Справа №-613/376/23 Провадження №-3/613/1/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року. Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Уварова Ю.В., за участі секретаря Макушинської О.В., адвоката Кіпенка І.С., розглянувши матеріали, що надійшли від Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 12.03.2023 року, о 14 год. 56 хв. керував автомобілем «Skoda Oktavia», днз НОМЕР_1 по вул. Шевченка 3 в м. Богодухові з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я Богодухівській ЦРЛ відмовився під відеозапис та в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні правопорушення не визнав. Пояснив, що у зазначений в протоколі день він перебував в районі залізничного вокзалу, ремонтував машину. Йому зателефонувала мама, сказала, що батько впав та втратив свідомість, у зв`язку з чим він одразу поїхав додому. Через перевищення швидкості його зупинили працівники поліції, він погодився з порушенням, оскільки дійсно перевищив швидкість, та надав працівникам поліції свої документи. Також йому запропонували пройти медогляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_2 повідомив, що не має можливості, оскільки батькові погано. Він не відмовлявся проходити огляд в цілому, він сказав, що сам приїде зранку до ЦРЛ та здасть необхідні аналізи, тоді його відпустили і він поїхав за кермом додому.

Адвокат Кіпенко І.С. в судовому засіданні зазначив, що його клієнт заперечує факт вживання алкогольних напоїв та керування автомобілем у стані сп`яніння. ОСОБА_1 не довіряв приладу, який пропонували працівники поліції на місці і хотів поїхати в медзаклад, але через стан батька хотів зробити це зранку наступного дня. Потім він погодився їхати в лікарню, однак його відпустили і він поїхав додому. Це також виглядає дивним, оскільки, якщо б ОСОБА_1 дійсно мав ознаки алкогольного сп`яніння, його мали відсторонити від керування автомобілем.

Крім того захисником подано клопотання про закриття провадження у справі. В обґрунтування клопотання захисник зазначає, що в діях ОСОБА_1 формально вбачаються ознаки порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України та правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Свою провину ОСОБА_1 заперечує. З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 12.03.2023 року він отримав повідомлення від своєї матері про падіння та втрату свідомості його престарілим батьком.

Будучи вкрай стурбованим за безпеку життя свого батька, він залишив свої справи та терміново поїхав додому. І саме в цій ситуації він був вимушений відмовитись від процедури проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.ст.10,11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Отже, положеннями КУпАП передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності у випадках, коли вчинені нею дії, які мають ознаки правопорушення і за які КУпАП передбачена відповідальність, вчинені у стані крайньої необхідності.

Крім того, у відповідності до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Матеріали справи та сам протокол про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування 12.03.2023 року автомобілем та передачі цього автомобіля для керування іншій особі.

Неповне фіксування всіх подій також свідчить про порушення працівниками поліції Інструкції про порядок використання нагрудних відеокамер.

Зазначені обставини, факт невідсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем та передачі цього автомобіля для керування іншій особі, ставлять під сумнів дані докази та підстави вважати, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або впливу лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

З урахуванням положень ст.62 Конституції та ст.247 КУпАП України просив провадження закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, позицію його захисника адвоката Кіпенка І.С., допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали та відеозапис, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння , тягне накладення на таку особу адміністративного стягнення в межах санкції даної статті.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що припаркував автомобіль на узбіччі на вулиці Шевченка в м. Богодухові та чекав дівчину. Побачив автомобіль Шкода Октавиа, який рухався дуже швидко по зустрічній смузі руху та створив аварійну ситуацію, його переслідувала поліцейська машина. Шкода зупинилась, з-за керма вийшов хлопець, він був у стані алкогольного сп`яніння, від нього було чути запах перегару, він поводився агресивно та погрожував свідку. Поліцейські запрпопонували йому пройти огляд на місці, продувши драгер, або поїхати в лікарню, однак хлопець відмовився, казав, що сам поїде наступного дня проходити огляд. Тоді працівники поліції склали на нього протокол за ст.130 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що разом з ОСОБА_5 приїхала в аптеку, коли вийшла з аптеки побачила автомобіль, який рухався по зустрічній смузі з перевищенням швидкості та ледь не зачепив іншу машину. За ним вже їхала поліція, вони його зупинили, а її та ОСОБА_6 запросили бути свідками.

Водій поводився грубо, відмовлявся проходити огляд на місці, їхати в лікарню с працівниками поліції також не хотів, підписувати протокол також відмовився.

Крім того в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_7 , яка є матір`ю ОСОБА_1 , та яка підтвердила, що у зазначений день її чоловік (батько ОСОБА_1 ) втратив свідомість, вона злякалась та зателефонувала сину. Син приїхав дуже швидко та викликав швидку допомогу. Про поліцію нічого не розповідав, чи вживав він в той день алкоголь їй невідомо.

В судове засідання неодноразово викликався свідок ОСОБА_8 , який є працівником поліції, та повідомив про відсутність можливості з`явитись в судове засідання через чергування на блокпості.

Також судом було задоволено клопотання захисту про допит свідка ОСОБА_9 , однак вказаний свідок в судове засідання на виклики не з`явився, сторона захисту також повідомила про неможливість забезпечення явки цього свідка, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи за відсутності свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Крім наведеного вище, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ААД №328627; копією постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП; направленням на огляд особи з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; рапортом працівника поліції; диском з відеозаписами.

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем підтверджується матеріалами справи, зокрема відеозаписом, яким зафіксовано переслідування працівниками поліції автомобіля, за кермом якого був ОСОБА_1 , факт керування автомобілем у зазначений в протоколі день і час не заперечував і сам ОСОБА_1 . Відмова від проходження медичного огляду як на місці зупинки транспортного засобу так і в мед закладі також зафіксована відеозаписом, підтверджена свідками в судовому засіданні.

Твердження захисту про порушення процедури відсторонення від керування та затримання транспортного засобу жодним чином не спростовує обставини, що підтверджують наявність складу правопорушення.

Отже обрану ОСОБА_1 позицію суд розцінює як лінію захисту у справі.

На підставі викладеного вище, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченго ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також суд не вбачає підстав вважати дії ОСОБА_1 такими, що вчинені в стані крайньої необхідності, оскільки відмовившись проходити медичний огляд, ОСОБА_1 не усунув небезпеки, яка б загрожувала державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління та не довів, що небезпека здоров`ю його батька не могла бути усунута іншими засобами.

Отже, суд вважає, що відносно ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Керуючись ст.ст. ч. 1 ст. 130, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави (отримувач коштів ГУК Харківськ обл./Харківобл/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір на користь держави (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106) в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.В. Уварова