Номер справи 220/1680/23
Номер провадження 3/220/6/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач О.А., розглянувши матеріали, що надійшли від Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, молодшого сержанта тимчасово виконуючий обов`язки заступника командира 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 з морально-психологічного забезпечення, раніше до адміністративної відповідальності не притягався, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

07.11.2023 до Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону з військової частини НОМЕР_2 надійшло повідомлення №2559к від 06.11.2023 в порядку ст. 214 КПК України з матеріалами службового розслідування щодо скоєння солдатом ОСОБА_2 кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що дане службове розслідування призначено наказом командира військової частини НОМЕР_2 від22.09.2023 №1182-п. Проведення його доручено тимчасово виконуючому обов`язки заступника командира 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 з морально-психологічного забезпечення, молодшому сержанту ОСОБА_1 .

Так, згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від20.08.2023 № 242, від 06.10.2023 №279, від 25.11.2023 №329 молодшого сержанта ОСОБА_1 , призначено на посаду тимчасово виконуючого обов`язки заступника командира 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 з морально-психологічного забезпечення, останній вважається, що справи, посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори та резервістів під час мобілізації вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Відповідно до вимог п. п. 1, 2, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Відтак, будучи військовослужбовцем, ОСОБА_1 згідно вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут), зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей.

Пунктом 17 Статуту передбачено, що на військовослужбовця під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також піл час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Положеннями ст.ст. 1, 2, 3, 4, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Статтею 26 Статуту передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно пункту 2 розділу 1 «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» затвердженого Наказом Міністерства оборони України 21.11.2017 № 608, службове розслідування - це комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Положеннями п. 1 розділу 4 «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» затвердженого Наказом Міністерства оборони України 21.11.2017 № 608 визначено, що особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненогоправопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення.

При цьому, особи, які проводять службове розслідування згідно п. 2 розділу 4 «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» затвердженого Наказом Міністерства оборони України 21.11.2017 № 608, мають право: запрошувати до місця проведення службового розслідування військовослужбовців, стосовно яких проводиться службове розслідування, інших військовослужбовців, цивільних осіб (за їх згодою), які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення (далі - учасники службового розслідування); отримувати письмові пояснення (заповнені від руки або надруковані); з дозволу командира (начальника) військовослужбовця, який скоїв правопорушення, отримувати необхідні документи, які стосуються службового розслідування; за погодженням з особами, які опитуються, фіксувати їх пояснення технічними засобами з подальшим оформленням їх у письмовому вигляді; ознайомлюватися з необхідними документами, за потреби - знімати з них (отримувати) копії та долучати до матеріалів службового розслідування; отримувати інформацію, пов`язану із службовим розслідуванням, від юридичних і фізичних осіб з дотриманням вимог законодавства на підставі запиту посадової (службової) особи, яка призначила службове розслідування, чи інших уповноважених осіб відповідно до вимог законодавства України; проводити огляд місцевості, приміщення, предметів та документів, що стосуються службового розслідування, за результатами якого складати акт огляду з обов`язковим зазначенням: предмета огляду та його стислого опису; часу, дати, місця (населеного пункту) огляду; посади, військового звання, прізвища та імені особи, яка складає документ; військового звання, прізвища та імені посадової (службової) особи, яка бере участь у службовому розслідуванні (за необхідності); прізвища, імені, по батькові та фактичної адреси проживання двох присутніх осіб; фактичного місцезнаходження військової частини, установи, підприємства тощо; місця складання документа (номер службового кабінету або іншого приміщення); у разі використання технічних (відео, фото або аудіо) засобів - цифрового пристрою, його назви, моделі; підписів присутніх осіб на кожному аркуші та їх прізвищ, ініціалів, підписів на останньому аркуші; підпису особи, яка склала акт огляду, на останньому аркуші.

Таким чином, на ОСОБА_1 , як на особу, якій доручено проведення службового розслідування, покладалися організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, а отже, в розумінні положення примітки до ст. 17213 КУпАП та ст. 425 КК України він являвся військовою службовою особою - суб`єктом правопорушення передбаченого ст. 17215 КУпАП.

Статтею 84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Вонопроводиться з мстою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до п. 3 розділу 2 Порядку службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

Згідно п. 6 розділу 5 Порядку за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, до якого додаються всі матеріали службового розслідування.

Водночас, усупереч наведеним вимогам законодавства ОСОБА_1 не забезпечив всебічне, повне та об`єктивне проведення службового розслідування з перевірки самовільного залишення військової частини військовослужбовцем ОСОБА_2 .

Так, за наслідками отримання акту службового розслідування Маріупольською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону, в порядку виконання імперативних норм ст. 214 КПК України було внесено відомості до ЄРДР за №0000345 від 07.11.2023 та розпочато досудове розслідування за ч.5 ст. 407 КК України відносно військовослужбовця ОСОБА_2 , оскільки відповідно до частини 1 статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

У ч. 5 ст. 407 КК України вказано, що склад злочину має місце виключно при умисному самовільному залишенні військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Окрім цього, в ході досудового розслідування відібрано пояснення у військовослужбовця ОСОБА_2 , який повідомив, що дійсно самовільно залишив військову частину, однак планував повернутись до військової частини НОМЕР_2 до спливу трьох діб, тобто вчинити самовільне залишення частини (далі СЗЧ) яке може передбачати дисциплінарну відповідальність, однак не умисно з обставин які не залежали від нього на 3 добу перебування у «СЗЧ» каретою екстреної швидкої допомоги був госпіталізований до лікарні із діагнозом бактеріальна кишкова інфекція, хронічний панкреатит загострення, тобто не перебував з прямим умислом у «СЗЧ» більше трьох діб, що у такому випадкупередбачає кримінальну відповідальність, про що доповів т.в.о. начальника медичної служби військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 , після завершення лікування 07.10.2023 ОСОБА_2 прибув до вище вказаної військової частини та доповів про ці обставини тимчасово виконуючому обов`язки заступника командира 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 з морально-психологічного забезпечення, молодшому сержанту ОСОБА_1 який на той час проводив відносно ОСОБА_2 службове розслідування, більше того надав ОСОБА_1 медичну документацію на підтвердження вказаних обставин з яких ОСОБА_1 робив копії, однак чому останній не долучив їх до матеріалів службового розслідування йому невідомо.

Допитаний в ході досудового розслідування т.в.о. начальника медичної служби військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 підтвердив той факт, що ОСОБА_2 дійсно повідомляв останнього про перебування його у лікувальному закладі, після повернення останнього з лікарні ОСОБА_2 з`явився до нього та на підтвердження проходження лікування надав йому медичну документацію, також ОСОБА_3 вказав, що у телефонному режимі під час проведення службового розслідування відносно ОСОБА_2 доповідав особі яка його проводила, а саме тимчасово виконуючому обов`язки заступника командира 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 з морально-психологічного забезпечення, молодшому сержанту ОСОБА_1 , про факт перебування військовослужбовця ОСОБА_2 на лікуванні та надання йому останнім медичної документації.

В ході досудового розслідування допитані у якості свідків командир військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 та т.в.о. заступника командира роти з правової роботи ОСОБА_5 , повідомили, що ОСОБА_1 не доповідав в ході проведення досудового розслідування та після його завершення про вказані вище ОСОБА_2 обставини, та при цьому не долучив копії відповідної медичної документації наданої ОСОБА_2 до матеріалів службового розслідування, окрім цього вказали, що у разі встановлення цих обставин під час службового розслідування це б вплину на його результати та більше цього не вирішувалось б питання про спрямування акту службового розслідування до Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону для подальшого кримінального переслідування військовослужбовця ОСОБА_2 , окрім цього за таких обставин які стали їм відомі в ході досудового розслідування такий акт не було б погоджено та підписано.

Також, допитаний в ході досудового розслідування тимчасово виконуючий обов`язки заступника командира 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 з морально-психологічного забезпечення, молодший сержант ОСОБА_1 який на гой час проводив відносно ОСОБА_2 , службове розслідування, підтвердив факт того, що дійсно після лікування ОСОБА_2 одразу прибув до нього та повідомив про факт перебування на лікуванні та дійсно надавав йому медичну документацію з якої останній робив копії але до матеріалів службового розслідування не долучав.

Враховуючи викладене, слід вказати, що в ході проведення вище вказаного службового розслідування виконуючий обов`язки заступника командира 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 з морально-психологічного забезпечення, молодший сержант ОСОБА_1 не дотримавсявимог законодавства України, а саме не дотримався положень п. 1 розділу 4 «Порядку проведення службовою розслідування у Збройних Силах України» затвердженого Наказом Міністерства оборони України 21.11.2017 № 608 (далі Порядку) де визначено, що особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення не вжив всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення, також в порушення п. 6 розділу 5 вище вказаного Порядку у якому вказано, що за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, до якого додаються всі матеріали службового розслідування не долучив та не використав під час службового розслідування надану ОСОБА_2 медичну документацію за наслідками проходження лікування, окрім цього в порушення п. 3 розділу 2 Порядку належним чином не відібрав повне та об`єктивне пояснення у ОСОБА_2 , з метою встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а саме щодо обставин госпіталізації ОСОБА_2 до лікарні каретою швидкої допомоги, не використав надані йому права та повноваження визначенні п. 2 розділу 4 вказаного Порядку, а саме на отримання інформації, пов`язаної із службовим розслідуванням, від юридичних і фізичних осіб з дотриманням вимог законодавства на підставі запиту посадової (службової) особи, яка призначила службове розслідування, чи інших уповноважених осіб відповідно до вимог законодавства України, зокрема інформації з медичного закладу де ОСОБА_2 проходив лікування з метою встановлення обставин госпіталізації останнього до медичного закладу, у зв`язку із чим в ході службового розслідування не встановив наявність прямого умислу у ОСОБА_2 на самовільне залишення військової частини, невірно встановив часовий період умисної відсутності у військовій частині вище вказаного військовослужбовця, окрім цього безпідставно та необгрунтовано за відсутності у діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення вирішив питання про спрямування до Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону матеріалів службового розслідування для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування відносно стрільця 3 стрілецького відділення З стрілецького взводу 1 стрілецької роти солдата за призовом під час мобілізації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого в порядку імперативних норм ст. 214 КГІК України розпочате кримінальне провадження відносно військовослужбовця ОСОБА_2 , та як наслідок останній зазнав необгрунтованого кримінального переслідування з боку правоохоронних органів.

Викладене свідчить, що ОСОБА_1 провів дане службове розслідування формально та поверхово, не забезпечивши його всебічність, повноту та об`єктивність, а в його матеріалах відсутні докази, які б свідчили про можливе наявність у діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення.

Зазначені факти повністю підтверджені доданими до протоколу матеріалами службового розслідування.

Вимогами ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. ст. 1, 4Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан, строк дії якого продовжено згідно з Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 віл 26.07.2023.

Тобто, на момент вчинення правопорушення на всій території України діяв особливий період.

Таким чином, 18.10.2023 молодший сержант ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою тимчасово виконуючим обов`язки заступника командира 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 з морально-психологічного забезпечення, а також особою, якій доручено проведення службового розслідування з метою уточнення причин та умов, що сприяли до самовільного залишення розташування військової частини НОМЕР_3 , а також встановлення ступеня вини стрільця 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти солдата за призовом під час мобілізації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення наведених статутних обов`язків, приписів законів, порядків та інструкцій, в умовах особливого періоду, не забезпечив всебічне, повне та об`єктивне проведення та оформлення матеріалів даного службового розслідування, у тому числі наказу про результати службового розслідування, внаслідок чого в порядку виконання імперативних норм передбачених ст. 214 КПК України Маріупольською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону розпочате кримінальне провадження відносно військовослужбовця ОСОБА_2 , та як наслідок останній зазнав необгрунтованого кримінального переслідування, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 17215 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, за допомогою смс повідомлення на контактний номер телефону. Надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, та визнав свою провину в повному обсязі. Просив призначити покарання у вигляді штрафу.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також з метою недопущення порушення строків розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КпАП України, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КпАП України).

Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, суддя вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1 , оскільки він належно повідомлений про розгляд справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008р., заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01.11.1950р., рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 254 КУпАП найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який повинен містити ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєних ним адміністративних правопорушеннях повністю доведена та підтверджена матеріалами адміністративної справи, а саме:

- протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 від 08.12.2023 р., яким встановлено фактичні обставини правопорушення скоєного ОСОБА_1 . Оцінюючи наданий протокол, суд вважає його належними та допустимим, оскільки він складений уповноваженою особою прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону. Його зміст відповідає вимогам ст. 256 КпАП України, вказаний протокол містить підписи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та особи, яка його склала, у тому числі й відомості про роз`яснення ОСОБА_1 змісту ст. 63 Конституції України та його прав, передбачених ст. 268 КпАП України. Згідно пояснень зазначених в протоколі, ОСОБА_1 свою провину визнав у повному обсязі, зауважень до протоколу не має, просить застосувати покарання відносно себе у вигляді мінімального штрафу. Копію протоколу отримав, згідно розписки про отримання ОСОБА_1 копії протоколу про адміністративне правопорушення;

- поясненнями особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , доданими до матеріалів справи на окремому аркуші;

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.11.2023 року у кримінальному провадженні № 0000345;

- копією повідомлення Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, згідно якого за результатами службового розслідування відносно ОСОБА_2 , в його діях вбачається склад кримінального правопорушення за п. ст. 408 КК України;

- наказом командира частини НОМЕР_2 від 22.09.2023 року №1182-П, про призначення службового розслідування стосовно ОСОБА_2 , та доручити проведення службового розслідування молодшому сержанту ОСОБА_1 ;

- актом службового розслідування № 1320-1-п від 18.10.2023 року, з додатками до нього, за результатами якого запропоновано притягнути до дисциплінарної відповідальності стрільця 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти в/ч НОМЕР_2 , солдат а ОСОБА_2 , та направити матеріали службового розслідування до спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил та Державного бюро розслідувань для прийняття правового рішення в порядку встановленому Кримінальним процесуальним кодексом та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно статей 214, 216 Кримінального процесуального кодексу України та повідомити Донецький зональний відділ ВСП м. Краматорськ, та позбавити солдата ОСОБА_2 премії та грошової винагороди за вересень та жовтень 2023 року;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 18.10.2023 року № 1321-1-п, про завершення службового розслідування, та оголошення догани солдату ОСОБА_2 , направлення матеріалів службового розслідування до спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил та Державного бюро розслідувань для прийняття правового рішення в порядку встановленому Кримінальним процесуальним кодексом та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно статей 214, 216 Кримінального процесуального кодексу України та повідомити Донецький зональний відділ ВСП м. Краматорськ, та позбавити солдата ОСОБА_2 премії та грошової винагороди за вересень та жовтень 2023 року;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , т.в.о. начальника медичної служби військової частини НОМЕР_2 ;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 , командира військової частини НОМЕР_2 ;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 , т.в.о. заступника командира роти з правової роботи військової частини НОМЕР_2 .

Статус ОСОБА_1 , як військовослужбовця, підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_4 від 01.05.2023 року, та наказами командира частини НОМЕР_2 № 279 від 06.10.2023 року, № 242 від 30.08.2023 року, та № 329 від 25.11.2023 року, згідно яких молодшого сержанта ОСОБА_1 було призначено тимчасово виконуючим обов`язки заступника командира 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 з морально-психологічного забезпечення.

Ст. 172-15 ч. 1 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

Відповідальність за ч. 2 цієї статті настає за умови вчинення цих дій, якщо вони вчинені особою в умовах особливого періоду.

Стаття 1 Закону України «Про оборону України» розкриває поняття терміну «особливий період», - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» з 17.03.2014 року і по теперішній час на території України діють умови особливого періоду.

Стаття 1 Закону України «Про оборону України» розкриває поняття терміну «особливий період», - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відтак, станом на день вчинення адміністративних правопорушень в Україні діяв особливий період.

Досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності дають достатньо підстав для висновку суду, що військовослужбовець ОСОБА_1 недбало поставився будучи військовою службовою особою до військової служби, що само по собі являє склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-15 КУпАП України. Оскільки такі дії ним було вчинено в умовах особливого періоду, його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП України.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 172-15 КпАП України, а саме недбале ставлення військової службової особи до військової служби, в умовах особливого періоду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення, яке необхідно призначити ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Суд приймає до уваги те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, доказів зворотнього не надано, відомостей про утримання ОСОБА_1 неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб не надано.

Таким чином, враховуючи особу ОСОБА_1 , враховуючи ступінь його вини у скоєному ним адміністративному правопорушенні, яка доведена матеріалами справи, а також враховуючи обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, яким є визнання своєї вини порушником у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, скоєння адміністративного правопорушення вперше, та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд прийшов до висновку про необхідність піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у межах санкції ч. 2 ст. 172-15 КУпАП у вигляді штрафу, саме ця міра покарання буде достатньою для виправлення порушника та запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Відповідо до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Натомість, предметом розгляду даної справи є питання про притягнення до адміністративної відповідальності особи, отже вказана справа не є справою, яка пов`язана з порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору відсутні.

Отже, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 221, 268, 283, ч. 2 ст. 172-15 КпАП України суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на розрахунковий рахунок UA0005662, код класифікації доходів бюджету-21081100,МФО-899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37967785, отримувач коштів Донецьке ГУК/Великоновос. СТГ/21081100, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ)-02895834.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави на розрахунковий рахунок UA 0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106, МФО-899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ) -02895834, судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: О.А. Дурач