Справа № 136/437/24
провадження №3/136/155/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Іванець О.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій обл., про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , непрацюючого, такого, що проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності

за ч. 1 ст. 130, 124, 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли матеріали справ про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, 124, 122-4 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №312473 від 03.03.2024 слідує, що 03.03.2024 о 18 год. 05 хв. в м. Липовець по вул. Шляховій, Вінницького р-ну, Вінницької обл., водій ОСОБА_1 , керував автомобілем М-412, державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер 6820, проба позитивна 1,19 ‰ (алкогольне сп`яніння). Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №312474 від 03.03.2024 слідує, що 03.03.2024 о 18 год. 05 хв. в м. Липовець по вул. Шляховій, Вінницького р-ну, Вінницької обл., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем М-412, державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та стану свого транспортного засобу внаслідок чого допустив наїзд на перешкоду, а саме електроопору та пошкодив її, автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Такими діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №312475 від 03.03.2024 слідує, що 03.03.2024 о 18 год. 05 хв. в м. Липовець по вул. Шляховій, Вінницького р-ну, Вінницької обл., водій ОСОБА_1 , керував автомобілем М-412, державний номерний знак НОМЕР_2 , скоївши ДТП, а саме здійснив наїзд на перешкоду, після чого місце пригоди залишив. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10 "а" Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких обставин, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду, суддя приходить до висновку про доцільність об`єднання даних справ в одне провадження, а також присвоєння Єдиного унікального номеру судової справи №136/437/24 (провадження № 3/136/155/24).

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень при вищевказаних фактичних обставинах визнав у повному обсязі, у вчиненому розкаявся, про що надав суду заяву, в якій просив його суворо не карати.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідлно до ст. 122-4 КУпАП адміністративна відповідальність настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до п. 2.10 а ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно зі ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно п. 12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Нормами ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 є склади адміністративних правопорушень, передбачених за ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вина у вчиненні даних правопорушень доведена наступними доказами:

- протоколами про адміністративні правопорушення серія ААБ №312473 від 03.03.2024, серія ААБ №312474 від 03.03.2024, серія ААБ №312475 від 03.03.2024;

- довідкою начальника ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, відповідно до якої ОСОБА_1 по ст.130 КУпАП не притягався, посвідчення водія отримував ( НОМЕР_3 від 13.09.1975 р. кат (В1, В, С1, С);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого слідує, що в ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, хитка хода. Результат огляду на стан сп`яніння - проба позитивна 1,19 ‰;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.03.2024, де вказані наявні в ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, хитка хода, від проходження огляду відмовився;

- роздруківкою з приладу Drager Alcotest 6820 від 03.03.2024, де зафіксовано результати тесту - 1,19 ‰;

- письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ;

- відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, на яких зафіксовано факт ДТП, а також процес огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 , який проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, результати огляду становлять 1,19 ‰;

- схемою місця ДТП.

Таким чином, вищенаведеними доказами, які не містять сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, підтверджується факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, факт вчинення ДТП, а також залишення місця ДТП, та як наслідок наявність складів адміністративних правопорушень, передбачених за ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Оскільки відповідальність у виді штрафу, передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП є більш суворою, ніж за ст.ст. 122-4 та 124 КУпАП, стягнення має бути накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Визначаючи міру адміністративного стягнення, яку необхідно призначити правопорушникові, суд вважає доцільним та достатнім для виховання особи, запобігання вчинення нею нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, із застосуванням додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 9, 2324, 27, 3335, 122-4, 124, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 251252, 276, 283284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження матеріали про адміністративні правопорушення за номерами №136/437/24 (провадження №3/136/155/24), №136/438/24 (провадження №3/136/156/23) та №136/439/24 (провадження №3/136/157/23) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , та присвоїти єдиний унікальний номер судової справи №136/437/24 (провадження №3/136/155/24).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів із дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через 15 днів із дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова судді в справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів із дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду.

Суддя О.Д. Іванець