ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 953/7820/21 Номер провадження 33/814/103/24Головуючий у 1-й інстанції Єфіменко Н.В. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., з секретарем судового засідання ОСОБА_1 , за участі адвоката Галінкіна В.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Костіної І.Г. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 14 липня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривень.

За постановою судді, 10.04.2021 о 03.40 за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 21/23 ОСОБА_2 керував автомобілем «Тойота» р.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та у закладі охорони здоров`я ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат Костіна І.Г. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено істотні процесуальні порушення, оскільки у судовому засіданні, надавши можливість надати пояснення особі яка притягається до адміністративної відповідальності та його захиснику, з приводу обставин правопорушення, суд оголосив про початок дослідження доказів, а саме відео з бодікамер, та з невідомих причин зобов`язав ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Костіну І.Г. видалитися з залу судових засідань, не надавши можливість досліджувати докази відкрито у судовому засіданні та надавати свої пояснення щодо доказів які досліджуються, та дослідив їх одноособово.

Крім того, у судовому засіданні, яке відбулося 14.07.2021, суд відмовився опитувати свідка ОСОБА_3 , який був заявлений стороною захисту та прибув до суду, обґрунтовуючи недоцільністю опитувати вказаного свідка, що є порушенням права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що ані відеозаписами, ані фотозйомкою, чи шляхом безпосереднього спостереження поліцейськими не зафіксовано рух транспортного засобу «TOYOTA Highlander», державний номерний знак НОМЕР_2 , його зупинку та особу, яка ним керувала.

Посилається на фрагментарність наявного відеозапису з боді камер працівника поліції, та який не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а тому, на переконання апелянта, його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Крім того, вказує, що і в протоколі про адміністративне правопорушення, і в акті огляду на стан сп`яніння, і в поясненнях свідків зазначено, що водій відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510 та в закладі охорони здоров`я. Натомість із відео з нагрудних камер поліцейських, долучених до матеріалів справи, чітко вбачається, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Декілька разів поспіль ОСОБА_2 продув газоаналізатор Drager Alcotest, однак у зв`язку з несправностями газоаналізатора жодних результатів огляду на стан сп`яніння отримано не було.

Одночасно апелянт подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді посилаючись на те, що 14 липня 2021 року адвокат Костіна І.Г. та Стародубцев Д.С. були присутні у судовому засіданні, однак повний текст постанови отримано адвокатом лише 22 липня 2021 року, що підтверджується розпискою про отримання повного тексту, наявної у матеріалах справи.

Суд приходить до висновку, що клопотання апелянта підлягає задоволенню, та йому слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, який ним пропущений з поважних причин.

ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце судового розгляду, до приміщення Полтавського апеляційного суду не з`явився, клопотань, заяв про відкладення судового засідання не надавав, адвокат Галінкін В.Ф. не наголошував на обов`язковій участі ОСОБА_2 у судовому засідання апеляційного суду, тому вважаю за можливе апеляційний розгляд провести за його відсутності.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши адвоката Галінкіна В.Ф. на підтримку мотивів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Посилання сторони захисту на ненадання учасникам справи можливості досліджувати докази відкрито у судовому засіданні та надавати свої пояснення щодо доказів, які досліджуються, проведення їх дослідження одноособово, на переконання апеляційного суду, не може бути визнано істотним порушенням, яке б за собою потягнуло безумовне скасування судового рішення.

Так, в постанові зазначено всі докази, на які суд послався як докази вини ОСОБА_2 , у тому числі й надано оцінку відеозапису, який досліджено судом, вказане судове рішення відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Більше того, у матеріалах справи містяться письмові пояснення адвоката надані до суду першої інстанції, що стосуються оцінки доказів, та у яких викладено доводи та зауваження, у тому числі щодо відеозапису з бодікамери, з яким сторона захисту була попередньо ознайомлена, про що свідчить клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

Доводи апелянта про безпідставність відхилення клопотання сторони захисту про допит свідка ОСОБА_3 , який був заявлений стороною захисту є необґрунтованими, оскільки апелянтом в апеляційному суді не заявлено відповідного клопотання, що свідчить про відсутність істотного порушення та відсутність в апелянта реальної зацікавленості у здійсненні такого допиту.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується:

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №103557 від 10 квітня 2021 року, відповідно до якого водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КНП ХОР «ОНД» від 10 квітня 2021 року;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначено, що у ОСОБА_2 виявлено ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці. Огляд не проведений у зв`язку із відмовою ОСОБА_2 від його проходження;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відповідно до яких ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510 та в закладі охорони здоров`я відмовився.

- рапортом працівника поліції УПП в Харківській області від 10 квітня 2021 року.

Відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що перебуваючи за кермом автомобіля «TOYOTA Highlander» водій ОСОБА_2 на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння погодився, після чого тричі продував прилад «Драгер», однак не так, як потрібно для коректної роботи приладу. Поліцейський неодноразово звертав увагу ОСОБА_2 на те, як саме потрібно здійснити подих у трубку приладу «Драгер», однак останній не зважав на це та належним чином видих повітря у прилад не здійснив, оскільки відповідного звукового сигналу не пролунало. Крім цього поліцейський запропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що останній бажання не виявляв. Далі, відповідно до вимог Закону, поліцейським було роз`яснено ОСОБА_2 , що такі його дії ними будуть розцінені як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, наслідки відмови від проходження огляду, зокрема те, що у разі відмови від проходження огляду буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. На такі роз`яснення водій нічого не відповів та будь-яких намірів пройти огляд на місці зупинки чи проїхати до медичного закладу не висловлював.

Доводи сторони захисту про відсутність у матеріалах справи доказів якими зафіксовано рух транспортного засобу «TOYOTA Highlander», державний номерний знак НОМЕР_2 , його зупинку та особу, яка ним керувала, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки із відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 перебуває за кермом транспортного засобу, при цьому не наголошував поліцейським на тому, що не він перебував за кермом автомобіля та не заперечував факту керування транспортним засобом, жодних заперечень щодо керування зазначеним транспортним засобом не висловлював і в ході ознайомлення з складеним протоколом.

Протокол складений працівниками поліції без жодних зауважень ОСОБА_2 щодо безпідставності зупинки транспортного засобу. Така версія ОСОБА_2 виникла лише на стадії судового розгляду у суді першої інстанції.

Між тим, у письмових поясненнях та апеляційній скарзі, які містяться у матеріалах справи, фактично не заперечується факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом.

Більше того, згідно рапорту працівника поліції ОСОБА_6 вбачається, що під час патрулювання було зупинено транспортний засіб «TOYOTA Highlander», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду відмовився, про що складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що працівниками поліції не залучалися свідки під час відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та під час складання відповідного протоколу спростовується як змістом протоколу про адміністративне правопорушення, в якому наявні дані про свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , їх підпис, так і долученими письмовими поясненнями вказаних свідків.

Доводи про те, що ОСОБА_2 тричі продував прилад «Драгер» і жодного разу будь-яких результатів виявлено не було, а також про несправності газоаналізарора, спростовуються даними відеозапису, з якого чітко вбачається, що ОСОБА_2 на роз`яснення поліцейського, належним чином не здійснив видиху повітря у прилад «Драгер», а тому зафіксувати будь-який результат не вдалось. Оскільки неякісне продування ОСОБА_2 приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу призвело до неможливості провести огляд на стан алкогольного сп`яніння, поліцейські запропонували останньому пройти огляд у медичному закладі. На пропозиції поліцейських, якісно продути прилад «Драгер» ОСОБА_2 не реагував. Крім того, поліцейськими неодноразово роз`яснено ОСОБА_2 , що якщо він буде уникати у такий спосіб від проходження огляду, то ними буде складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Оскільки ОСОБА_2 фактично ухилявся від проходження огляду на місці зупинки та не поїхав до медичного закладу, тому працівники поліції вірно розцінили його дії, як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, вказані дії водія ОСОБА_2 обґрунтовано розцінені як працівниками поліції, так і судом, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, на переконання апеляційного суду порядок огляду водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння, передбачений ст. 266 КУпАП порушений не був.

Також вважаю безпідставним твердження апелянта щодо можливої технічної несправності газоаналізатора Alcotest 7510, яким проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння. Доказів, які б підтверджували версію апелянта про те, що зазначений газоаналізатор перебував у несправному стані апеляційному суду не надано, не містять таких доказів й матеріали справи. Обґрунтованих підстав вважати про несправність приладу «Drager Alcotest 7510» апеляційному суду не наведено.

Доводи апелянта про те, що відеозапис наданий працівниками поліції фрагментально, не зафіксовано увесь період спілкування між ОСОБА_2 та працівниками поліції не спростовують фактичних обставин справи та підтверджують факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку.

Також встановлено, що, хоча відеозапис з бодікамери працівника поліції є не безперервним, проте будь-якого підроблення, псування чи спотворення запису під час апеляційного розгляду не виявлено. Не зазначає про таке і апелянт.

Таким чином, відеозапис у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Інші доводи апелянта не впливають на правильність висновку суду про доведеність факту порушення водієм ОСОБА_2 пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, дійшов правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_2 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, відсутні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м.Харкова від 14 липня 2021 року.

Апеляційну скаргу адвоката Костіної І.Г. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 14 липня 2021 року ОСОБА_2 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко