ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/689/24 Справа № 203/5168/23 Суддя у 1-й інстанції - Ханієва Ф. М. Суддя у 2-й інстанції - Онушко Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Онушко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 грудня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, ФОП, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

якою її визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 гривень на користь держави.

У постанові суду зазначено, що 07.09.2023 року о 03:30 годині в м. Дніпрі, Центральний район, проспект Олександра Поля біля будинку 82, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Вольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився із згоди водія за допомогою спеціального технічного приладу Алкотестер «Драгер», 6820 (0532), тест №2013, проба позитивна 0,75 ‰ (проміле). Фіксація проводилась на бодікамеру №№473350, 472211. Тим самим водій порушила п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 грудня 2023 року, скасувати її та закрити провадження по справі щодо неї у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як на підстави для поновлення строку посилається на те, що повний текст постанови вона отримала лише 06.02.2024 року, оскільки в судовому засіданні 20.12.2023 року він ще не був виготовлений, а без нього вона не могла звернутися за допомогою до адвоката для оскарження постанови Кіровського районного суду м.Дніпропетровська, оскільки сама не володіє знаннями в цій галузі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що не керувала транспортним засобом, а просто спала в ньому, припаркованому на узбіччі пр. Кірова, з вимкненим двигуном, на водійському сидінні, оскільки посварилася зі своїм хлопцем і він вигнав її з дому, а на вулиці вже була комендантська година. Розбудили її працівники поліції, які проїздили повз, зупинились та запропонували їй пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, на що вона погодилась. Не заперечувала, що напередодні ввечері випила келих вина, а тому тест і виявився позитивним, втім жодного руху її транспортний засіб не здійснював.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З метою дотримання принципу доступу до правосуддя суд апеляційної інстанції доходить висновку про поважність причин пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення та вважає за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд перевіряє правильність складання протоколу, інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з цим, під час апеляційного розгляду було встановлено, що суд першої інстанції не надав оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 07.09.2023 року серії ААД №557146 ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.9а Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У цьому випадку доказова база має бути спрямована на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння ( наркотичного чи алкогольного).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного рішення. Справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речових доказів, показань технічних засобів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які застосовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Визнаючи ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя місцевого суду послався, як на докази, на матеріали справи, а саме на: протокол про адміністративне правопорушення від 07.09.2023 року серії ААД №557146; відеозапис з боді камер поліцейських; рапорт працівника поліції від 07.09.2023 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з результатами огляду на стан сп`яніння; роздруківку з результатами тестування від 07.09.2023 року за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820, прилад №ARHК0532.

Законом України від 2 липня 2015 року, N 580-VIII "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція може застосовувати такі профілактичні заходи, зокрема, застосування технічних засобів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Разом з цим, ВС КАС в постанові від 18.07.2019 року у справі №216/5226/16-а вказав, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не містить відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність вчинених процесуальних дій.

Так, на підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин до матеріалів справи органом поліції долучено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, проте на останньому не зафіксовано, що 07 вересня 2023 року о 03:30 годині водій ОСОБА_1 керувала автомобілем марки Вольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Дніпрі по проспекту Олександра Поля біля будинку №82. Будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт керування останньою зазначеним транспортним засобом, матеріали справи не містять.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що в день події вона посварилась зі своїм хлопцем та він вигнав її з дому. Вона спала в машині, проте не керувала. Машина стояла на узбіччі проспекту Кірова (Олександра Поля) біля будинку на проїзній частині дороги. У цей час під`їхали працівники поліції. Як стверджувала водій ОСОБА_1 , вона спала в машині на сидінні водія приблизно з 01 години вночі, але не перебувала у русі. В суді першої інстанції остання надавала аналогічні пояснення, не визнаючи при цьому вину у скоєнні інкримінованого правопорушення.

Суд апеляційної інстанції в даному випадку вважає за необхідне зазначити наступне.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні», за яким керування транспортним засобом- виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Апеляційним переглядом встановлено, що судом першої інстанції не було враховано, що під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу, що не було встановлено в діях ОСОБА_1 , оскільки відеозапис, переглянутий в апеляційному суді, не містить відомостей, що ОСОБА_1 , як водієм, були вчинені дії, пов`язані з приведенням транспортного засобу в рух відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу. На даному відеозаписі зафіксовано лише те, що ОСОБА_1 перебувала на водійському сидінні, надала на вимогу працівників поліції документи та погодилась пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер».

Доказів переслідування чи зупинення екіпажем патрульної поліції даного автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 вищевказаний відеозапис не містить, а тому, на думку апеляційного суду, дані, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №557146 від 07.09.2023 року та рапорті патрульного поліцейського від 07.09.2023 року не відповідають фактичним обставинам справи.

Оскільки об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає в тому, що правопорушник має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом, відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У даному конкретному випадку, який наразі переглядається в апеляційному порядку, Національною поліцією не забезпечено такого рівня доказування, який не залишав би жодних розумних сумнівів щодо доведеності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а за відсутності доказів керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом при обставинах, вказаних у протоколі, така особа у розумінні диспозиції ст. 130 КУпАП не є суб`єктом вчинення даного адміністративного правопорушення за ознакою керування транспортним засобом у стані сп`яніння і, як наслідок, не може нести відповідальність.

Усе вищенаведене є безумовною підставою для сумніву щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак порушення п.2.9а ПДР, у зв`язку з чим слід дійти висновків про те, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.280 КУпАП не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення, та дійшов передчасного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплені положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на встановлені під час апеляційного розгляду обставини і судову практику ЄСПЛ, відповідно до якої збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, при відсутності достатніх та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд доходить висновку, що наявними у справі доказами не доведений факт керування останньою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та порушення п. 2.9 а ПДР.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ст. 130 КУпАП, оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 грудня 2023 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Онушко