Провадження №3/751/146/24
ПОСТАНОВА

03 січня 2024 р. місто Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова Лібстер А. С., за участі секретаря Курган В. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.126, ст.124, ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Новозаводського районного суду міста Чернігова знаходяться адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.5 ст.126, ч. 2 ст. 130 КУпАП.

06.12.2023, о 12 год. 15 хв., у м. Чернігові на перехресті вул. Любецька вул. Незалежності, напроти буд. № 37 по вул. Красносільського, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку проводився на місці за допомогою приладу DRAGER, результат огляду 1,97 проміле. Правопорушення вчинене повторно протягом року, що підтверджується протоколом серії ААД № 267456 від 05.06.2023 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14.08.2023, справа № 748/3067/23, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 06.12.2023, о 12 год. 15 хв., у м. Чернігові на перехресті вул. Любецька вул. Незалежності, напроти буд. № 37 по вул. Красносільського, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії на право керування транспортним засобом, повторно протягом року, що підтверджується постановою серії ЕАС 7134267 від 08.06.2023, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Також, 06.12.2023, о 12 год. 15 хв., у м. Чернігові на перехресті з круговим рухом вул. Любецька вул. Незалежності, біля буд. № 37 по вул. Красносільського, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 , та виконуючи маневр праворуч, не надав переваги в русі автомобілю, котрий рухався у крайній правій (середній) смузі, в результаті чого трапилось зіткнення з автомобілем SUBARU LEGACY, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку в середній смузі, чим порушив п. 10.1, 10.4 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпА. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження,

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне об`єднати адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Чернігівській області, про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину визнав та пояснив, що у той день, 06.12.2023, він посварився з жінкою, випив горілки, сів за кермо та поїхав, через те, що був сильно випивши, сталася ДТП. Посвідчення водія він не має. Автомобіль на себе не переоформив. Більше не буде сідати за кермом випивши. Автомобіль має наміри продавати. Просить розстрочити штраф за можливістю, враховуючи що він отримає мінімальну пенсію 2600 гривень та має скрутне матеріальне становище.

Факт скоєння ОСОБА_1 вказаних правопорушень підтверджується даними протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД № 611069, серії ААД № 611070 та серії ААД № 611241 від 06.12.2023 року, складеними у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, при складанні яких ОСОБА_1 був ознайомлений з місцем розгляду справи та в кожному протоколі зазначив «Згоден»; матеріалами відеозаписів нагрудної камери поліцейських; постановою серії ЕАС 7134267 від 08.06.2023 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст.126 КУпАП; актом огляду на стану алкогольного з використанням спеціальних технічних засобів від 06.12.2023; роздруківкою квитанцією приладу DRAGER від 06.12.2023, результат тесту - 1,97 проміле; довідкою інспектора ВАП УПП, про те що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія; письмовими поясненнями водія транспортного засобу SUBARU LEGACY, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , рапортами інспекторів від 06.12.2023, схемою місця ДТП від 06.12.2023, постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14.08.2023, справа № 748/3067/23, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП, які узгоджуються з об`єктивною інформацією про стан та поведінку водія ОСОБА_1 на місці ДТП, а саме те, що він в зазначений час керував транспортним засобом, скоїв зіткнення з транспортним засобом SUBARU LEGACY, не заперечував факт вживання алкогольних напоїв, а також відсутність і не отримання ним посвідчення водія, погодився та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, з результатом якого був згоден, про наявність крайньої необхідності в керуванні транспортним засобом, поліції не повідомляв, та таких відомостей до суду також не надано.

Обставин, які б вказували на упередженість чи зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ч. 2 ст. 130 передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, повторно протягом року.

Згідно із пунктом 2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пунктів 6, 7 цієї Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Відповідно до ч. 5 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема і керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, що підтверджує наявний склад адміністративного правопорушення у його діях, відповідно до постанови серії ЕАС 7134267 від 08.06.2023 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст.126 КУпАП .

Крім того, проаналізувавши наявні в справі матеріали в їх сукупності, доходжу до переконання, що дорожньо-транспортна пригода та її наслідки перебувають у прямому причинному зв`язку саме з порушенням ОСОБА_1 вимог п.10.1, 10.4 ПДР, що і було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення. складеному за ст. 124 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, оцінюючи всі отримані докази, суд вважає, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 суд враховує, що він вчинив адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, також, суд враховує вік та особу правопорушника, пенсіонера, який раніше притягувався до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Із довідки від 07.12.2023 інспектора ВАП УПП в Чернігівській області, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія не отримував.

Згідно із реєстраційною карткою ТЗ, транспортний засіб марки ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_3 .

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена за трьома статтями Кодексу України про адміністративні правопорушення, санкція ч.5 ст.126 КУпАП є більш суворою, тому згідно із ст. 36 КУпАП, суддя вважає за необхідне застосувати при накладенні адміністративного стягнення санкцію ч. 5 ст.126 КУпАП та обрати адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами, якого він не отримував, та без оплатного вилучення транспортного засобу, тому як ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу, що в даному випадку є справедливою мірою відповідальності за скоєні адміністративні правопорушення та достатньою для його виховання, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як ним, так і іншими особами.

Крім того, згідно зі ст. 307 цього Кодексу, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачене право особи за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Зі змісту вказаної норми слідує, що підставою вирішення судом питання про відстрочку або розстрочку виконання є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Разом з тим, питання відстрочки виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу врегульовано ч.2 ст. 301 КУпАП, відповідно до якої відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно зі статтею 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має скрутне матеріальне становище, не працює, є пенсіонером, отримує 2600 гривень на місяць, тому суд вважає, що зазначені обставини можуть ускладнювати йому виконання постанови суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 у судовому засіданні слід задовольнити та розстрочити виконання покарання у виді штрафу на строк 12 місяців.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в сумі 536 гривень 80 коп. підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33-35, 40-1, 124, 126, 130, 251, 252, 283, 284КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративні справи № 751/11059/23, № 751/10966/23, 751/11061/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП об`єднати в одне провадження, присвоївши справі № 751/10966/23, провадження № 3/751/146/24.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.5 ст. 126 та ч.2 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень.

Розстрочити ОСОБА_1 сплату штрафу у розмірі 40800 гривень строком на 12 (дванадцять) місяців, встановивши щомісячну суму виплати штрафу у розмірі 3400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя А. С. Лібстер