Код суду 233 № 233/153/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м.Костянтинівка

Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Кожевник О.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Державної прикордонної служби стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 113117 від 02 січня 2024 року військовослужбовець ОСОБА_1 з 29 листопада 2023 року перебував у відпустці (відпускний квиток № 12/1597 від 28.11.2023) згідно з рішенням ВЛК терміном 30 календарних днів. Однак вчасно не повернувся до розташування підрозділу в АДРЕСА_2 . Пояснити причини несвоєчасного прибуття не зміг. Повернувся до розташування підрозділу 01 січня 2024 року о 18 год. 40 хв. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив ст. 11, 13, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, направив на адресу суду клопотання в якому просив закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно нього у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП. Своє клопотання обґрунтував тим, що він є мобілізованим військовослужбовцем. Проходить службу в військовій частині № НОМЕР_2 , яка в той час виконувала завдання у АДРЕСА_2 . У зв`язку із важким станом здоров`я, а саме наявністю захворювання, а саме стану після гемороїдектомії, фісуректомії, з приводу комбінованого геморою ІІІ ступеню, ускладненого кровотечею, хронічної анальної тріщини, у вигляді незміцнілих рубців, вираженого больового та астенічного синдромів за рішенням ВЛК йому було надано відпустку за станом здоров`я на 30 календарних днів. За відпускним квитком він був повинен вернутись у розташування військової частини 29 грудня 2023 року у АДРЕСА_3. 29.12.2023 року він знаходився у ДУ ТМО МВС України по Харківський області, за направленням від Начальника служби охорони здоров`я НОМЕР_3 прикордонного загону, яке було видане йому 28.12.2023 № 30 6-273, тому що його стан здоров`я погіршився при відбуванні відпустки за станом здоров`я, яка була йому видана 28.11.2023 № 12/1597, після проведення лікування та операції на гемороїдектомію. Весь час у відпустці він також лікував свою хронічну вроджену хворобу (атопічний дерматит) про що він неодноразово попереджував фельдшера військової частини, що в нього йде загострення у активній фазі. 29 грудня 202З року він звернувся до ДУ ТМО МВС України по Харківський області, але в цьому медичному закладі не було прийому дерматолога та йому було видане електронне направлення на консультацію дерматолога і тому він звернувся на консультацію дерматолога Харківську міську поліклініку КНП "МП № 19". Ще перед цим, він звертався за місцем проживання у Харківську міську поліклініку КНП "МП № 6" де спостерігався та лікувався у лікаря дерматолога ОСОБА_2 про що є записи в системі ЕСОЗ. Так як його хвороба є сезонною та період загострень випадає більше на осінній та зимовий період, лікування тільки трохи полегшує стан шкіри та психоемоційний стан, але 29.12.2023 року його стан здоров`я ще більше погіршився, після чого він не зміг доїхати вчасно до тимчасового місця дислокації до АДРЕСА_2 , про що попередив фельдшера та командира.

31 грудня 2023 року він прибув до розташування своєї військової частини у АДРЕСА_2 . 02.01.2024 року йому проведено огляд, встановлено діагноз - помірний депресивний епізод. Після чого він був направлений на стаціонарне лікування до Зміївської центральної районної лікарні Харківської області, де знаходився на лікуванні з 06.01.2024 року по 15.01.2024 року. Відповідно до консультативного висновку спеціаліста ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 29.12.2023 року він не міг виконувати бойові обов`язки за своїм фізичним та психічним станом і потребував лікування в стаціонарі. Відповідно до виписки № 73 із медичної картки стаціонарного хворого, незважаючи на проходження стаціонарного лікування з 06.01.2024 року по 15.01.2024 року йому залишили діагноз помірний депресивний епізод та атопічний дерматит, які не були виліковні. У зв`язку з відсутністю позитивної динаміки від терапії та наявністю на момент огляду шкірних дефектів рекомендовано направити його у військовий шпиталь в умовах шкірно-венерологічного стаціонару.

Таким чином, вважає, що всі вказані докази підтверджують той факт, що станом на 29.12.2023 року він був і є в теперішній час хворою людиною, та не міг фізично з`явитись до розташування військової частини вчасно, про що було відомо фельдшеру та командиру частини. Вважає, що не міг недбало ставитися до виконання службових обов`язків, у зв`язку з тим, що за станом здоров`я не міг їх виконувати. Та не міг бути в м. Костянтинівка 29.12.2023 року, оскільки отримав направлення на консультацію 28.12.2023 року для огляду дерматолога за адресою ДУ ТМО МВС України у Харківській області від начальника служби охорони здоров`я НОМЕР_3 прикордонного загону військової частини № НОМЕР_2 . До клопотання додав копії медичних документів на підтвердження вищевикладеного. Вважає, що надані ним документи повністю підтверджують факт відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, тобто недбалому ставленню військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду не вважає, так оскільки після отримання діагнозу вжив всіх можливих заходів для повідомлення свого командування.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частина 2 статті 172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.

Частиною 11 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України передбачено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

-свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

-бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

-беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

-постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

-знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

-дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

-поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;

-бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

-вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

-виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

-додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

-Статтею 49 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України передбачено, що військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

-Відповідно до ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

-Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

-Військова дисципліна досягається шляхом:

-виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі;

-особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України;

-формування правової культури військовослужбовців;

-умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу;

-зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих;

-підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку;

-своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення;

- чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.

-Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:

-додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів;

-бути пильним, зберігати державну таємницю;

-додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство;

-виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;

-поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;

-не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року № 1932-Х11 зі змінами: особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України № 259/2022 від 18 квітня 2022 року змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Відповідно до Указу Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 574/2022 від 12 серпня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 757/2022 від 07 листопада 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 58/2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 254/2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України 26 липня 2023 року № 451/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 734/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Дослідивши матеріали адміністративної справи вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП підтверджуються:

- інформацією, що міститься у протоколі про військове адміністративне правопорушення СхРУ 3 113117 від 02 січня 2024 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- відпускним квитком № 12/42 від 29 грудня 2023 року виданого на ім`я ОСОБА_1 відповідно до якого останній відбуває у відпустку по хворобі терміном 30 календарних днів з 29 листопада 2023 року. Після закінчення відпустки солдату ОСОБА_1 необхідно повернутись до місця проходження служби 29 грудня 2023 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 02 січня 2023 року відповідно до яких останній пояснив, що не повернувся у розташування військової частини у визначений термін через особисту безвідповідальність. Коли йому телефонували, він не брав слухавку. Свою провину визнає.;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 02 січня 2024 року відповідно до яких останній пояснив, що після того, як солдат ОСОБА_1 не повернувся до розташування частини у визначений час він приймав участь у його пошуках. Останній повернувся в підрозділ о 18 год. 30 хв. 01 січня 2024 року. Причину затримки пояснити не зміг;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 02.01.2024 р. про те, що ОСОБА_3 02 січня 2024 року доставив солдата ОСОБА_1 до розташування частини у 18 год. 30 хв. 01 січня 2024 року. Причину затримки ОСОБА_1 пояснити не зміг;

- копією службового посвідчення серії НОМЕР_4 виданого на ім`я солдата ОСОБА_1 ;

Надані письмові пояснення ОСОБА_1 про те, що він повернувся до військової частини 31 грудня 2023 року спростовані матеріалами справи, а саме поясненнями його від 02.01.2024 р. та свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не виконував обов`язки військовослужбовця, оскільки за станом здоров`я був хворою людиною і не міг фізично з`явитись до розташування частини не підтверджуються матеріалами справи. Так, з наданих виписок з історії хвороби ОСОБА_1 встановлено, що останній перебував на лікарняному в період з 20.11.2023 по 28.11.2023 року, та з 06.01.2024 по 15.01.2024.

За встановленим порядком, якщо військовослужбовець пройшов лікування та йому стало гірше, то він повинен звернутись до командира та медика про потребу медичної допомоги та отримати нове направлення, однак ОСОБА_1 цього не зробив, у зв`язку з чим керівництво п`ятої прикордонної застави вжили заходи до пошуку військовослужбовця.

Оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що військовослужбовець ОСОБА_1 своїми протиправними діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме недбало поставився до військової служби, в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення на правопорушника, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становить великої суспільної шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам. Установлення в законі такого заходу впливу, як усне зауваження, дає змогу говорити про невідворотність реагування на кожне правопорушення, зокрема й малозначне.

Так, з медичної документації, що міститься у матеріалах справи слідує, що ОСОБА_1 рекомендоване обстеження та лікування в умовах стаціонару. З роздруківки електронного направлення на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що останнього направлено на госпіталізацію на стаціонарне лікування у закладі з надання психіатричної допомоги 02.01.2024.

За умови того, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення не мало істотних негативних тяжких наслідків, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його стан здоров`я та подальше знаходження на тривалому лікуванні, вважаю за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю адміністративного правопорушення, обмежившись оголошенням йому усного зауваження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 22, 33, 172-15, 280-283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП в силу малозначності скоєного і обмежитись усним зауваженням, провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя О.А. Кожевник