Справа № 133/3399/23
Провадження № 33/801/45/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кучерук І. М.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 січня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 грудня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

встановив:

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп.

Не погодившись із зазначеною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, де просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Скаргу обґрунтовує тим, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, про що неодноразово вказував працівникам поліції.

Зазначає, що працівниками поліції не дотримано положень статті 266-1 КпАП України, оскільки він є військовослужбовцем.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

ОСОБА_1 повідомлений в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, оскільки перебуває на військовій службі, та просив справу розглядати у його відсутність.

Апеляційний суд, згідно з вимогами статті 294 КпАП України, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 135807 від 23.10.2023, складеного поліцейським СРПП ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, водій ОСОБА_1 , того ж дня, - 23.10.2023 о 00 год. 40 хв. в м. Козятині по вул. Грушевського, 23, керував автомобілем «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Від огляду на стан визначення алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився.

Дії ОСОБА_1 працівником поліції були кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КпАП України.

Оцінюючи наявні у справі докази, апеляційний суд доходить такого висновку.

Статтею 130 КпАП України передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

За змістом складного працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення, останніми встановлено особу водія та його спеціальний статус, зокрема він є інженером в/ч НОМЕР_2 АДРЕСА_2 .

Дослідивши наявний в матеріалах справи відеозапис, апеляційним судом встановлено, що його розпочато в момент, коли працівники поліції підійшли до автомобіля, який припаркований в дворі багатоквартирного будинку.

Під час розмови з поліцейськими ОСОБА_1 послідовно заперечував як керування транспортним засобом і факт зупинки авто під його керуванням працівниками поліції, так і перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Натомість працівники поліції посилалися на якийсь інший відеозапис, на якому нібито зафіксовано рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , проте такий відеозапис в матеріалах справи відсутній.

Крім того, працівники поліції зважаючи на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, погрожували йому тим, що якщо він не визнаватиме, що керував транспортним засобом, вони можуть викликати військову службу правопорядку, тоді як з огляду на те, що перед тим ними достовірно було з`ясовано те, що він є військовослужбовцем, який перебуває у відрядженні, має при собі табельну зброю, вони в силу закону зобов`язані були викликати відповідних посадових осіб військової служби правопорядку.

Вимога пройти огляд на стан сп`яніння не була конкретизованою (за допомогою технічного засобу чи в лікувальному закладі), сам технічний засіб на називався і не надавався, до лікувального закладу ОСОБА_1 не доставлявся.

Натомість о 1:15 ОСОБА_1 доставили до Відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області (відеозапис 0004). При цьому протокол про його затримання не складався.

Але і там, коли ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння (без вказівки як саме), він мотивував свою відмову від проходження такого огляду тим, що не керував транспортним засобом.

О 1:47 відеозапис переривається, а о 2:11 відновлюється в момент, коли особа у військовій формі з`ясовує у ОСОБА_1 чому його було зупинено, на якій підставі він перебуває в м. Козятин, його військову частину.

Після складання протоколу (з відеозапису незрозуміло, якого саме, бо його зміст ОСОБА_1 не оголошувався), ОСОБА_1 о 2:11 було передано вищевказаній особі у військовій формі (без вказівки його прізвища, імені, по-батькові, посади, звання тощо).

Процедура огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців ЗСУ закріплена у статті 266-1 КпАП України, якою було доповнено КУпАП Законом України № 2839-IX від 13.12.2022.

Згідно з частинами 1, 2, 4, 6статті 266-1 КпАП України, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці ЗСУ, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців ЗСУ на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у ЗСУ або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця ЗСУ на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців ЗСУ на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців ЗСУ на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з частиною 7 цієї ж статті, порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, зокрема, на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Із наявних в матеріалах справи доказів, долучених до доповнень до апеляційної скарги, зокрема, копії посвідчення про відрядження майора ОСОБА_1 від 17.10.2023 року, апеляційним судом встановлено, що особа щодо якого складено адміністративний протокол ОСОБА_1 , на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_3 від 17.10.2023 був відряджений до КМС-120 м. Козятин Вінницької області з 17.10.2023 для організації технічного прикриття.

Водночас, встановивши, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, працівники поліції не з`ясували обставин перебування його у Вінницькій області, тобто поза межами військової частини, де він проходить службу, та склали протокол про адміністративне правопорушення, не будучи уповноваженими на те особами.

Відтак протокол як доказ є недопустимим і не може бути використаний судом.

Суд першої інстанції на зазначені порушення уваги не звернув і дійшов необґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

При цьому виклик ОСОБА_1 в судове засідання суд першої інстанції здійснив за адресою його постійного місця проживання в той час, як по справі достовірно встановлено, що він є військовослужбовцем, і перебуває у відрядженні в м. Козятин Вінницької області, тобто об`єктивно не міг отримати судову повістку за місцем проживання. Між тим, суд міг вжити й інших заходів для виклику його в судове засідання з огляду на його спеціальний статус і воєнний стан, зокрема, за допомогою телефону, номер якого ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції й зазначений в протоколі.

За викладених обставин, постанову суду необхідно скасувати та провадження по справі закрити на підставі статті 247 п. 1 КпАП України за відсутністю події і складу цього адміністративного правопорушення, задовольнивши апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 247, 294 КпАП України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 грудня 2023 року скасувати, а провадження в адміністративній справі № 133/3399/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України закрити на підставі статті 247 п. 1 КпАП України.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник