ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/658/24 Справа № 210/1001/23 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., при секретарі Кулініч Ю.А., за участю захисника Лисенка О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника на постанову судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 11.02.2023 року о 10:26 год., в Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, Металургійний р-н., вул. Нікопольське шосе, буд. 3, АЗС «РЛС» водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 21051 в стані алкогольного сп`яніння. Стан алкогольного сп`яніння встановлено висновком КП КБЛНПД ДОР №400 від 11.02.20234 року.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, скасувати постанову та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення. Вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови ним пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови не був направлений на його адресу у встановлений законом строк, оприлюднений лише 23.01.2024 року, до того ж він з 22.01.2024 року по 01.02.2024 року перебував на лікарняному. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд безпідставно проігнорував клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-медичної експертизи (токсикологічного дослідження) зразків біологічного матеріалу, відібраних у нього під час проходження огляду в КП «КБЛНПД» ДОР. Суд неправомірно викликав в судове засідання інспектора патрульної поліції, який складав протокол та не забезпечив ОСОБА_1 його право особисто поставити запитання викликаному інспектору. Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, зазначає, що адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП може бути віднесене до «кримінального обвинувачення» в розумінні ст. 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого розгляду, тому вважає, що у судді були відсутні правові підстави для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення за відсутності ОСОБА_1 , без його належного сповіщення про час та місце розгляду справи. Вказує, що під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння було порушено порядок огляду, оскільки останньому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Звертає увагу, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, тому у працівників поліції були відсутні підстави для його направлення на огляд. Зазначає, що матеріали справи не містять доказів порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, за які його слід було зупиняти, у зв`язку з чим, всі наступні вимоги працівників поліції останній не зобов`язаний був виконувати, а всі складені відносно нього документи не можуть бути належними та допустимими доказами.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді має бути поновлений, а апеляційна скарга залишена без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд із дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував всі обставин справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, а також повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджуються наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 438739 від 11.02.2023 року, згідно якого 11.02.2023 року, о 10:26 год., в Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, Металургійний р-н., вул. Нікопольське шосе, буд. 3, АЗС «РЛС», в стані алкогольного сп`яніння. Стан алкогольного сп`яніння встановлено висновком КП КБЛНПД ДОР №400 від 11.02.20234 року.

Відеозаписом до протоколу.

Висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції № 400 від 11.02.2023 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 р. (далі Інструкція).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених п.3 розділу 1 цієї Інструкції (ознаки алкогольного сп`яніння), поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п. 7 Порядку саме поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Тобто, у разі виявлення поліцейським ознак алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, він повинен прийняти відповідні заходи для того, щоб провести медичний огляд водія на стан сп`яніння та пересвідчитись в тому, що водій не перебуває у стані сп`яніння та може продовжити керувати транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом водієм, який перебуває у стані алкогольного сп`яніння є правопорушенням, яке може привести до особливо тяжких наслідків та повинне бути негайно припинене.

З відеозапису вбачається, що працівниками поліції після спілкування з ОСОБА_1 було виявлено у останнього ознаки алкогольного сп`яніння. Вживання алкогольних напоїв та наркотичних засобів ОСОБА_1 заперечував, на підтвердження чого погодився їхати до лікарні для проходження огляду на стан сп`яніння.

Працівниками поліції було доставлено ОСОБА_1 до КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР, де він був оглянутий лікарем. Після проведення огляду лікарем видано висновок № 400 від 11.02.2023 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, тому підстави для визнання протоколу недопустимим доказом у суду відсутні.

Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних у них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення і жодних сумнівів своєї достовірності у суду апеляційної інстанції не викликає.

Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився у Комунальному підприємстві «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради, який відповідно до наказу департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації від 05 квітня 2021 року № 394/0/197-21 «Про проведення медичних оглядів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», відноситься до переліку медичних закладів, яким надано право проведення огляду на стан сп`яніння.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виданий після медичного огляду та лабораторного підтвердження наявності в біологічному середовищі (крові) ОСОБА_1 алкоголю, тому доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно проігнорував клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-медичної експертизи (токсикологічного дослідження) зразків біологічного матеріалу, відібраних у нього під час проходження огляду в КП «КБЛНПД» ДОР на увагу не заслуговують.

Надані суду докази в їх сукупності, є належними та достатніми доказами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та, на думку апеляційного суду, забезпечують такий рівень доказування, який не залишає розумних сумнівів у доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про незаконністьзупинки на увагу не заслуговують, оскільки транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений на підставі п. 5 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», оскільки згідно бази даних вказаним транспортним засобом керувала особа без посвідчення водія.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати у особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Отже, підставою для зупинки поліцейським транспортного засобу може бути не тільки безпосереднє порушення водієм ПДР, а й наявність у поліцейського достатніх підстав вважати, що водій вчинив або має намір вчинити правопорушення.

Також, апеляційний суд не може погодитись з твердженням апелянта про те, що суд першої інстанції без належного обґрунтування не задовольнив клопотання про відкладення/зупинення розгляду справи до часу коли ОСОБА_1 зможе особисто взяти участь у розгляді справи та провів судове засідання без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чим порушив права ОСОБА_1 , передбачені ст.268 КУпАП.

Як слідує з матеріалів справи, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було під особистий підпис повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться 08.03.2023 року о 10 год. у Дзержинському районному суді м. Кривого Рогу.

27 березня 2023 року ОСОБА_1 уклав з адвокатом Лисенком О.А. договір про надання правової допомоги, за клопотаннями захисника розгляд справи неодноразово відкладався.

Апеляційний суд звертає увагу, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право користуватися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.

При цьому, з`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.

Наведена позиція узгоджується з висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеними у постанові від 30 січня 2020 року (справа №482/9/17).

Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляд справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На підставі вище зазначеного, апеляційні доводи про порушення судом першої інстанції вимог ст.268 КУпАП, на переконання апеляційного суду, є безпідставними.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, не відносяться до переліку визначених ст. 268 КУпАП справ, при розгляді яких присутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. З урахуванням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції правильно дійшов висновку провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних матеріалів, оскільки безпідставне умисне затягування справи порушує завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст. 1 КУпАП).

З приводу посилання в апеляційній скарзі на прийняте рішення звертатися до суду з клопотанням про зупинення провадження на період проходження ОСОБА_1 військової служби для надання останньому можливості організувати належним чином свій захист апеляційний суд зазначає наступне.

Якщо певні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону).

01.05.2022 р. законодавцем були внесені зміни у чинний КПК щодо зупинення кримінального провадження. У КУпАП такі зміни цим законом не були внесенні. Це свідчить про те, що законодавець мав на меті врегулювати виключно питання щодо зупинення кримінального провадження в умовах воєнного стану.

Це обумовлено тим, що статус обвинуваченого відрізняється від статусу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Так, відповідно до КПК участь обвинуваченого у розгляді кримінального провадження є обов`язковою. На відміну від провадження у справі про адміністративне правопорушення, де визначено, що участь особи є обов`язковою тільки при розгляді справ про адміністративні правопорушення, що передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 КУпАП. Стаття 130 КУпАП до цього переліку не входить. Враховуючи це, застосування норм КПК до правовідносин у даній справі за аналогією закону не видається можливим.

Слід також зауважити, що строки притягнення до кримінальної відповідальності є більш тривалими ніж строки накладення адміністративного стягнення та порядок їх обчислення є різним. Чинним КУпАП передбачено лише можливість зупинення строків розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо), стаття 277 КУпАП.

Відповідно до ст.6 ЄКПЛ кожна особа має право на розгляд її справи упродовж розумного строку судом встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти неї обвинувачення. Тому, розгляд даної справи без невиправданої затримки буде відповідати інтересам особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Крім цього, слід зазначити, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення є не реабілітуючою підставою і закриття провадження з цих підстав не відповідатиме інтересам самого ОСОБА_1 .

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Лисенку О.А. строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу захисника Лисенка О.А. залишити без задоволення.

Постанову судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2024 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя