Справа № 946/101/24 Провадження № 3/946/269/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бурнусус О.О., ознайомившись з адміністративними матеріалами, які надійшли з Головного управління ДПС в Одеській області відносно:

ОСОБА_1 , ФОП « ОСОБА_1 », проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 1178 від 13.12.2023 року про порушення ОСОБА_1 податкового законодавства.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення № 1178 від 13.12.2023 року та інші матеріали, долучені до нього, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складаний із порушенням вимог ст. 256 КУпАП, у зв`язку з чим у суду немає можливості розглянути справу по суті.

Частиною 1 ст. 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частинами 1 3 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно ст. 129 Конституції України, суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. №1402-VIII встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Згідно частинам 1, 3 ст. 7 вказаного Закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом; доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України. Відповідно ж до ч. 1 ст. 8 зазначеного Закону, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020, яка набрала законної сили 19.07.2020 року, в Одеській області утворено Ізмаїльський район (з адміністративним центром у місті Ізмаїл) та відповідним складом.

На даний час, закону України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів, Верховною Радою України не ухвалено.

Так, з протоколу вбачається, що адміністративне правопорушення вчинено в с.Котловина Ренійскої ОТГ Ізмаїльського району Одеської області, територіальна юрисдикція якого відноситься до Ренійського районного суду Одеської області.

З урахуванням наведених загальних засад правосуддя та положень чинного законодавства, враховуючи, що адміністративне правопорушення вчинено в с. Котловина Ренійскої ОТГ Ізмаїльського району Одеської області, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 155-1 КУпАП не належить до компетенції Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, та останній не є судом, встановленим законом в розумінні чинного законодавства України, а також практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (рішення від 20.07.2006 р. п.п. 24 25) в черговий раз зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії», Суд висловив думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)». У пп. 107109 рішення у справі «Коем та інші проти Бельгії» Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом».

З урахуванням вищевикладеного, протокол разом з доданими матеріалами слід повернути до Головного управління ДПС в Одеській області, для подання до належного суду.

Керуючись ст. ст. 173-2, 256, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ст. 155-1 КУпАП, повернути до Головного управління ДПС в Одеській області, для подання до належного суду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: О.О.Бурнусус