Справа № 577/81/24
Провадження № 3/577/65/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" січня 2024 р. м. Конотоп

Суддя Конотопського міськрайонного суду Кравченко В.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Конотопі адміністративну справу, яка надійшла від Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстрованої: АДРЕСА_1 , освіта середня, має на утриманні двох малолітніх дітей, фактично проживає у АДРЕСА_2 , не працює, раніше до адмінвідповідальності не притягувалася,-

за ст.124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 912605 від 19.12.2023 року ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП за наступних обставин (мовою оригіналу).

19.12.2023 року 0 10:15 год. в АДРЕСА_2 , мати ОСОБА_2 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме без поважних причин на протязі місяця не ходили до школи, чим порушила вимоги ст.. 8 ЗУ «Про охорону дитинства».

У судовому засіданні ОСОБА_1 винною себе не визнала та пояснила, що у період з 13.11.2023 року по 15.12.2023 року діти хворіли, а тому не відвідували школу.

На підтвердження доводів ОСОБА_1 надала належно завірені ксерокопії медичних довідок.

Суд, вислухавши доводи ОСОБА_1 , дослідивши представлені докази, дійшов наступного висновку.

Частина 1 ст. 184 КУпАП встановлена відповідальність батьків, які ухиляються від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання, виховання неповнолітніх дітей.

Згідно протоколу ОСОБА_1 інкримінується ухилення від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які на протязі місяця (період не конкретизований) не ходили до школи.

Проте, ОСОБА_1 представила медичні довідки відповідно до яких її діти в період з 13.11. по 15.12.2023 року хворіли, у зв`язку з чим їм було встановлено домашній режим.

У частині 1 ст. 2 КУпАП закріплено, що законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч.1 і ч.2 ст.7 КУпАП).

За положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а на підставі ч.1 ст.184 цього Кодексу відповідальність для батьків настає внаслідок їх ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Ці обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно із ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності тощо, а згідно ч. 2 обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

У згаданій позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Жодного доказу, який би підтверджував вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення суду не представлено. Більш того, обставини викладені в протоколі спростовуються медичними довідками про хворобу дітей, що унеможливлювало їх відвідування навчального закладу протягом місяця.

З огляду на викладене провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Керуючись: ст.ст. 184, 247 ч.1 п.1, 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя: В. О. Кравченко