Справа № 585/63/24
Номер провадження 3/585/85/24
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2024 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Цвєлодуб Ганна Олександрівна, розглянувши матеріали справи, які надійшли з Роменського РВП ГУ НП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. с.Омельки, Полтавської обл., громадянина України, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , не працюючого, не є особою, звільненою від сплати судового збору,

за порушення ч.2 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшла справа про адміністративне правопорушення, за протоколом №062224 від 01.01.2024 року, складеного за порушення ОСОБА_1 ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Автором протоколу зазначено, що 01.01.2024 року о 16:00 год. у АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 за місцем спільного мешкання вчинив домашнє насильство відносно своєї доньки ОСОБА_2 , у ході сварки виражався грубою нецензурною лайкою в її бік, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином, що не перешкоджає розгляду матеріалів справи у його відсутність.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності особи за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, у випадку, якщо ці дії вчинено вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

При цьому, протоколом у вказаній справі від 01.01.2024 року стверджується, що ОСОБА_1 за місцем мешкання у ході сварки виражався грубою нецензурною лайкою щодо своєї доньки ОСОБА_2 , та, на думку автора протоколу, таке формулювання відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

У той же час, за іншими матеріалами справи судом встановлено, що 01.01.2024 р. неповнолітня ОСОБА_2 , 2009 р.н., звернулась із повідомленням на лінію «102» про те, що її батько ОСОБА_1 наніс їй тілесні ушкодження («побив кулаками»).

Згідно письмових пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інших свідків події, що маються у справі встановлено, що ОСОБА_1 безпосередньо підтверджує про нанесення 01.01.2024 р. доньці ОСОБА_3 ударів ременем по тілу та долонею по обличчю, що підтверджується письмовими показаннями інших свідків події, інформацією, що отримана у ході опитування неповнолітньої, рапортом працівника поліції тощо.

У зв`язку із зазначеним суд, приходячи до висновку про існування підстав для направлення матеріалів справи прокурору, керується наступним.

Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновки в постанові від 3 липня 2019 р. (справа № 288/1158/16-к), згідно з якими кримінальний процесуальний закон не регламентує конкретного способу звернення потерпілого із заявою, яка зумовлює визначені у ч. 1 ст. 477 правові наслідки. Водночас захист прав і свобод людини як втілення принципу верховенства права вимагає надання переваги внутрішньому змісту юридично значущих дій над зовнішньою формою їх вираження. З огляду на зазначене навіть у разі, якщо потерпілий не подавав до правоохоронних органів заяви про злочин як окремого процесуального документа, однак до початку чи під час досудового розслідування і/або судового провадження однозначно висловив свою позицію про притягнення винного до кримінальної відповідальності, відповідна позиція, зафіксована у процесуальних документах, дає підставу для кримінального переслідування особи за злочин приватного обвинувачення.

З матеріалів справи убачається, що вказані твердження неповнолітньої потерпілої правоохоронними органами перевірялись та були об`єктивно встановлені, однак діям ОСОБА_1 не надана відповідна правова оцінка, жодного процесуального рішення за результатами встановлених обставин, щодо нанесення неповнолітній особі ударів її батьком, про вчинене кримінальне правопорушення немає, що не відповідає чинному законодавству у повному обсязі.

Зважаючи на наведене слід звернути увагу на неналежне дотримання ініціатором протоколу вимог закону, який направляє до суду вказані матеріали без відповідної перевірки та реального реагування, за наявності повідомлення неповнолітньої потерпілої про фактичне вчинення щодо неї злочину, яке, окрім іншого, підтверджене іншими доказами.

Так, як зазначено у правовій позиції ЄСПЛ у справі «TKHELIDZE проти Грузії», заява № 33056/17, відсутність негайного реагування органів влади при виникненні підозр щодо домашнього насильства порушує конвенцію. ЄСПЛ наголосив, що за відповідних обставин влада зобов`язана вживати превентивних оперативних заходів для захисту особи, життю якої загрожує злочинні дії іншої особи. Жертви домашнього насильства, які потрапляють до категорії вразливих осіб, мають право на державний захист. Коли виникають будь-які підозри щодо домашнього насильства чи насильства щодо жінок, неповнолітніх осіб тощо, від органів влади вимагається негайне реагування та подальша особлива ретельність для вирішення конкретного характеру насильства в ході провадження.

Сукупність встановлених за матеріалами справи обставин свідчить про необхідність з`ясування наявності в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ознак складу злочину передбаченого ст. 125, ст. 126 або ст. 126-1 КК України.

В той же час, у випадку притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, можливість притягнення цієї ж особи до кримінальної відповідальності за КК України, буде виглядати щонайменше сумнівною, наслідком чого може бути уникнення особи кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.214 КПК України до ЄРДР вносяться відомості про злочин. У випадку відсутності складу злочину уповноваженою особою виноситься процесуальне рішення про закриття кримінального провадження у виді постанови.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що уповноваженою особою не були виконані вимоги ст.214 КПК України, безпідставно не організовано внесення відомостей про злочин до ЄРДР, фіксування обставин кримінального правопорушення, організація та проведення судово-медичної експертизи неповнолітньої потерпілої не організовано, тобто уповноваженою особою органу досудового розслідування (дізнання) не виконані вимоги ст.ст.91-93, 284 КПК України.

Таким чином, за змістом положень ст.253, 284 КУпАП, якщо при розгляді адмінсправи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідуванняй виносить постанову про закриття провадження в справі.

Керуючись ст.ст. 9, 173-2, 247, 251, 256, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП - закрити.

Матеріали справи направити Керівнику Роменської окружної прокуратури для вирішення питання щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення за фактом нанесення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тілесних ушкоджень (ударів, побоїв тощо) неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за подією, що відбулась 01.01.2024 року, до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за відповідною кваліфікацією статті Кримінального кодексу України .

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ