26.03.2024 227/64/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Притуляк С.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділу поліції № 1 Покровського РУП ГУНП України в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, продавця магазину «Жданівський», яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшов адміністративний матеріал для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3ст. 156 КУпАП ОСОБА_1 .

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №367283 від 27.12.2023 року, 27.12.2023 року о 15:45 годині під час дії правового режиму військового стану гр. ОСОБА_1 здійснювала продаж горілки «Хортиця» 0,5л за 150 грн. у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушила вимоги ст. 15 ЗУ №481/35 ВР від 19.12.1995 року та п. 1 Наказу командувача ОСУВ «Хортиця» від 09.07.2022 року «Про заборону торгівлі на території Донецької області алкогольними напоями та речовинами виготовленими на спиртовій основі».

Дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 156 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала факт вчинення нею правопорушення за ч.3 ст. 156 КУпАП та пояснила суду, що вона працює продавцем в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 . Так, 27.12.2023 року до неї в магазин прийшли працівники поліції та стверджували, що вона здійснює продаж алкогольних напоїв, на що ОСОБА_1 заперечувала. Також ОСОБА_1 пояснила, що вона усної чи письмової згоди на проведення обшуку магазину працівникам поліції не давала, але вони пройшли до складського приміщення магазину, де виявили та вилучили пляшки з алкогольними напоями, які придбав особисто власник магазину для подарунків своїм працівникам, а не для продажу. Також зазначила, що письмові пояснення вона власноруч не писала, працівники поліції їх надали лише підписати, а підписувала вона їх під тиском працівників поліції та у збудженому стані від вказаної події. Просила суд закрити провадження по справі за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Адвокат Гос В.В. в судовому засіданні також зазначив та також виклав у письмовій заяві, що грошові кошти, а також сама продукція пляшка горілки «Хортиця», яку нібито ОСОБА_1 продала гр. ОСОБА_2 за 150 грн., працівниками поліції не вилучені та відомості про їх місцезнаходження відсутні. Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження провини ОСОБА_1 в продажі заборонених товарів працівниками поліції надано не було. На підставі викладеного просив суд закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ч.3 ст. 156 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності та адвоката, дослідивши матеріали справи та протокол про адміністративне правопорушення, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП (абз.2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається суть адміністративного правопорушення.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суть адміністративного правопорушення має бути викладена з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ст. 156 КУпАП.

Диспозицією ч. 3 ст. 156 КУпПА передбачена відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, полягає у торгівлі алкогольними напоями або тютюновими виробами з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, тобто торгівля означеними виробами суб`єктами, які відповідно до вимог законодавства не мають права на здійснення такої торгівлі.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ВАД №367283 від 27.12.2023 року, в графі склад адміністративного правопорушення зазначено «27.12.2023 року о 15:45 годині під час дії правового режиму військового стану гр. ОСОБА_1 здійснювала продаж горілки «Хортиця» 0,5л за 150 грн. у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушила вимоги ст.15 ЗУ №481/35 ВР від 19.12.1995 року та п. 1 Наказу командувача ОСУВ «Хортиця» від 09.07.2022 року «Про заборону торгівлі на території Донецької області алкогольними напоями та речовинами виготовленими на спиртовій основі».

Однак, працівниками поліції у протоколі не було зазначено відомостей про особу, якій було реалізовано вказаний алкоголь, не зафіксовано факту продажу та отримання грошей. Також в матеріалах справи відсутні відомості щодо долі грошових коштів вилучених внаслідок реалізації та їх місцезнаходження, оскільки санкція статті передбачає як конфіскацію предметів торгівлі, так і виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Крім того, норма ч. 3 ст. 156 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила поведінки та приписів якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, який надійшов до суду, в графі склад адміністративного правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушила вимоги ст. 15 ЗУ № 481/35 ВР від 19.12.1995 року.

Однак, в чинному законодавстві регулювання обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в Україні здійснюється ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» та має реєстраційний номер № 481/95-ВР від 19.12.1995 року. Стаття 15 вказаного Закону України складається з 68 частин, визначає правила імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального. Отже посилання на конкретну частину ст. 15 Закону України, порушення якої ніби то допущено ОСОБА_1 , робить обвинувачення не конкретним, а отже не розкриває об`єктивної сторони правопорушення.

На підставі цього, суд приходить до висновку, що працівником поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, не зазначив необхідних відомостей стосовно адміністративного правопорушення, через що неможливо встановити яку саме норму закону ОСОБА_1 порушила.

Суд критично відноситься до долучених до протоколу письмових пояснень ОСОБА_1 від 27.12.2023 року, як до доказу на підтвердження її винуватості, оскільки в силу принципу презумпції невинуватості, що полягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення, долучено письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , з яких вбачається, що 27.12.2023 року біля 15:35 год. він знаходячись в магазині «Жданівський» за адресою: м. Добропілля, вул. Харківська, 65а, придбав у жінки на ім`я Ольга горілку 0,5л «Хортиця» за ціною 150 грн. Також зазначив, що раніше він неодноразово купував алкогольні напої в цьому магазині.

З вказаних письмових пояснень не вбачається, що ОСОБА_2 попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих пояснень відповідно до ст. 384 КК України, що в тому числі викликає сумнів в достовірності цих свідчень.

Свідок ОСОБА_2 неодноразово викликався в судове засідання з метою підтвердження своїх письмових пояснень, але за викликом суду не з`явився. Конверти із судовими повістками повертаються до суду без вручення з відміткою «адресат відступній за вказаною адресою».

З огляду на наведене, суд критично ставиться до вказаних письмових пояснень свідка, як доказу факту продажу ОСОБА_1 алкоголю.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази згоди гр. ОСОБА_1 на добровільний дозвіл працівникам поліції огляду приміщення магазину «Жданівський» розташованого за адресою: м. Добропілля, вул. Харківська, 65а, без ухвали слідчого судді, не долучено доказів того, що вхід до вищезазначеного приміщення здійснювався у невідкладному випадку, що є порушенням вимог ст. 30 Конституції України, ст. ст. 13, 233 КПК України.

Приписами ст. 30 Конституції України та ст. 13 КПК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Як виняток, ст.30 Конституції України, ст. 233 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Суддя вважає, що фактично працівниками поліції, без законних на те підстав, за відсутності вмотивованого рішення суду чи письмової добровільної згоди його власника, було проведено незаконне проникнення до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , тобто докази здобуті з порушенням.

Суд звертає увагу, що зберігання будь-яких товарів в приміщенні магазину не заборонено законом, а факту торгівлі гр. ОСОБА_1 працівниками поліції не доведено.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Тобто жодних належних доказів на підтвердження провини ОСОБА_1 у продажу заборонених товарів суду не надано.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

З встановлених обставин суд приходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.156 КУпАП, не доведена та не аргументована, докази вини останньої не є переконливими, обставини, зазначені в протоколі, є суперечливими та не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.156 КУпАП необхідно закрити за відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

У відповідності до положень ч.1 ст. 265, ст. 283 КУпАП, вилучені речі мають бути повернуті власнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.293 ч. 1 п. 3, ч. 1 ст. 247, 265 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 156 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучене майно відповідно до протоколу огляду та вилучення від 27.12.2023 року, а саме: горілка «Green Day» у кількості 12 пл. кожна по 0,5л., горілка «Хортиця» у кількості 8 пл. кожна по 0,5л., пиво «Holsten» у кількості 11 пл. кожна по0,5л. - повернути ОСОБА_1 .

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя С.А. Притуляк