ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Крамаренко І.А., розглянувши матеріал, що надійшов з Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

З наданих суду матеріалів вбачається, що 20.10.2023 об 12 год. 13 хв. водій ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Запоріжжя, о. Хортиця, вул. Наукового містечка, буд. 42, не маючи права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинене повторно, протягом року, притягнутий до відповідальності постановою ЕАР 6058957 від 22.10.2022 за ч. 4 ст. 126 КУпАП та постановою серії БАБ № 706407 від 09.08.2023 за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Чим порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 у судовому засіданні, яке відбулося 08.11.2023 вину у скоєному не визнав. За його клопотанням розгляд справи було відкладено.

У наступні призначені судові засідання, ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином.

За таких обставин, враховуючи, що участь правопорушника не є обов`язковою, суд вважає за доцільне розглянути справу за відсутності правопорушника

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною другою статті 126 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною четвертою статті 126 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Частиною п`ятою статті 126 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Як зазначено у ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 179789 від 20.10.2023; копією протоколу серії ААД № 179788 від 20.10.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП; копією постанови серії БАБ № 786864 за ч. 5 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП від 20.10.2023; довідкою «Адмінпрактика» згідно якої за даними підсистеми «Адмінпрактика» ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, відповідно до постанови серії ЕАР № 6058957 від 22.10.2022; довідкою станом на 20.10.2023, щодо наявності водійського посвідчення, яке вилучено; відеозаписом на CD диску, на якому зафіксовано обставини вчинення адміністративного правопорушення.

Вивчивши всі обставини справи та оцінивши у сукупності зібрані і досліджені докази, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, яке полягає у керуванні транспортним засобом особою, яка не мала права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України з врахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. З огляду на викладене, суддя дійшов до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Вирішуючи питання щодо застосування адміністративного стягнення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді оплатного вилучення транспортного засобу, суд враховує положення п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, в якому зазначено, що стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу не можна накладати на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 . Оскільки автомобіль, яким керував ОСОБА_1 останньому на праві власності не належить, а тому суддя приходить до висновку, про не можливість застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, підлягає стягненню у дохід держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, ч. 5 ст. 126, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строк на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.А.Крамаренко