Справа № 489/1683/24
Провадження № 3/489/1032/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Постанова

іменем України

28 березня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Гриненко М.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП,

встановив:

Протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД №358534 від 03.02.2024 ОСОБА_1 інкримінується, що 03.02.2024 о 17.10 год., знаходячись за адресою: м. Миколаїв, вул. Херсонське шосе, 1, ТЦ "Епіцентр - К", він таємно, шляхом вільного доступу, заволодів гачком меблевим WF0162(ES), 1 шт., чим спричинив матеріальну шкоду, в розмірі 52 грн 67 коп.

До суду не з`явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність та закриття провадження у справі, оскільки крадіжку не вчиняв, за меблевий гачок розрахувався на касі, що підтверджується фіскальним чеком №436658, про що він також повідомляв працівників служби охорони магазину.

Дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (протокол про адміністративне правопорушення; заяву ОСОБА_2 ; письмові пояснення ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_1 ; копію рахунку № Счт/MY-0003914 від 03.02.2024; гарантійну розписку ОСОБА_2 ; чек №436658 від 03.02.2024 на суму 1225,40 грн; копію закордонного паспорту на ім`я ОСОБА_1 ), суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 1 КУпАП встановлена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

При цьому, до матеріалів справи не додано достатніх доказів, які б підтверджували факт вчинення особою інкримінованого правопорушення та її винуватість у вчиненому діянні, незважаючи на те, що особа категорично заперечує факт крадіжки товару з приміщення магазину "Епіцентр-К".

Крім того, з письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що останній при складенні протоколу заявляв про необхідність доручення до матеріалів відеозапису з камер відеоспостереження магазину, на яких був би зафіксований факт інкримінованого йому діяння, однак вказаний запис додано не було.

При цьому пояснення працівників ТЦ "Епіцентр - К" та рахунок про вартість товару не можуть бути достатніми доказами винуватості особи в інкримінованому їй діянні, оскільки, по-перше, довідка лише підтверджує перелік та вартість майна, а не його викрадення. По-друге, до матеріалів справи не було додано документів про проведення відповідної ревізії та інвентаризації товарно-матеріальних цінностей магазину, за наслідками якої було би встановлено факт нестачі (викрадення) вказаного у протоколі майна.

По-третє, пояснення працівників ТЦ "Епіцентр - К" ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не можуть бути достатніми доказами винуватості особи в інкримінованому правопорушенні, оскільки зі змісту вказаних пояснень слідує, що вони виявили факт крадіжки товару, переглядаючи відеозаписи з камер відеоспостереження.

Однак, як вказано вище, вказані відеозаписи, на яких би було зафіксовано момент заволодіння особою товаром магазину, до матеріалів справи не додано.

Натомість ОСОБА_1 як при складенні протоколу, так і в письмових пояснення, наслідних суду, заперечив факт дрібної крадіжки меблевого гачка, зазначивши про те, що розплатився за весь товар, який придбав у магазині, що підтверджується копією фіскального чеку від 03.02.2024, в якому серед переліку придбаного товару значаться два меблеві гачки.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції.

Натомість санкція ч. 1 ст. 51 КУпАП, за якою складений протокол відносно особи, передбачає накладення стягнення, зокрема у виді адміністративного арешту, що, у свою чергу, вказує на те, що інкриміноване останньому правопорушення підпадає під визначення поняття «кримінальне обвинувачення».

Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

Із пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» вбачається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, дослідивши усі обставини справи в їх сукупності та оцінюючи зібрані у справі докази, суддя вважає, що матеріалами справи не доведено наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, події та складу інкримінованого адміністративного правопорушення, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчиненого діяння не підтверджені достатніми належними та допустимими доказами.

Зазначене є підставою для закриття провадження у зв`язку з недоведеністю складу інкримінованого особі адміністративного правопорушення, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення, що не дає змоги встановити винуватість особи в інкримінованому їй діянні, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол, є необґрунтованим належним чином та суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

Керуючись статтями 247, 252, 280, 283,291, 294 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.В.Гриненко