Справа №443/25/24
Провадження №3/443/60/24
ПОСТАНОВА

іменем України

11 січня 2024 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли із Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , працюючого трактористом у ФГ «КЕРРОТ-АГРО» та ФГ «Любомир-МГ»,

за частиною 2 статті 123 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 27.12.2023 о 06 год 03 хв у м. Ходорів по вул. Шевченка, 128 виїхав на залізничний переїзд на увімкнений заборонений сигнал світлофору, чим порушив вимоги пункту 20.5 «в» ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 2 статті 123 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнав повністю, надав суду пояснення, які відповідають викладеним у протоколі обставинам, щиро розкаявся.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статі 123 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 2 статті 123 КУпАП адміністративним правопорушенням є вїзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Згідно з вимогами підпункту «в» пункту 20.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001р. №1306, рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 123 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №653099 від 27.12.2023, згідно з яким ОСОБА_1 27.12.2023 о 06 год 03 хв у АДРЕСА_2 виїхав на залізничний переїзд на увімкнений заборонений сигнал світлофору (а.с.3);

долученим до матеріалів справи відеозаписами на носії інформації (компакт-диску), які підтверджують викладені у зазначеному протоколі про адміністративне правопорушення обставини (а.с.5);

письмовими поясненнями ОСОБА_1 по суті правопорушення (а.с.3) та поясненнями, даними ним у суді добровільно, за власної згоди, які узгоджуються між собою та з матеріалами справи, і в яких він визнав вину у вчиненому правопорушенні.

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказування у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 123 КУпАП. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 правил руху через залізничні переїзди, а саме: в`їзд на залізничний переїзд у випадку, коли рух через переїзд заборонений, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 123 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 2 статті 123 КУпАП, яка доведена повністю; обставину, яка пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення щире розкаяння винного, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 2 статті 123 КУпАП у виді штрафу без оплатного вилучення транспортного засобу у його власника. Накладення судом на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 123 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн без оплатного вилучення транспортного засобу у його власника.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів