Справа № 212/1552/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Зімін М.В., розглянувши заяву про самовідвід судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіна І.Б. у розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 ,-

встановив:

14 лютого 2024 року в провадження судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіна І.Б., передано на розгляд матеріали про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

20 березня 2024 року суддею Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіним І.Б. заявлено самовідвід від участі в розгляді справи з підстав того, що ОСОБА_1 є курсантом ДОНЕЦЬКОГО ДЕРЖАВНОГО УНІВЕРСИТЕТУ ВНУТРІШНІХ СПРАВ, в той же час суддя Чайкін І.Б. є викладачем цього навчального закладу за сумісництвом. Зазначені обставини можуть викликати сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Постановою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіна І.Б. від 20 березня 2024 року справу передано до канцелярії суду для вирішення самовідводу судді Чайкіна І.Б.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду заяви про самовідвід повідомлений належним чином, причини неявки не сповістив.

У судове засідання представник ОСОБА_1 адвокат Заборський О.В. не з`явився, надав заяву про проведення судового засідання без його участі.

Вивчивши наявні матеріали, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ч.2 ст.246 КпАП України порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з вимогами п.1 ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», ратифікованої Україною 17.07.1997 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У Кодексі України про адміністративне правопорушення відсутня норма, яка б передбачала відвід (самовідвід) судді. Проте згідно з вимогами ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Так, положеннями ст.ст.75, 76 КПК України визначено підстави відводу щодо слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Судом встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 638466 від 02 лютого 2024 року складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначено, що останній є курсантом ДОНЕЦЬКОГО ДЕРЖАВНОГО УНІВЕРСИТЕТУ ВНУТРІШНІХ СПРАВ.

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкін І.Б. є викладачем ДОНЕЦЬКОГО ДЕРЖАВНОГО УНІВЕРСИТЕТУ ВНУТРІШНІХ СПРАВ за сумісництвом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності (неупередженості) має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява N 4785/02, рішення від 10 грудня 2009 року, п. 66, 67).

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», заява №33958/96, п.44, ECHR 2000-XII, у справі «Газета «Україна-Центр» проти України», заява №16695/04, рішення від 15 липня 2010 року, п.31, «Хаусшільдт проти Данії», рішення від 24 травня 1989року, п.48).

Як зазначено у рішенні КСУ від 06.10.2010 № 21-рп/2010, наукова і викладацька діяльність є видами інтелектуальної і творчої діяльності, що спрямована на одержання, поширення, використання нових знань, фахових навичок, їх практичне застосування.

У контексті об`єктивного критерію безсторонність суду сам факт викладацької діяльності судді не може свідчити про його упередженість.

В свою чергу будь-яких переконливих фактів, які б викликали сумніви у безсторонності судді по відношенню до ОСОБА_1 суду не наведено.

Під час розгляду заяви судді про самовідвід не встановлено фактів, які можуть ставити під сумнів безсторонність судді як з точки зору об`єктивного, так і суб`єктивного критерію, отже підстави для задоволення заяви про самовідвід відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.283, 294 КУпАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.75,76 КПК України, суддя, -

постановив:

У задоволенні заяви про самовідвід судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіна І.Б. у розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: М. В. Зімін