Справа №639/5707/23
Провадження № 3/639/66/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Васильєва Н.М., за участю захисника Бєлєвцової О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова матеріал про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2023 року о 23 годині 05 хвилин у м. Харкові, біля буд. 93 по пр. Л. Малої, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Tundra д.н.з. НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря-нарколога КНП ХОР «ОНД» № 2388 від 05.09.2023 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 602667 від 18.09.2023 року, вищевказане адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_1 повторно протягом року, у зв`язку із чим дії останнього кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Бєлєвцова О.О. зазначила, що ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП не визнає, просила закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з огляду на наступне:

- в протоколі серії ААД № 602667 від 18.09.2023 року не вказані в якості додатків відеозаписи з нагрудних камер поліцейських №475011 та «document_685071520», що свідчить про недопустимість вказаних доказів;

- відеозапис «document_685071520» зроблений з невідомого технічного пристрою та не містить звуку, а тому є недопустимим доказом;

- в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували наявність в ОСОБА_1 ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а також відсутня копія направлення ОСОБА_1 до КНП ХОР «ОНД» для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

- поліцейськими було грубо порушено п.п. 4, 8, 12 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у зв`язку із чим висновок КНП ХОР «ОНД» № 2388 від 05.09.2023 року є недопустимим доказом;

- у висновку КНП ХОР «ОНД» № 2388 від 05.09.2023 року, а також в акті огляду від 02.09.2023 року відсутні будь-які відомості щодо кількості та виду виявлений у ОСОБА_1 канабіноїдів;

- в діях ОСОБА_1 відсутня ознака повторності, а тому його дії не вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, захисник Бєлєвцова О.О. не заперечувала проти розгляду адміністративного матеріалу за відсутності ОСОБА_1 , оскільки останній є військовослужбовцем, приймає активну участь у бойових діях, у зв`язку із чим немає можливості прибути в судове засідання для надання пояснень.

В зв`язку з вищевикладеними обставинами, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 130 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, тому розгляд даної адміністративної справи був проведений у відсутність ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення захисника Бєлєвцової О.О., дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами в їх сукупності, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №602667 від 18.09.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України;

- висновком КЗОЗ «ХОНД» №2388 від 05.09.2023 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди);

- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.09.2023 року, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння;

- результатом токсилогічного дослідження №749, з якого вбачається, що в сечі ОСОБА_1 виявлено канабіноїди;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого 02.09.2023 року о 23 год. 10 хв. ОСОБА_1 направлявся для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння до КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер»;

- відеозаписом від 05.09.2023 року, з якого вбачається, що після зупинки транспортного засобу Toyota Tundra д.н.з. НОМЕР_1 , співробітник патрульної поліції встановив особу ОСОБА_1 , повідомив йому про причини зупинки автомобіля. Після чого поліцейський, встановивши наявність ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , запропонував водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у наркоцентрі, на що останній погодився. Надалі, у наркоцентрі ОСОБА_1 пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, останнього було ознайомлено із порядком проходження такого огляду. За результатами дослідження у ОСОБА_1 було виявлено наркотичні засоби (канабіноїди), внаслідок чого було складено висновок № 2388 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.09.2023 року, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколів про адміністративне правопорушення, вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, Інструкції, Інструкції 2, поліцейськими дотримано.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій ОСОБА_1 та визнання його винуватості.

Посилання сторони захисту на грубі порушення працівниками поліції вимог Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєтраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, оскільки відеозапис вівся на невідомий технічний пристрій, не виправдовують ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, фіксування зазначених подій здійснювалось на бодікамеру інспектора поліції та службовий реєстратор, який встановлено в службовий транспортний засіб.

З метою фіксації факту правопорушення, використання бодікамери та службового реєстратора допускається і не є порушенням, як помилково вважає сторона захисту.

Відеозапис віднесений ч. 1 ст. 251 КУпАП до джерел доказів. Отже, поліцейські, здійснюючи відеофіксацію правопорушення, діяли відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» та положень КУпАП.

Доводи захисника Бєлєвцової О.О. про те, що висновок КНП ХОР «ОНД» №2388 від 05.09.2023 року є недопустимим доказом не заслуговують до уваги, оскільки висновок був складений на підставі акту медичного огляду відповідно до інструкції «Про порядок виявлення або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 та ст.266 КУпАП.

Також в матеріалах справи наявний результат токсилогічного дослідження №749, з якого вбачається що у гр. ОСОБА_1 у сечі виявлено канабіноїди.

Огляд на стан сп`яніння проведено уповноваженою особою в медичному закладі у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я від 09.11.2015 року №1452 №1452/735 і підстав ставити цей висновок під сумнів суд не вбачає.

Відомостей про те, що в медичному закладі ОСОБА_1 оглядав лікар без належної для того кваліфікації, та при огляді були використані не дозволені до використання методи дослідження, в матеріалах справи немає.

Суддя зазначає, що висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Тому, ОСОБА_1 , в разі незгоди із проведеним щодо нього медичним оглядом, не був позбавлений можливості оскаржити висновок такого огляду у встановленому законом порядку.

Між тим, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння №2388 не був оскаржений ОСОБА_1 чи його захисником.

Не заслуговують на увагу посилання захисника на те, що у токсикологічному аналізі відсутній кількісний показник вмісту наркотичних засобів у ОСОБА_1 , оскільки відсутність кількісного показника наркотичного засобу не спростовує наявність складу адміністративного правопорушення.

Посилання захисника на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено технічний засіб, за допомогою якого здійснено долучений до матеріалів справи відеозапис, а також не зазначені відеозаписи №475011 та «document_685071520» не можуть бути взятими до уваги, оскільки відповідно до вимог ст. 256 КУпАП вказана інформація не є обов`язковою для зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення. Ці вимоги стосуються лише випадків, передбачених ст. 283 КУпАП (зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення).

Крім того, відповідно до пункту 4 частини 1 розділу І Інструкції 2 до протоколу про адміністративне правопорушення, крім іншого, долучаються інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 після дооформлення повторно були направлені до Жовтневого районного суду м. Харкова, серед яких, крім іншого містяться відеозаписи №475011 та «document_685071520» з нагрудної камери поліцейських та службового відео реєстратора.

Суд враховує, що частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та в силу положень статей 251, 252 КУпАП є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Доводи захисника про те, що у ОСОБА_1 не було ознак наркотичного сп`яніння, суд до уваги не приймає, з огляду на таке.

Відповідно до вимог статті 266 КУпАП та положень «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейський є спеціально уповноваженим суб`єктом на виявлення ознак наркотичного сп`яніння, а водій відповідно до положень пункту 2.5 ПДР України на вимогу поліцейського зобов`язаний пройти огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Крім того, ознаки наркотичного сп`яніння, які були виявлені працівниками поліції у ОСОБА_1 були зафіксовані у рапорті інспектора УПП в Харківській області та направленні ОСОБА_1 для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння до КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер».

Доводи сторони захисту щодо невручення ОСОБА_1 направлення до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд визнає необґрунтованими, оскільки таке направлення виписується для закладу охорони здоров`я у разі погодження особи пройти такий огляд, що є підставою для проведення працівниками медичного закладу такого огляду.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння був проведений у відповідності до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини суд розцінює як бажання уникнути адміністративної відповідальності за вчинення даного правопорушення. Будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували пояснення сторони захисту, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Разом з цим, суд погоджується з доводами сторони захисту щодо невірної кваліфікації працівниками поліції дій ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП з огляду на наступне.

Згідно з диспозицією ч. 2 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водночас, суд звертає увагу на те, що, ставлення особі у провину ознаки повторності має бути обумовлене наявністю рішення уповноваженого органу, яким таку особу визнано винною у вчиненні аналогічного правопорушення.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 602667 від 18.09.2023 року зазначено, що 02 вересня 2023 року о 23 годині 05 хвилин у м. Харкові, біля буд. 93 по пр. Л. Малої, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Tundra д.н.з. НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі КНП ХОР ОНД у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 2388 від 05.09.2023. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Однак, належних доказів того, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, до протоколу не долучено.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 ознак повторності працівниками поліції до матеріалів справи долучено копію постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.07.2023 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з цим, суд вважає, що цей доказ є неналежним, оскільки на момент скоєння інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП постанова суду від 17.07.2023 року ще не набрала законної сили, а в подальшому була скасована постановою Дніпровського апеляційного суду від 17.10.2023 року.

При складанні протоколів про адміністративне правопорушення працівники поліції керуються Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395.

Відповідно до вказаної Інструкції - повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність, за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що на момент вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, останній не притягувався до відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому в його діях відсутня ознака повторності.

Таким чином, працівниками поліції було допущено помилкову кваліфікацію дій ОСОБА_1 . За відсутності ознаки повторності, останньому мало ставитись у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч.2 ст.130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою у стані наркотичного сп`яніння.

На переконання суду, зміна правової кваліфікації дій ОСОБА_1 з метою ухвалення справедливого рішення за нормою, яка передбачає менш суворе стягнення, не змінює фактичні обставини вчиненого ним правопорушення, однак покращує його становище як правопорушника, тому не є порушенням права ОСОБА_1 на захист та не суперечить визначеному Конституцією України принципу верховенства права.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Враховуючи обставини, встановлені під час судового розгляду, характер вчиненого правопорушення, особу винного, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вважаю за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Окрім цього, згідно вимог ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2023 року, що становить 536 грн. 80 коп., оскільки правопорушення вчинено у 2023 році.

Керуючись ст.ст. 23, 130 ч.1, 251, 268, 279, 283, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, (отримувач коштів ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300), призначення платежу адміністративне стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Строк пред`явлення до виконання 3 (три) місяці з дня винесення постанови.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Васильєва