Справа № 944/5997/23
Провадження №3/944/63/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.01.2024 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Швед Н.П., за участю захисника Тимощука О.І., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 об 14год 12хв 18 вересня 2023 року по вулиці Львівській, 78, в м.Яворів Львівської області, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння із згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою технічного приладу «Драгер», тест №1658 проба позитивна, результат 2,41% промілле, чим порушив п.2.9а Правил Дорожнього Руху України, тобто, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

В судовому засідання захисник ОСОБА_1 адвокат Тимощук О.І. вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130КУпАП та пояснив, що дійсно, об 14год 12хв 18 вересня 2023 року по вулиці Львівській, 78, в м.Яворів Львівської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_2 та був зупинений працівниками поліції, які провели огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу "Драгер". Після проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не погодився з результатом тесту 2,41%, що підтверджується його поясненнями, та вказав у протоколі, що «приймав лікарства», оскільки, в нього є призначення лікаря і він регулярно проходить лікування. Можливо даний засіб дав підстави вважати, що він вживав алкоголь або несправність припарату, який використовується для проведення огляду. Також пропонував і вимагав проїхати в медчний заклад для відібрання відповідних проб для аналізу, однак, на відео, яке долучено працівниками поліції дані обставини не відображенні. ОСОБА_2 також не підписував акт проведення огляду на стан сп`яніння.

Крім цього, в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія до найближчого закладу охорони здоров`я. З відеозапису, долученого до матеріалів справи не вбачається у ОСОБА_1 , ознак алкогольного сп`яніння, а саме, порушення мови, вираженого тремтіння пальців рук, різкої зміни забарвлення шкірного покриву обличчя, а отже висновок працівників поліції про перебування ОСОБА_3 у стані сп`яніння не доведено і ґрунтується виключної на припущеннях.

Заслухавши думку адвоката особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, слід прийти до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст.245 КУпАП зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами".

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП передбачена у зв`язку з керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно абз.1 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 року).

Відповідно до абз.4 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується матеріалами справи, зокрема, тестом №1658 від 18.09.2023 на вміст алкоголю, проведеного за допомогою технічного приладу "Драгер" відповідно до якого вміст алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 становить 2.41%, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом, який міститься на СD-R диску, відповідно до якого ОСОБА_1 , пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу, результат 2,41 промілле та був відсторонений від керування транспортним засобом працівниками поліції. Після проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 лише просив провести такий в закладі охорони здоров`я, однак, їхати для проходження огляду в закладі охорони здоров`я категорично відмовився. З долученого відеозапису вбачається як ОСОБА_1 намагається різними методами впливати на працівників поліції щоб ті не складали відносно нього протокол, оскільки, в нього є на утриманні неповнолітні діти. Крім цього, підтвердив що він дійсно напередодні, вживав алкогольні напої.

Що стосується посилання адвоката Тимощука О.І. В. на те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатом огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, то таке слід відхилити. З поясненнь вказаних ОСОБА_1 в протоколі слідує те що він "приймає лікарства", однак які саме, в протоколі не вказано, як і на відеозаписі не відображено які ж саме медичні препарати вживав ОСОБА_1 , а навпаки ОСОБА_1 фактично не заперечував що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки, на передодні вживав алкогольні напої, та просив працівників поліції не складати щодо нього протокол, відтак, суддя вважає що дії адвоката направлені з метою уникнення ОСОБА_1 покарання, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП вірно кваліфіковані.

Відповідно до п.2.9(а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відтак в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обираючи ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення, враховую обставини справи, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, його ставлення до вчиненого та ступінь його вини.

З врахуванням вищенаведеного приходжу до переконання, що до правопорушника ОСОБА_1 доцільним буде обрати стягнення в межах санкції статті, за якою він притягається до адміністративної відповідальності, а саме, застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Вважаю, що дане стягнення буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями станом на 01.01.2023 року встановлена ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто стягненню підлягає судовий збір в розмірі 536грн 80коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.23-24, 268, 283-284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одної тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80коп, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

СУДДЯ: ШВЕД Н.П.