Справа № 199/2175/24
ПОСТАНОВА

іменем України

29.04.2024 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

- за участі: захисника Бебешка А.С., який дії в інтересах ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

03.03.2024 о 02:10 годині у м. Дніпрі по вул. Берегова, біля будинку № 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Caravelle», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager-6820», результат тесту 1,37 ‰, чим своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, що зафіксовано на нагрудну камеру патрульного поліцейського № 472874.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовими смс-повістками, які він отримав: 03.04.2024 о 12:00:39 годині; 11.04.2024 о 14:44:01 годині; 17.04.2024 о 15:31:20 годині, а також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

24.02.2022 Рада Суддів України відповідно до статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про Раду суддів України, затвердженого Х позачерговим з`їздом суддів України 16.09.2010 (із подальшими змінами) прийняла рішення № 9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень Вищої ради правосуддя та воєнних дій з боку російської федерації. Серед іншого, Рада Суддів України вирішила: Звернути увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена.

02.03.2022 Рада Суддів України надала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, у яких зазначила, що особливості роботи суду визначаються виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні, а при визначенні умов роботи суду у воєнний час необхідно керуватися реальними поточними обставинами, що склалася в регіоні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, враховуючи реальні поточні обставини, що склалися у місті Дніпрі, а також те, що робота Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська не припинена, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, тобто добросовісно не виконав процесуальні обов`язки, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність, враховуючи і те, що відповідно до договору про правничу допомогу від 04.03.2024 № 04032102 та ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 04.03.2024 № 04032402 інтереси ОСОБА_1 в суді представляє адвокат Бебешко А.С.

В судовому засіданні захисник Бебешко А.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , з посиланням на практику Європейського суду з прав людини, правових позицій Верховного Суду, положень КУпАП, заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування вказаного клопотання адвокат стверджував, що матеріали справи не мають доказів того, що 03.03.2024 у нічний час ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Caravelle», державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Дніпро, вул.Берегова, 1. Останній дійсно був у стані алкогольного сп`яніння, однак алкоголь вжив лише після того, коли автомобіль залишив за вказаною адресою. Він мав намір у ньому заночувати, оскільки напередодні посварився з дружиною та залишив місце проживання.

ОСОБА_1 працівниками поліції не зупинявся, вказане на його думку підтверджується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, які не містять фіксації того, що ОСОБА_1 здійснював рух.

Крім того, сторона захисту вказує, що будь-яких пояснень свідків, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем під час його зупинки поліцейськими матеріали справи не містять.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, суд вважає, що вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в межах пред`явленого протоколу, за обставин, викладених у постанові, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показами свідка ОСОБА_2 , який суду пояснив, що він перебуває на посаді інспектора патрульної поліції в Дніпропетровській області. Так, у нічний час приблизно о 02:00 годині, точної дати не пам`ятає, він перебував на чергуванні, де у м. Дніпрі по вул.Берегова, його екіпажем було помічено рухомий транспортний засіб «Volkswagen Caravelle», який мав іноземні номера. Зупинивши даний автомобіль, він із напарником підійшли до нього, за кермом був ОСОБА_1 . В ході спілкування із водієм було помічено, що останній має ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 пройшов огляд на місці, результат 1,37 ‰. Надалі ними складалися документи за ст. 130 КУпАП, де на камеру ОСОБА_1 повідомив, що він вжив алкоголь та їхав за кермом. Дані події за участю водія ОСОБА_1 фіксувалися на нагрудні камери. Матеріали по справі складав він та його напарник. Чому відеофіксація, яка долучена до справи не має відображень керування ОСОБА_3 вулиця міста Дніпро, пояснити не може. Однак він наполягає на своїх показах, що водій ОСОБА_1 у нічний час 03.03.2024 здійснював рух на автомобілі «Volkswagen Caravelle», який мав іноземні номера.

Крім вказаного, винуватість ОСОБА_1 підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться у справі про адміністративне правопорушення, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 515703 від 03.03.2024, який складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомлений. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв. Згідно протоколу слідує, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ОСОБА_1 ), роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, а також положень ст. 268 КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Drager Alcotest 6820 № ARHK 0530, де у ОСОБА_1 було встановлено позитивну пробу 1.37 ‰, за підписом ОСОБА_1 з приміткою в графі «З результатами згоден»;

- результатом тестування на алкоголь від 03.03.2024 де у ОСОБА_1 встановлено алкогольне сп`яніння 1,37 ‰. З результатами тестування ОСОБА_1 було ознайомлено, будь-яких заперечень або незгоди з результатами від нього не надходило, про що свідчить підпис останнього;

- безперервним відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського №472874, переглянутими судом, де зафіксовано, що ОСОБА_1 перебуває за водійським сидінням в автомобілі (02:13 година). Під час розмови між ОСОБА_1 та працівниками поліції, останній виказує, що він не водій. Сторонні особи у даному транспортному засобі відсутні.

Крім того, працівниками поліції також неодноразово ставиться питання водію про вживання останнім алкоголю, про що водій надає позитивну відповідь та свою добровільну згоду пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічного пристрою (02:25 годині). При водію ОСОБА_1 перевіряють технічний пристрій та останній здійснює продування, результат 1,37 ‰ (02:26 година). При цьому останній постійно виказує поліцейським, що йому потрібно їхати у центр міста.

Надалі, фіксуючи дану подію боді-камерою, ОСОБА_1 оголошується протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, він ставить свій підпис у ньому. Зауважень або скарг не надає (03:05 година).

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Дії ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, правильно кваліфіковані працівниками поліції за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване, законне рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» убачається, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями ст. 41 Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом «Volkswagen Caravelle», державний номерний знак НОМЕР_1 , тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно норм, встановлених законами держави Україна.

Як слідує з вимог п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.9а Правил дорожнього руху передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376.

Інструкцією № 1376 встановлено порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначено порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції № 1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішеннях ЄСПЛ, зокрема по справах «Коробов проти України» від 21.07.2011, «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу постанови, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі. При цьому об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаного у суді свідка ОСОБА_2 немає.

Досліджені судом і покладені в основу постанови докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.

Доводи захисника про те, що зафіксована на відеозаписах інформація є недостатньою та такою, що не підтверджує обставини керування водієм ОСОБА_1 автомобілем «Volkswagen Caravelle», державний номерний знак НОМЕР_1 , у нічний час 03.03.2024 вулицями м. Дніпро, а тому складений протокол відносно останнього працівниками поліції за ч. 1 ст. 130 КУпАП є безпідставним, суд вважає необґрунтованими, оскільки на дослідженому судом відеозаписі зафіксовані всі події щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Отже, зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та такою, що підтверджує обставини, які мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію".

Відеозаписом зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на особу, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, як убачається з даного запису, саме водій ОСОБА_1 один у комендантську годину перебуває в машині у нетверезому стані. В ході спілкування з працівниками поліції, він виказує, що не водій, а вже після добровільного проходження огляду на місці зазначає, що йому необхідно продовжити рух, оскільки треба прибути у центр міста.

За таких обставин суд встановив, що відеозапис який є безперервним, є належним та допустимим доказом, оскільки отриманий у встановленому законом порядку та дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення, що разом з протоколом про адміністративне правопорушення є достатнім для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження захисника про те, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, спростовуються наявними у справі доказами. Зокрема, згідно протоколу про адміністративне правопорушення останньому було роз`яснено його права, що підтверджується його підписом. Вищевказаний протокол підписаний останнім без зауважень. Також, даними відеозапису із нагрудних камер працівників поліції зафіксовано як працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 його права та обов`язки.

Суд критично оцінює твердження адвоката про те, що суд взяв на себе обов`язок по доказуванню вини ОСОБА_1 , оскільки з власної ініціативи, без клопотання сторони захисту, було викликано та допитано як свідка поліцейського ОСОБА_2 , а також те, що пояснення працівника поліції не можна визнати достатньою підставою для визнання вини ОСОБА_1 , виходячи за наступного.

Суд з метою повного встановлення всіх обставин події, з`ясування об`єктивної істини по справі та перевірки всіх доводів сторони захисту та процедурних питань складення протоколу та проведення огляду, за власною ініціативою допитав особу, яка складала акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

На переконання суду, дане не є порушенням норм Закону, оскільки висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 обґрунтовані не виключно показаннями поліцейського ОСОБА_2 , а більшою мірою зроблені на підставі об`єктивних даних відеозаписів події правопорушення та складених за результатами огляду документів, які підписані ОСОБА_1 без зауважень.

При цьому суд звертає увагу, що від початку розгляду справи в суді, ОСОБА_1 участі в судових засіданнях не приймав. Адвокат Бебешко А.С., який представляє його інтереси, не був очевидцем події, яка мала місце 03.03.2024 за участю водія ОСОБА_1 та пояснити причину перебування останнього у комендантську годину (02:00 година) в автомобілі посеред вулиці, захисник пояснити не міг.

Доказів неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення стороною захисту не надано, правомірність їх дій ОСОБА_1 або його захисником у встановленому порядку адміністративного судочинства не оспорювалася.

Суд звертає увагу й на те, що в клопотанні адвоката також містяться доводи, які зводяться до дослівного викладу положень КУпАП, правової позиції Верховного суду та судової практики Європейського суду з прав людини, без їх належного співвідношення до доказів та фактичних обставин цієї справи, тому, на переконання суду, вказане не потребує детального аналізу, оскільки дане не має вирішального значення у цьому провадженні, виходячи із предмету та меж доказування у даній категорії справ, а правова оцінка та мотиви суду за всіма ключовими доводам сторони захисту, на які останній акцентував увагу, викладені вище.

З огляду на вищевказане, перевіряючи доводи захисника Бебешка А.С. щодо недоведеності вини особи ОСОБА_1 , суд прийшов до висновку, що вони зводяться до особистого тлумачення норм матеріального, процесуального закону та аналізу і переоцінки одиничних непрямих доказів. При цьому, вказаний учасник провадження оцінює і тлумачить такі докази на свій лад, вибірково, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.

Наявна в адміністративному провадженні сукупність наведених вище прямих і непрямих доказів вчинення адміністративного правопорушення, які за змістом є чіткими, зрозумілими і послідовними, такими, що в достатній мірі повно викривають правопорушника у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні надала суду можливість постановити рішення за наслідками розгляду адміністративного провадження, а доводи сторони захисту щодо неспроможності обвинувачення, висунутого йому, про порушення норм права, суд належним чином перевірив.

Судом встановлено, що вказані у постанові та досліджені в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення в адміністративному провадженні, що дало змогу суду прийти до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який зроблено з дотриманням вимог вищевказаного Закону на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які були досліджені та перевірені під час судового розгляду, а також оцінені відповідно до вимог КУпАП. При цьому, суд зауважує, що від початку розгляду даного матеріалу ОСОБА_1 та його захисник реалізовували свої процесуальні права, передбачені чином законодавством. Упродовж розгляду адміністративного матеріалу останнім суд надав змогу здійснювати ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, подавати клопотання, чим останні скористалися.

Крім того, суд акцентує увагу на тому, що працівниками патрульної поліції було дотримано усіх приписів Інструкції щодо проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, та про такі порушення стороною захисту та самим правопорушником в ході судового розгляду не зазначалися.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу порушника ОСОБА_1 , який свою провину не визнав, ступінь його вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність та позицію останнього з його захисником, яка на переконання суду є такою, що спрямована на уникнення від притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 занеобхідне призначити адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд акцентує увагу на тому, що алкоголь та кермо несумісні. Вказане призводить до високих ризиків дорожньо-транспортних пригод за участю нетверезих водіїв. Пияцтво за кермом це злочин.

На підставі ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Дяченко