1Справа № 317/6763/23 3/335/159/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Стеценко А.В., розглянувши справу про адміністративного правопорушення, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Олександрівка Приазовського району Запорізької області, громадянина України, непрацюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №2857815 від 10.11.2023 р., гр. ОСОБА_1 ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме,: 08.11.2023 о 16 год. 25 хв., на «Критому ринку» м. Запоріжжя по вул. Миколая Гончаренка, 4, перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги ст. 150 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП. В ході чого згідно акту, дитину ОСОБА_2 було доставлено до КНП «Міська дитяча лікарня №5» ЗМР.

В судове засідання ОСОБА_3 повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки на адресу місця проживання, та шляхом направлення судової повістки текстовим повідомленням на контактний номер телефона, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та в поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке полягає в охороні конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцненні законності, запобіганні правопорушенням, вихованні громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Крім того, Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить заборони розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 122-4, 124 КУпАП, за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у разі її належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суддя доходить наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП є бланкетною, тобто такою, що не називає конкретних ознак правопорушення, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Частиною 7 ст. 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №257815 від 10.11.2023, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наданими інспектору поліції, висновком лікаря КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 10232 від 08.11.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, Атом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 08.11.2023, повідомлення відділу по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про дітей, які залишились без батьківського піклування від 09.11.2023 №09-25/55, повідомлення інспектора СЮП ВП ЗРУА ГУНП в Запорізькій області щодо усунення причин та умов, що сприяли залишенню без батьківського піклування малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 09.11.2023 №18222/46/02-2023.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставин, що пом`якшують вину ОСОБА_1 суддею не встановлено. Обставиною, що обтяжує винність ОСОБА_1 - вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 33, 40-1, 245, 252 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винниму вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, і накласти на нього стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять шістдесят) гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач: ГУК у Запорізькій області/ТГ м. Запоріжжя/21081100, код отримувача: (ЄДРПОУ) 37941997, номер розрахунку (IBAN): UA0008479, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081100. «Адміністративні штрафи та інші санкції».

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір, стягувач: Державна судова адміністрація України.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя А.В. Стеценко