ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2023 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

за участю в режимі відеоконференції:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 7 років.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 08 серпня 2023 року о 17 годині 10 хвилин в м. Дніпро, Індустріального р-н. по пр. Слобожанському, 74, ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В клопотанні про поновлення строку ОСОБА_1 наводить доводи про поважність причин пропуску строку, а саме, що оскаржену постанову винесено без участі ОСОБА_1 , який звертався до суду з клопотанням про відкладення судового засідання. Копія оскарженої постанови йому надіслана не була, про її існування він дізнався випадкового з реєстру судових рішень, тому просить поновити строк апеляційного оскарження.

За змістом скарги, апелянт ставить питання про скасування постанови та закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що наразі є судові рішення, які набрали законної сили відповідно до яких виключено запис, що він є батьком дитини на утримання якої він мав платити аліменти, а також рішення про звільнення від сплати аліментів та від сплати заборгованості по аліментам. В подальшому дане рішення суду стало підставою закриття ВП № 63774901 у межах якого винесена постанова про обмеження права керування транспортним засобом.

Зазначає, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч. 5 ст.126 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення порушень передбачених ч. 2-4 цієї статті.

У відповідності до змісту протоколу, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat 8 серпня 2023 року о 17 годині 10 хвилин в м. Дніпро, Індустріального р-н. по пр. Слобожанському, 74, будучи позбавленим правом керування транспортними засобами. Права керування транспортними засобами ОСОБА_1 було позбавлено постановою Софійського районного суду Дніпропетровської області від 07.07.2023 у справі № 193/1011/22, яка була винесена судом за вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Тобто, він в даному випадку вчинив не правопорушення, яке передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, а правопорушення, яке передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП - керування транспортними засобами особою, позбавленою такого права, що не є тотожнім ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу і з підстав, викладених у скарзі просив її задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.

Щодо поновлення строку апеляційного оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником... Апеляційна скарга, подана після її закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_1 був повідомленим належним чином про час і дату судового засідання в суді першої інстанції, проте участі в судовому засіданні не приймав, а копія постанови відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП йому не направлена, він не був повідомлений про результати розгляду справи, а отже матеріалами справи не спростовуються його доводи, що він випадково дізнався про існування цього рішення з реєстру судових рішень. Також відсутні відомості про скерування постанови до виконання, тому поновлення строку апеляційного оскарження у даній справі не порушить принцип остаточності судового рішення і одночасно забезпечить право особи на апеляційне оскарження судового рішення, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає клопотання обґрунтованим, тому строк апеляційного оскарження підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, доходить наступних висновків.

За результатами апеляційного перегляду, апеляційний суд встановив неналежне виконання місцевим судом вимог статті 283 КУпАП, якими регламентується зміст постанови суду.

Згідно із вимогами, які викладені у цій статті, постанова повинна містити, зокрема: опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. В постанові, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Вказаним положенням закону оскаржена постанова не відповідає, у зв`язку з чим є незаконною та винесена з грубим порушення положень процесуального закону.

Як слідує зі змісту оскарженої постанови вона містить виклад інших обставин, ніж зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а також іншу об`єктивну сторону, ніж та, яка інкримінована ОСОБА_1 в протоколі.

Так, суд визнав ОСОБА_1 винуватим у тому, він 08 серпня 2023 року о 17 годині 10 хвилин в м. Дніпро, Індустріального р-н. по пр. Слобожанському, 74, ОСОБА_1 будучи позбавленим правом керування транспортними засобами, керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 суд першої інстанції послався, зокрема на протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 513005 та постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2023 року про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк три місяці.

В той же час, відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керувати транспортними засобами, передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП, порушення якої не інкримінувалось ОСОБА_1 у протоколі, у зв`язку з чим суд вийшов за межі «обвинувачення» і встановив обставини за якими протокол не складався, чим допустив істотне порушення вимог процесуального закону та суперечності у своїх висновках.

Суд залишив поза увагою, що диспозиція статті 126 КУпАП є бланкетною і для розкриття змісту правопорушення відсилає до інших нормативно-правових актів, тому зазначення в постанові нормативно-правового акту порушення встановлено судом є встановлено судом є обов`язкове. При цьому, суд в постанові лише обмежився посиланням на ст. 15 Закону України Про дорожній рух, яка складається з десяти частин і містить різні за змістом норми права.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (40 800 грн) з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого, що є суворішим навіть порівняно з деякими санкціями Кримінального кодексу України, тому суд мав більш ретельно підійти до розгляду цієї справи.

У цій справі суд наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 7 років.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення, який передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону, що є підставою для скасування постанови суду, проведення повторного розгляду справи та винесення нової постанови.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 08 серпня 2023 року о 17 годині 10 хвилин в м. Дніпро, Індустріального р-н. по пр. Слобожанському, 74, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами, постановою державного виконавця від 26.07.2022 у ВП № 63774901 Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро, чим порушив ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII від 30.06.1993 з наступними змінами і доповненнями.

Встановлені обставини та доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 513005 складеним 08 серпня 2023 року; рапортом інспектора поліції; постановою про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 26 липня 2022 року ВП № 63774901; а також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції на якому ОСОБА_1 зазначає, що він знає про встановлене відносно нього обмеження у керування, але не керувати він не може у зв`язку з його контрактами з Міністерством оборони України.

Відповідно до ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII від 30.06.1993 з наступними змінами і доповненнями, забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...

Таким чином, апеляційний суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами

Позиція ОСОБА_1 зводиться до тверджень, що він був обмежений державним виконавцем у праві керування транспортним засобом у зв`язку з заборгованістю по аліментам на утримання дитини, батьком якої він не є і судові рішення, які набрали законної сили відповідно до яких виключено запис, що він є батьком дитини на утримання якої він мав платити аліменти, а також рішення про звільнення від сплати аліментів та від сплати заборгованості по аліментам, а в подальшому дане рішення суду стало підставою закриття ВП № 63774901 у межах якого винесена постанова про обмеження права керування транспортним засобом.

Проте апеляційний суд вважає таку позицію ОСОБА_1 безпідставною, оскільки обставини на які він посилається, а саме закінчення виконавчого провадження виникли 27 лютого 2024 року, тобто набагато пізніше подій, які мали місце 08 серпня 2023 року під час яких, постанова державного виконавця була чинною, а ОСОБА_1 знав про її існування, як і про обмеження свого права у керуванні транспортними засобами, у зв`язку з чим доводи його апеляційної скарги є неприйнятними.

При вирішення питання про вид та розмір адміністративного стягнення, апеляційний суд, враховує положення ч. 2 ст. 38 КУпАП, відповідно до яких, якщо справи про адміністративне правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як встановлено апеляційним судом адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив 08 серпня 2023 року, тому строк накладення адміністративного стягнення на день розгляду справи апеляційним судом та винесення постанови 26 квітня 2024 року, закінчився (09 листопада 2023 року).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи вимоги ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду апеляційним судом справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Отже, апеляційний суд доходить висновку про часткове задоволення апеляційної скарги захисника, скасування постанови суду першої інстанції та винесення нової постанови.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити та поновити строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун