Провадження № 3/193/29/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 січня 2024 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Кравченко Н.О., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції № 9 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи: ТОВ «Мет-альянс» металоприймач, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 2 статті 164-10 КУпАП,-

встановив:

згідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 09 грудня 2023 року серії ВАВ № 929434, 09 грудня 2023 року о 10-50 години, громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи на офіційному пункту металобрухту, що розташований в АДРЕСА_2 , здійснив приймання металобрухту, а саме: чорного металу у вигляді автомобільного диску без складання акту прийому та не надав квитанцію, чим порушив ЗУ «Про металобрухт».

В судому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що протокол та адміністративний матеріал про адміністративне правопорушення не містять жодних даних та будь яких доказів, того що він є посадовою особою суб`єкта господарювання або громадянином - суб`єктом підприємницької діяльності. Тобто, відсутні будь які докази того, що ОСОБА_1 є суб`єктом даного правопорушення і може нести відповідальність за ч.2 ст. 164-10 КУпАП. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було повідомлено працівника поліції, що він не є посадовою особою суб`єкта господарювання, а також не є громадянином - суб`єктом підприємницької діяльності, що здійснює заготівлю, переробку, металургійну переробку металобрухту. ДОП ВП №9 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанту поліції Кулізаде К.М. (якими було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ №929434) було надано копію договору надання послуг №01/08У від 01.08.2023 року укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислово виробнича група «МЕТ-АЛЬЯНС» ( ), в якому зазначено умови, якими регулюються взаємовідношення сторін договору, текст якого доводить, що ОСОБА_1 не є посадовою особою суб`єкта господарювання. Тому просить провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 2 ст. 164- 10 КУпАП відносно нього закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі з таких підстав.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Підставами притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2ст.164-10 КУпАП є приймання металобрухту посадовою особою суб`єкта господарювання або громадянином - суб`єктом підприємницької діяльності, що здійснює заготівлю, переробку, металургійну переробку металобрухту, без складання акта приймання, визначеного Законом України"Про металобрухт".

Отже, диспозицією ч.2 ст.164-10 КУпАП визначено, що суб`єктом даного правопорушення є лише особа зі спеціальним статусом, зокрема, посадової особи суб`єкта господарювання або суб`єкту підприємницької діяльності, який здійснює заготівлю, переробку, металургійну переробку металобрухту.

Адміністративна відповідальність за порушення законодавства, що регулює здійснення операцій з металобрухтом, фізичних осіб, які не наділені таким статусом, не передбачена.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ № 929434 від 09 грудня 2023 року не додано жодних підтверджень стосовно того, що ОСОБА_1 на момент виявлення факту за яким складено протокол про адміністративне правопорушення, був посадовою особою будь-якого суб`єкта господарювання або громадянином - суб`єктом підприємницької діяльності, який здійснює заготівлю, переробку, металургійну переробку металобрухту, а тому він не є суб`єктом даного адміністративного правопорушення. Крім того, самим ОСОБА_1 надано копію договору про надання послуг №01/08У від 01 серпня 2023 року укладений між ТОВ "ПВГ МЕТ-АЛЬЯНС" в особі директора ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Характер послуг -надання послуг, які полягають у прийманні від фізичних осіб побутового металобрухту загальною вагою 50000 кг.

Суд позбавлений процесуальної можливості самостійно відшукувати докази на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративної відповідальності для можливості притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч.2 ст. 164-10 КУпАП. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Відповідно до ст.ст. 245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про скоєний на принципах забезпечення доведення вини за ст. 129 Конституції України, і визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні тощо.

Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Разом з цим, всупереч вимогам ст.256 КУпАП зміст протоколу не відповідає вимогам зазначеної статті, зокрема не розписана об`єктивна сторона інкримінуємого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи між ТОВ «ПВГ МЕТ-АЛЬЯНС» та ОСОБА_1 укладено договір надання послуг №01/08У від 01.08.2023 року, відповідно до умов якого (п.1.1, п.2.1. п.2.2. вказаного договору) останній зобов`язаний за дорученням падати послуги ТОВ «ПВГ МЕТ-АЛЬЯНС», які полягають у прийманні від фізичних осіб побутового металобрухту.

Тобто ОСОБА_1 не здійснював господарську діяльність як окремий суб`єкт господарювання, не є посадовою особою суб`єкта господарювання, а здійснював приймання від фізичних осіб побутового металобрухту у приміщенні, яке за договором оренди використовує в своїй господарській діяльності ТОВ «ПВГ МЕТ-АЛЬЯНС» та на підставі договору надання послуг №01/08У від 01.08.2023 року ОСОБА_1 здійснював приймання металобрухту за дорученням та в інтересах ТОВ «ПВГ МЕТ-АЛЬЯНС». Взаємовідносини що виникли між ТОВ «ПВГ МЕТ-АЛЬЯНС» та ОСОБА_1 в процесі виконання доручення товариства на підставі укладеного договору мають характер цивільно-правових відносин.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року N 5 "Про судову практику у справах про хабарництво", організаційно-розпорядчими обов`язками є обов`язки із здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших нейтральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій. їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Згідно з ч.1 ст.3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результаті» та з метою одержання прибутку, с підприємництвом, а суб`єкт підприємництва підприємцями (ч.2 ст.3 ГК України).

Відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво це самостійна, ініціативна, самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно зі ч. 1, 2 ст.55 ГК У країни, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

За вимогами ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч.1 ст.14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164-10 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі з підстав, передбачених п.1ст. 247 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись п.1ст. 247 КУпАП України, суд

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 2 статті 164-10КУпАП- закрити на підставі пункту 1статті 247 КУпАП,у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в десятиденний строк з дня винесення постанов.

Суддя: Н.О.Кравченко