П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Вайнраух Лідія Анатоліївна розглянула справу відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Запоріжжя, адреса реєстрації за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 , працевлаштований в АТ «Мотор Січ» на посаді водія,

за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з протоколом серії ВАБ №916320 від 07.11.2023, - 07.11.2023 о 08-00 годині за адресою: м. Запоріжжя, вул. Шевченка, буд. 160, ОСОБА_1 зберігав незареєстровану мисливську гладкоствольну рушницю зразка 1963 року к. 16 № НОМЕР_1 та набої до неї в кількості 58 (п`ятдесят вісім) штук. Дії вказаної особи кваліфіковано під час складення протоколу за ч.1 ст.190 КУпАП. Протокол складений без участі свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 присутній не був, повідомлений до дату та час розгляду в належний спосіб та завчасно, клопотань та заяв не подавав. Норма ст.268 КУпАП не відносить до обов`язкової явку особи під час провадження справ даної категорії, тому суд дійшов висновку про можливість розгляду за відсутності ОСОБА_1 .

Оцінивши в сукупності наявні докази, суддя дійшла висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, виходячи з такого.

Відповідно до ст.245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, а судове рішення згідно закону повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За вимогами ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, склад правопорушення має бути чітко визначеним у відповідності до диспозиції кожної окремої норми, становить сукупність головних, визначальних ознак, які виділені законодавцем як типові, необхідні і, водночас, достатні для притягнення особи до юридичної, зокрема, адміністративної відповідальності.

Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність. Крім того, вимоги до протоколу містяться у ст.256 КУпАП.

Ч.1,2 ст.251 КУпАП врегульовано, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути належним доказом на підтвердження події та складу адміністративного правопорушення.

Для наявності складу вказаного правопорушення необхідним є доведення як факту зберігання зброї, так і факту того, що предметом зберігання є саме зброя, визначена у диспозиції ч. 1 ст. 190 КУпАП.

Правила придбання, зберігання, передача іншим особам або продаж громадянами вогнепальної мисливської чи холодної зброї врегульовує Інструкція про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної,холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї,основних частин зброї та вибухових матеріалів, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ № 622 від 21 серпня 1998 року (зі змінами та доповненнями). Так, п. 8.8, 8.8.1. Порядку передбачено, що мисливська вогнепальна зброя - вогнепальна зброя, що відповідає вимогам, установленим до мисливської зброї технічним регламентом, а за його відсутності - національним (галузевим) стандартом. До мисливської вогнепальної зброї належать: мисливські гвинтівки, карабіни та штуцери, гладкоствольні рушниці, гладкоствольні рушниці із свердловиною "парадокс" з нарізами 100-140 мм на початку або в кінці ствола, мисливські рушниці зі свердловиною "сюпра", комбіновані рушниці, що мають поряд з гладкими і нарізні стволи.

П. 8.8.2 також закріплено, що мисливська зброя повинна відповідати таким вимогам:

для стрільби із зброї використовуються мисливські патрони відповідного калібру;

загальна довжина з розкладеним та зафіксованим прикладом має становити не менше 800 мм;

ємність магазину (барабана) (з установленим обмежувачем за наявності) нарізної зброї не має перевищувати 10 патронів, а гладкоствольної - 4 патронів;

мати запобіжник;

довжина ствола нарізної зброї має становити більше 200 мм, гладкоствольної - не менше 450 мм.

У разі якщо приклад складаний, загальна довжина зброї вимірюється в складаному стані, крім випадків, коли зброя із складаним прикладом нездатна здійснити постріл. Загальна довжина зброї або її ствола включає всі частини зброї або ствола, які неможливо відокремити від зброї або ствола без використання інструментів.

Проте, наданими доказами (рапорт, копія ухвали, квитанція №066 на прийняту зброю і боєприпаси, заява) належність вилученого предмета саме до мисливської гладкоствольної рушниці із урахуванням наведених вимог не підтверджено. Так, експертного висновку до протоколу не додано, а зміст протоколу огляду та квитанція на прийняту зброю і боєприпаси не свідчить на користь протилежного за відсутності відповідного експертного дослідження.

Разом з цим, у складеному протоколі відсутні посилання на нормативний акт, який містить вимоги щодо необхідності реєстрації певної зброї, а також не визначено період, протягом якого тривало порушення (адже вказане адміністративне порушення не носить разового характеру, а дата виявлення порушення не свідчить про його тривалість).

Суд зауважує, що відповідно до п.15 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена Наказом МВС від 06.11.2015 №1376, та зареєстрована в МЮУ 01.12.2015 за №1496/27941 до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КУпАП, є суспільні відносини у сфері обігу й використання зброї. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у придбанні, зберіганні, передачі іншим особам або продажі вогнепальної мисливської чи холодної зброї, а також пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду без дозволу органів внутрішніх справ (формальний склад). Суб`єкт адміністративного проступку- загальний (фізичні осудні особи); особливий (особи, яких вже було піддано адміністративному стягненню). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Так, щодо наявного рапорта інспектора СКОЗ ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за наведених обставин суддя не може вважати його належним доказом, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції.

Наявна заяви про здачу зброї в добровільному порядку не свідчить на користь наявності у ОСОБА_1 вини у формі умислу.

Крім того, в матеріалах справи містяться копія ухвали по справі №334/9846/23 від 30.10.2023, копія паспорта особи, відносно якої складено протокол, що в порушення ст. 251 КУпАП не засвідчені належним чином.

Разом з цим, суддя зауважує, що "зберігання набоїв до зброї", про що зазначено у протоколі про адмінстративне правопорушення серії ВАБ №916320 у графі "склад адміністративного правопорушення" диспозицією ч. 1 ст. 190 КУпАП не охоплюється.

Згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не може виходити за межі наданих йому повноважень.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини» (Lutz v. Germany), «Отцюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), «Девеєр проти Бельгії» (Deweer v. Belgium), «Адольф проти Австрії» (Adolf v. Austria) та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КУпАП, відповідно провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.9, 190, 245, 247, 251-252, 256, 268, 280, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст. 294 КУпАП у взаємозв`язку з положеннями п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015).

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Суддя Л.А. Вайнраух

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік