Справа № 211/961/24
Провадження № 3/211/870/24
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2024 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко С.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділення № 1 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої КГ № 88 прибиральником, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 993151 від 02.02.2024 року, 30.01.2024 року о 17.05 год. встановлено, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , ухилилась від виконання покладених на неї батьківських обов`язків щодо малолітніх дітей: ОСОБА_2 , 2022 року народження, ОСОБА_3 , 2014 року народження, ОСОБА_4 , 2016 року народження, а саме не забезпечила належні умови проживання , чим порушила ст. 150 СК України. Повторно протягом року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 провину визнала.

У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів. Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 статті 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Тобто обов`язковою кваліфікуючою ознакою є повторність протягом року.

Однак в матеріалах справи відсутні докази щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,.

Отже, при дослідженні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом не встановлено, що ОСОБА_1 протягом року піддавалась адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення, відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві.

Так, закриття судом кримінального провадження у тих випадках, коли існують підстави для перекваліфікації дій обвинуваченого судом, не виправдовує легітимних очікувань особи, яка зазнала шкоди і не узгоджується із завданнями кримінального судочинства.

Відмова держави від кримінального переслідування особи за наявності у її діях ознак іншого кримінального-караного діяння (менш тяжкого, ніж те, у якому їй пред`явлено обвинувачення) суперечитиме таким засадам як верховенство права, законність та диспозитивність, що призведе до безкарності винного, а особу, якій завдано шкоду, поставить у становище правової незахищеності і створить умови для повторної віктимізації. Наведене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 03.07.2019 року (справа №288/1158/16-к, провадження №13-28кс19), Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 19.10.2021 (справа №552/2540/20, провадження №51-3807км21), Київського апеляційного суду у постанові від 07.11.2022 (справа № 758/7843/22, провадження № 33/824/3259/2022).

Таким чином, суд вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду даної справи, та вважає необхідним перекваліфікувати дії ОСОБА_1 на ч. 1ст. 184 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує прав ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується письмовими матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 993151 від 02.02.2024 року, зверненням Служби у справах дітей, актом обстеження умов проживання з фото таблицею, та ін.

Суд приходить висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, але ці дії не становлять великої суспільної небезпеки, не спричинили і не могли спричинити значної шкоди суспільним або державним інтересам або правам інших громадян, правопорушення є малозначним, тому достатньо щодо особи, відносно якої було складено адміністративний протокол, обмежитись усним зауваженням.

У зв`язку з вищевикладеним, керуючись ст.ст. 22, 283, 284 КУпАП,-

постановив:

ОСОБА_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП - закрити.

ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності звільнити, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя: С. В. Ткаченко