Справа № 441/2409/23 Головуючий у 1 інстанції: Малахова-Онуфер А.М.
Провадження № 33/811/301/24 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Кавецького Олега Ярославовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу адвоката Кавецького Олега Ярославовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Городоцького районного суд Львівської області від 13 лютого 2024 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 24 вересня 2023 року о 16 год. 10 хв. на 23 км + 700 автодороги М 11 «Львів-Шегині», керував автомобілем «BMW 530D», р.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Кавецький О.Я., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову, закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В мотивах апеляційної скази зазначає, що з постановою місцевого суду він не погоджується, оскільки судом невірно з`ясовано обставини справи, не враховано порушення процесуального та матеріального права, допущені працівниками поліції, висновок суду не відповідає обставинам справи.

Наголошує, що ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не перебував, з протоколом про адміністративне правопорушення він не погоджується та вважає звинувачення безпідставними.

Звертає увагу, що працівниками поліції не роз`яснено водієві права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, не роз`яснено наслідків відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Повідомляє, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, а наполягав на його проведенні в медичному закладі у м. Городок, який був найближчим до місця події. Окрім того, зазначає, що в матеріалах справи відсутнє письмове направлення для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури направлення водія на огляд.

Наголошує, що у зв`язку із перебування у стресовому стані, водій обмовив себе перед працівниками поліції. Окрім того, наголошує, що первинно, працівники поліції пропонували водієві пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Звертає увагу, що рапорт працівника поліції є неналежним доказом, оскільки свідчення працівника поліції не можуть вважатися об`єктивними доказами у справі, окрім того працівниками поліції не було відсторонено водія від керування транспортним засобом.

ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не прибув, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, адвокат Кавецький О.Я. просив проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та думки адвоката Кавецького О.Я., який просив проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши виступ захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №141080 від 24 вересня 2023 року (а.с. 5), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW 530D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився;

- інформацією з копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №141190 від 24 вересня 2023 року (а.с. 6), згідно із яким 24 вересня 2023 року о 17 год. 50 хв. на автодорозі Львів-Шигині, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «BMW 530D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перед початком руху не впевнився в безпечності маневру, скоїв зіткнення з автомобілем «Lexus LX600» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження;

- рапортом лейтенанта поліції ОСОБА_2 (а.с. 8), з якого встановлено, що під час опитування у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови, від проходження огляду водій відмовився;

- поясненнями ОСОБА_3 від 24 вересня 2023 року(а.с. 9), з яких встановлено, що від водія ОСОБА_1 було чути запах алкоголю з порожнини рота;

- поясненнями ОСОБА_1 від 24 вересня 2023 року (а.с.10), в яких він зазначив, що він є учасником ДТП, в результаті якої постраждав його автомобіль марки «BMW 530D», реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль «Lexus LX600» д.н.з. НОМЕР_2 , окрім того від проходження огляду він відмовився;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7805136 від 24 вересня 2023 року (а.с. 11), відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку із порушенням п. 2.1 Ґ ПДР України;

- рапортом лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 2 грудня 2023 року(а.с. 16), з якого встановлено, що у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки сп`яніння (нечітка мова, тремтіння пальців рук у зв`язку із чим запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, після чого було виявлено слабкий запах алкоголю з порожнини рота, у зв`язку із чим запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події та в медичному закладі від якого він відмовився;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому зафіксовано опитування водія ОСОБА_1 під час якого поліцейською виявлено в нього ознаки наркотичного сп`яніння - зіниці очей не реагують на світло, у зв`язку з чим запропоновано пройти, в установленому законом порядку, відповідний огляд в закладі охорони здоров`я, на що останній категорично відмовився, після чого в ході тривалого спілкування із водієм, під час оформлення ДТП, поліцейська, окрім виявлених раніше ознак наркотичного сп`яніння, відчула запах алкоголю з порожнини рота останнього, що підтвердила також потерпіла, та повторно запропонувала йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці ДТП за допомогою приладу «Drager Alcotest» і в закладі охорони здоров`я, а також роз`яснила наслідки відмови від проходження такого огляду, після чого водій відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку. Патрульними поліцейськими ознайомлено водія із його правами та обов`язками ( ОСОБА_1 зазначав, що знає свої права та обов`язки), складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, з даними документами водій ознайомився.

Доводи апелянта, що ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не перебував, з протоколом про адміністративне правопорушення не погоджувався, обмовив себе, розцінюються критично, оскільки з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим працівниками поліції запропоновано йому пройти огляд на сп`яніння від якого водій відмовився.

Відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України, 9 листопада 2015 року, № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Аргументи апелянта, що водія не було відсторонено від керування транспортним засобом, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки спростовуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому зафіксовано, що автомобіль «BMW 530D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , постраждав в результаті ДТП та не міг самостійно продовжити рух.

Пунктом 1 розділу Х «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі», затверджену наказом МВС від 7 листопада 2015 року №1395, передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Твердження апелянта, що ОСОБА_1 не роз`яснено наслідків відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що водієві роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Апеляційний суд розцінює критично, аргументи апелянта, що ОСОБА_1 працівниками поліції не роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, оскільки такі мають формальний характер та спростовуються протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №141080 від 24 вересня 2023 року(а.с. 5) та серії ААД №141190 від 24 вересня 2023 року (а.с. 6), в яких зроблені відповідні відмітки, та відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який описаний вище за текстом.

Доводи сторони захисту, що в матеріалах справи відсутнє письмове скерування особи до медичного закладу з метою проведення огляду на стан сп`яніння, не береться до уваги апеляційним судом.

Згідно із ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Розділом 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З аналізу норм вказаної Інструкції вбачається, що скерування особи до медичного закладу з метою проведення огляду на стан сп`яніння оформляється працівником поліції направленням за встановленою формою, водночас вказаною Інструкцією не передбачено, що таке направлення долучається до матеріалів судової справи.

Твердження сторони захисту, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, а наполягав на його проведенні в медичному закладі у м. Городок, який був найближчим до місця події, апеляційним судом розцінюються критично, оскільки мають формальний характер та спростовуються відеозаписом долученим до матеріалів справи, окрім того апеляційний суд зазначає, що ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року не передбачено, що водій може вибирати в якому саме медичному закладі він бажає проходити огляд.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Кавецького О.Я. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Городоцького районного суду Львівської області від 13 лютого 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Кавецького Олега Ярославовича, подану в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.