2024 року. На підставі викладеного вважає, що має право на поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, у зв`язку з тим, що доводи адвоката щодо поважності причини пропуску строку узгоджуються із матеріалами справи, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

В судовому засіданні захисник адвокат Антонюк В.О. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Проте вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Відповідно до ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №078206 від 22 жовтня 2023 року; направлення від 22 жовтня 2023 року на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; рапорт інспектора СРПП Коростенського РУП ст. лейтенанта ОСОБА_2 , постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 1, ст. 122 ч. 1 КУпАП, відеозапис.

Однак при цьому суд першої інстанції не дав оцінки наведеним доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності для прийняття рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер поліцейських, працівники поліції зупинили автомобіль Volkswagen, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , виказали підозру щодо наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини та запропонували пройти огляд на місці за допомогою газоаналізатора Драгер або у лікарні у м. Коростень, на що отримали заперечення та відмову. Далі наголосили водію про відсторонення його від керування транспортним засобом та намір скласти щодо нього постанову за керування автомобілем без документів і протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На запитання працівників поліції чи буде підписувати процесуальні документи, ОСОБА_1 відмовився.

Два інші файли з реєстратора службового автомобіля фіксують зупинку транспортного засобу.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення час вчинення водієм адміністративного правопорушення зазначено 23:43 год., відео з нагрудних камер працівника поліції під час розмови з водієм та встановлення обставин у службовому автомобілі патрульної поліції взагалі не містить вказівки на дату та час. А загальна тривалість відеозапису з нагрудних камер працівників поліції складає 01:45 хв. Відтак, на наявних в матеріалах справи відеозаписах з нагрудних камер поліцейських не зафіксовано всіх подій, які відбувались при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Згідно з пунктом 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Пунктами 4, 5 Розділу ІІ Інструкції № 1026 установлено, що під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відео реєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

З дослідженого відеозапису, який міститься в матеріалах справи встановлено, що він є неповним, не містить дати і часу його запису, триває 01:45 хв. та не відображає повної картини щодо фіксації події вчиненого адміністративного правопорушення. Стверджувати, що даний запис об`єктивно зафіксував всі події неможливо.

Відповідно до вимог ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Однак, всупереч чинному законодавству про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документу встановленої форми, а саме, акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Більше того, з наявних відеозаписів працівником поліції було оголошено лише одну ознаку алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю, при цьому з цих же відеозаписів не можливо чітко визначити та оцінити поведінку водія, оскільки він знаходиться поза кадром. На думку апеляційного суду, працівниками поліції не з`ясовано, не встановлено та не доведено достатніх підстав для проведення огляду на стан сп`яніння. Відеозаписи не містять встановлення інших ознак алкогольного сп`яніння водія, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення (хитка хода, почервоніння очей).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо спонукання водія до відмови у проходженні огляду на стан сп`яніння не спростовані матеріалами справи, у зв`язку з недостатністю у матеріалах справи доказів та неповним відеозаписом подій.

Разом з тим, обґрунтованими апеляційний суд вважає доводи скаржника щодо не роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також не вручення йому копії протоколу про адміністративне правопорушення, що суперечить вимогам норм чинного законодавства.

Тому апеляційний суд наголошує, що наявний у справі відеозапис не може бути належним доказом вини ОСОБА_1 , оскільки всупереч вимогам законодавства не було проведено повну відеофіксацію огляду водія на стан сп`яніння, а з фрагментів спілкування поліцейського з ОСОБА_1 не видається можливим встановити фактичні обставини справи, зокрема в частині дотримання поліцейськими процедури огляду водія на стан сп`яніння, складання відповідних документів, роз`яснення прав, тощо.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Склад даного адміністративного правопорушення передбачає обов`язкову суб`єктивну сторону у формі прямого умислу, тобто у даному випадку суду необхідно встановлювати чи мало місце добровільне волевиявлення водія про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначені вище обставини вказують на упереджене ставлення працівників поліції до особи правопорушника та вказують на намір останніх скласти протокол за будь-яких умов, тому апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 був обмежений в своєму волевиявленні щодо оголошення працівникам поліції відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно з ч. 2 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

В п. 39 Рішення ЄСПЛ «Лучанінова проти України» Суд зробив висновок, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушив заявник у зазначеній справі, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться (справа про адміністративне правопорушення), є кримінальним для цілей застосування Конвенції.

Згідно зі статтею 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості підтверджуються доказами у справі, які не можна визнати допустимими, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини останнього в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Антонюку Віктору Олександровичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Антонюка Віктора Олександровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 лютого 2024 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь