П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/382/24

Провадження № 3/348/256/24

27 березня 2024 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Максименко О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Південно-Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Італії, працюючого генеральним директором ПРАТ "Серін-Ліс", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідка на тимчасове проживання від 27.05.2021 № 800209843, орган видачі 2601; РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 41 КУпАП,

У с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № ПЗ/ІФ/608/0163/П/ПТ від 22.01.2024, в ході проведення позапланової перевірки в ПРАТ "СЕРІН-ЛІС" встановлено, що працівнику ОСОБА_2 виплата заробітної плати за січень 2023 року, згідно відомостей на виплату, виплачувалася один раз на місяць та виплачена 05.06.2023, чим порушено вимоги частини першої статті 10 ЗУ № 2136.

Частиною першою статті 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Згідно наказу від 20.11.2023 № 203 ОСОБА_2 звільнено з посади верстатника деревообробних верстатів цеху чорнової меблевої заготівки 21.11.2023 за угодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України, однак, розрахунок при звільненні з ним не проведено, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 116 КЗпП України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду клопотання про закриття адміністративного провадження в якому зазначив, що свою провину в скоєнні адміністративного правопорушення він не визнає, оскільки, ОСОБА_2 звільнено за угодою сторін 21.11.2023. Згідно ст. 116 КЗпП, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган, у всякому разі, повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. 21.11.2023 ОСОБА_2 не працював, письмову вимогу ПРАТ «Серін-Ліс» від нього не отримувало, а виплату проведено після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Тому, вважає, обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 22.01.2024 не відображають усіх ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та відсутні підстави притягнення його до адміністративної відповідальності, тому провадження по справі просить закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП При розгляді справи про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 41 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Враховуючи, що ОСОБА_1 обізнаний про розгляд справи в Надвірнянському районному суді Івано-Франківської області, зацікавленості в розгляді справи не виявив, про що свідчать його неявки в судові засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши сторони по справі дійшов наступного висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950, ратифікованою Україною 17.07.1997, передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що українське правительство визнало кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свободі протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 41 КУпАП передбачена за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що керівник ПРАТ "СЕРІН-ЛІС" допустив порушення виплати заробітної плати працівникам, а саме: працівнику ОСОБА_2 виплата заробітної плати за січень 2023 року, згідно відомостей на виплату, виплачувалася один раз на місяць та виплачена 05.06.2023, що підтверджується копією розрахункового листка за січень 2023, де зазначено, що виплата заробітної плати за січень була виплачена 01.06.2023.

У зв`язку із чим суд приходить до висновку у доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП в частині порушення умов своєчасної виплати заробітної плати працівнику ОСОБА_2 за січень 2023 року.

Приймаючи до уваги те, що діями ОСОБА_1 не завдано шкоди суспільним інтересам, відсутність обтяжуючих обставин, враховуючи, що працівнику заробітна плата виплачена, хоч і з запізненням, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю скоєного адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження по справі про адміністративне правопорушення виноситься постанова про закриття справи.

Щодо адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 41 КУпАП, в частині невиплати всіх сум, що належать ОСОБА_2 , від підприємства, установи, організації в день звільнення, суд приходить до наступного.

Як вбачається з частини другої протоколу про адміністративне правопорушення, частиною першою статті 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Згідно наказу від 20.11.2023 № 203 ОСОБА_2 звільнено з посади верстатника деревообробних верстатів цеху чорнової меблевої заготівки 21.11.2023 за угодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України, однак, розрахунок при звільненні з ним не проведено, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 116 КЗпП України.

При цьому, в судовому засіданні було встановлено наступне.

Згідно ст. 116 КЗпП, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган, у всякому разі, повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

21.11.2023 ОСОБА_2 не працював, що підтверджується копією табелю обліку використання робочого часу ПРАТ «Серін-Ліс» за 2023 для ОСОБА_2 (а.с.12), письмову вимогу ПРАТ «Серін-Ліс» від нього не отримувало, а виплату проведено після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП в частині невиплати всіх сум, що належать ОСОБА_2 від підприємства, установи, організації, в день звільнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, ч. 1 ст. 41, 247, 251, 252, 256, 266, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП в частині несвоєчасної виплати заробітної плати працівнику ОСОБА_2 за січень 2023 року.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 41 КУпАП в частині несвоєчасної виплати заробітної плати, на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення, оголосивши йому усне зауваження.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині несвоєчасної виплати заробітної плати працівнику ОСОБА_2 за січень 2023 року, відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП закрити.

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 41 КУпАП в частині в частині невиплати всіх сум, що належать ОСОБА_2 від підприємства, установи, організації, в день звільнення..

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області О. Ю. Максименко