КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 754/343/24 Апеляційне провадження № 33/824/1824/2024Головуючий у суді першої інстанції - Галась І.А. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Оніщука М.І. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Литвиненка Романа Станіславовича, подану від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130, частиною 1 статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 21.02.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно з указаною постановою 22.12.2023 о 00 год. 33 хв. в Київській області м. Бровари, вул. Київська, 27 водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «DAF XF 105.510» д.н.з. НОМЕР_2 , вимогу про зупинку транспортного засобу завчасно подану за допомогою диску з підсвіткою та свистка не виконав та продовжив рух, при цьому збільшивши швидкість. У подальшому було переслідування на службовому транспортному засобі «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_3 на синьому фоні та затримано на блок-посту КП 302, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДРУкраїни, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, 22.12.2023 о 00 год. 35 хв. в м. Києві по проспекту Броварському, 95 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «DAF XF 105.510» д.н.з. НОМЕР_2 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest» 6820. Відповідно тесту № 4384 результат тесту позитивний 1,78 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДРУкраїни, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду адвокат Литвиненко Р.С. діючи в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою відсутність доказів правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП і не обґрунтував притягнення до відповідальності за цією нормою закону. Також вказує, що виникають обґрунтовані сумніви і справності приладу, яким проводили освідування на стан сп`яніння, оскільки у роздруківці указана температура повітря не відповідала фактичній у той день. У зазначені в протоколі час та місце ОСОБА_1 автомобілем не керував та в стані алкогольного сп`яніння не перебував, а лише сидів у нерухомому автомобілі на водійському сидінні, у тому числі й під час спілкування з поліцейськими. Процес керування автомобілем не підтверджується жодними матеріалами справи, як то показами свідків чи очевидців, відеодоказами, тощо. Водієм була інша особа, яка перед початком спілкування з поліцейськими пересіла на пасажирське місце, а потім перемістилася подалі в кабіну. За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом, який застосовується при оцінці доказів.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Захисник Литвиненко Р.С. у судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, що 22.12.2023 о 00 год. 33 хв. в Київській області м. Бровари, вул. Київська, 27 водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «DAF XF 105.510» д.н.з. НОМЕР_2 , вимогу про зупинку транспортного засобу завчасно подану за допомогою диску з підсвіткою та свистка не виконав та продовжив рух, при цьому збільшивши швидкість. У подальшому було переслідування на службовому транспортному засобі «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_3 на синьому фоні та затримано на блок-посту КП 302, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР України.

Крім того, 22.12.2023 о 00 год. 35 хв. в м. Києві по проспекту Броварському, 95 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «DAF XF 105.510» д.н.з. НОМЕР_2 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest» 6820. Відповідно тесту № 4384 результат тесту позитивний 1,78 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДРУкраїни.

Відповідно до п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Згідно із ч. 1 ст. 122-2 КУпАП невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Зі змісту протоколу, який підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_1 не виконав вимогу поліцейського щодо зупинки. При цьому, останній визнав цей факт, неодноразово підтвердивши, що він бачив патрульну машину і працівника поліції, який подав знак для зупинки, проте він не зміг зупинитися, з огляду на те, що у причепі не працюють гальма. Так, на відеозаписі (03:00-7:30 хв.) поліцейський запитує у ОСОБА_1 чи бачив він поліцейський транспортний засіб і працівника поліції, який подавав знак для зупинки. ОСОБА_1 відповідає, що так, бачив. Працівник поліції, звертаючись до нього говорить, що ви ледь мене не збили, на що водій відповідає, що якщо чесно, то немає гальм і як раз їду на СТО.

Відтак, факт не зупинки ОСОБА_1 на вимогу поліцейського підтверджується належними і допустимими доказами. Твердження про відсутність гальм, які не підтверджені жодними доказами, не є підставою для висновку про відсутність у ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП і не обґрунтування судом притягнення до відповідальності за цією нормою закону, суперечать фактичним обставинам справи та наявним у ній доказам, а також змісту постанови суду, з якої вбачається, що суд першої інстанції встановив обставини правопорушення і надав йому вірну правову кваліфікацію.

Відповідно до пункту 2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому згідно положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно з частиною п`ятою статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з дотриманням указаних норм законодавства, а тому підстав вважати його недійсним немає. Так, відеозаписом зафіксовано згоду ОСОБА_1 на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з застосуванням спеціального технічного засобу, а також згоду з його результатом (відеозапис 9:00-11:00 хв).

Отже, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд прийняв до уваги дані протоколу про адміністративне правопорушення; роздруківку тесту на стан сп`яніння з позитивним результатом 1,78 проміле; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відеозапис з нагрудної камери працівника поліції.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу.

Відповідно до вимог указаної статті у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені, зокрема: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за № 1496/27941 (далі - Інструкція № 1376).

Зокрема, розділом ІІ вказаної Інструкції №1376 визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, форму якого затверджено відповідним додатком, складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом із проставленням серії та номера, в якому не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції № 1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 особисто підписав протокол, зокрема його підпис міститься уграфі про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (роз`яснення прав також зафіксовано на відеозаписі 10:30 хв.), у графі про отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом, а також у роздруківці тесту, та акті огляду.

При цьому, протокол не містить будь-яких інших пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди з його змістом. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв. Відомості про те, що ОСОБА_1 оскаржував у встановленому законом порядку дії працівників поліції за фактом складання протоколу у справі також відсутні.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам, установленим статтею 256 КУпАП та Інструкції № 1376, є належним, допустимим та достовірним доказом у справі, який сумніву у суду не викликає.

Доводи апеляційної скарги про обґрунтовані сумніви у справності приладу, яким проводили огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки у роздруківці указана температура повітря не відповідала фактичній у той день, не можуть свідчити про не справність приладу, адже у цій же роздруківці указано, що прилад пройшов калібрування 14.11.2023 та на відеозаписі під час проведення огляду не вбачається ні скарг ОСОБА_1 , ні поліцейських на некоректну роботу приладу.

Твердження апелянта про те, що у зазначені в протоколі час та місце ОСОБА_1 автомобілем не керував, а лише сидів у нерухомому автомобілі на водійському сидінні та водієм була інша особа є повністю безпідставними, адже факт керування транспортним засобом визнано ОСОБА_1 , що зафіксовано на відеозаписі, який у відповідь на запитання працівників поліції неодноразово пояснював, що він їхав на СТО, проїжджаючи повз автомобіль поліції та поліцейського, їх бачив, проте не зупинився у зв`язку з несправністю гальм. Крім того, після зупинки і під час спілкування з працівниками поліції та оформлення протоколів, ОСОБА_1 жодного разу не заперечив факт керування ним транспортним засобом і не повідомив, що водієм була інша особа. Більш того, як на початку відеозапису, коли ОСОБА_1 на вимогу поліцейських вийшов з автомобіля і двері кабіни були відчинені, так і впродовж всього відеозапису, не було зафіксовано жодної іншої особи, яка перебувала у кабіні автомобіля або поруч з ОСОБА_1 під час проведення огляду і складення протоколу.

Підстави вважати вказаний відеозапис недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на ньому зафіксовані усі процесуальні дії, які мав вчинити поліцейський при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та безпідставними, а відтак не можуть бути підставою для скасування постанови суди першої інстанції.

Підстав для закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП не вбачається.

Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Литвиненка Романа Станіславовича, подану від імені та в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Оніщук