Провадження №: 3/752/226/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код відсутній, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 24.10.2023 року о 07 год. 00 хв. в м. Києві по провулку Віто-Литовському, буд. 6, керуючи транспортним засобом «Scania» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автобусом «Богдан» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до отримання автомобілями механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 24.10.2023 року о 07 год. 00 хв. в м. Києві по провулку Віто-Литовському, буд. 6, керував транспортним засобом «Scania» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи підключеним за допомогою відеоконференцзв"язку в судовому засіданні вину не визнав.

Захисник Грицай Л.М. будучи підключеним за допомогою відеоконференцзв"язку в судовому засіданні просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Свою позицію обгрунтував тим, що в матеріалах справи щодо протоколу за ст. 124 КУпАП відсутні підписи свідків, відеозйомка з нагрудних камер не зафіксувала всіх деталей ДТП, пошкоджень транспортного засобу, а пояснення водія " ОСОБА_2 " не відповідають фактичним обставинам справи. Щодо протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП пояснив, що ОСОБА_1 , як житель Верховинського району Івано-Франківської області має специфічний словниково-розмовний діалект притаманний усім жителям Івано-Франківської області. Вказує, що ОСОБА_1 є меланхоліком, а тому вів бесіду з поліцейськими із явним уповільненням. Захисник зазначає, що працівники поліції не роз"яснили ОСОБА_1 його права та в чому він звинувачується. ОСОБА_3 вказує, що ОСОБА_1 було позбавлено права надавати пояснення, відеозапис не є безперервним, та направлення останнього до медичної установи працівниками поліції не здійснювалось, свідок та потерпілий надавали пояснення під тиском, а працівники поліції 6 разів задували на "Драгер" ОСОБА_1 , а тому, на його думку, є всі підстави для закриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки його вина підтверджується зібраними у справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №023132 від 24.10.2023 року, схемою місця ДТП та поясненнями потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_5 , які є послідовними, логічними та взаємоузгодженими між собою та відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.

Надаючи оцінку діям ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Так, за результатами дослідження матеріалів справи, в тому числі перегляду в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, встановлено, що ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння погодився, огляд проводили за допомогою приладу Драгер, проте внаслідок умисних дій водія результат отримати так і не вдалося, що було, на переконання суду, законно визнано поліцією як відмова від проходження огляду на місці. В подальшому останньому було запропоновано пройти огляд у лікаря нарколога, проте водій відмовився.

Крім того, свідок та потерпілий на місці ДТП надали свої письмові пояснення, в яких зазначили, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп"яніння. Із врахуванням викладеного, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження захисника про те, що працівники поліції не роз"яснили ОСОБА_1 його права, стосовно якої події на нього буде складено протокол, повністю спростовується переглянутим відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував з явними ознаками алкогольного сп"яніння. Крім того, з відео вбачається, що працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 про виявлені у нього ознаки алкогольного сп"яніння, роз"яснюють останньому процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп"янніння на місці та у лікаря-нарколога, пропонують останньому пройти огляд як на місці так і в медичному закладі охорони здоров"я, роз"яснюють ОСОБА_1 про наслідки відмови від проходження огляду, проте ОСОБА_1 ігнорує всі роз"яснення поліцейських та відмовляється від проходження огляду, при цьому його поведінка не відповідає обстановці, останній постійно нецензурно висловлюється.

Вказівка захисника про те, що відеозапис не є безперервним є слушною, проте жодним чином не впливає на встановлені обставини. На думку суду відеозапис повністю підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, щодо виявлення поліцією у водія ознак алкогольного сп"яніння, пропозиції пройти водію огляд на стан алкогольного сп"яніння на місці пригоди чи у лікаря нарколога та відмови водія ОСОБА_1 від проходження такого огляду на стан алкогольного сп"яніння.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 6 раз пропонують пройти огляд на "Драгер", однак через несправність приладу це не вдається, суд до уваги не приймає, оскільки працівниками поліції було неодноразово роз"яснено ОСОБА_1 правила проходження огляду на місці, проте останній їх умисно порушував, що і призвело до відсутності резкльтату приладу Драгер. Крім того, водію було роз"яснено право та запропоновано пройти огляд у лікаря-нарколога та видано відповідне направлення на огляд водія, проте ОСОБА_1 від вказаного права відмовився.

Крім того, твердження захисника про те, що під час складання матеріалів на свідка та потерпілого здійснювався тиск з боку поліцейських, суд вважає безпідставними, оскільки з відеозапису вбачається, що жодного тиску на вказаних осіб з боку поліцейських здійснено не було. Підстав оговорювати ОСОБА_1 з боку свідка та потерпілого судом також не встановлено.

Також, слід вказати, що ОСОБА_1 після відмови від проведення огляду, мав змогу самостійно звернутися до медичного закладу та здати необхідне біологічне середовище з метою спростування стану алкогольного сп"яніння, проте ОСОБА_1 вказаним правом не скористався.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При накладенні адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, те, що ОСОБА_1 раніше адміністративному стягненню не піддавався, та вважаю необхідним накласти на нього стягнення, в межах санкцій, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, тому з правопорушника належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 36, 283-284 КУпАП, суддя

постановив:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення:

за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 36 КУпАП шляхом накладання стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г.В. Бондаренко