П О С Т А Н О В А

Іменем України

25.04.2024 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова - Мартьянова С.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, вищою освітою, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за статтями 122-4, 124 та частиною 1 статті 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що 02.03.2024 12 год. 05 хв. у м. Львові по вул. Княгині Ольги, 57, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Renault Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність щодо дорожньої обстановки та її зміни, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не дав дорогу пішоходу гр. ОСОБА_2 , який перебував на пішохідному та допустив на нього наїзд. Внаслідок ДТП автомобіль зазнав механічних пошкоджень із матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 Б, 18.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Окрім цього, 02.03.2024 о 12 год. 05 хв. у м.Львові по вул. Княгині Ольги, 57, водій ОСОБА_1 автомобіля марки «Renault Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи учасником ДТП залишив місце події та не повідомив орган чи підрозділ поліції.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10. А, Д Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.122-4 КУпАП.

Також, 02.03.2024 о 12 год. 05 хв. у м.Львові по вул. Княгині Ольги, 57, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Renault Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився в встановленому законом порядку у медичному закладі КНП «ЛОР Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», що підтверджується висновком № 000723 від 02.03.2024.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 подано на розгляд суду заяву про визнання вини у вчинених правопорушеннях, просив суд об`єднати в одне провадження справи №465/2566/24, №465/2567/24 та №465/25668/24. Повідомив суд, що на даний час є тимчасово безробітним та має на утриманні дружину та дитину, у зв`язку з цим просить суд розстрочити виплату строком на 6 місяців рівними платежами.

На розгляд суду ОСОБА_2 подано заяву, у якій зазначає, що ніяких претензій до ОСОБА_1 немає та просить суд, суворо не карати.

Постановою Франківського районного суду м.Львова від 25.04.2024 матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП стосовно ОСОБА_1 об`єднано з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 та з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , присвоєно об`єднаному провадженню єдиний номер (465/2568/24, номер провадження 3/465/1603/24).

Суддя, дослідивши протоколи про адміністративне правопорушення та додані до них матеріали, доходить наступних висновків.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. У ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статей 245, 280 та 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен надати належну оцінку.

Відповідно до диспозиції статті 124 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно із приписами пункту 2.3 Б Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

У відповідності до пункту 18.1 Правил дорожнього руху, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Відповідно до диспозиції статті 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно із приписами пункту 2.10 А Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Беручи до уваги положеннями пункту п.2.10 Д Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9. А Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таке положення ПДР є формою правового забезпечення працівників поліції у процесі визначення здатності водіїв здійснювати безпечне керування транспортними засобами.

Водієм, згідно з п. 1.10 ПДР, є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин, користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У рішенні по справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Дослідивши матеріали справи, протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД №637233 від 26.03.2024 , серії ААД №637234 від 26.03.2024, серії ААД №637232 від 26.03.2024; рапортом капітана поліції Чемерис Р. від 04.03.2024; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.03.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 02.03.2024; протоколом огляду від 02.03.2024; висновком лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000723 від 02.03.2024, з якого видно, що ОСОБА_1 на момент огляду перебував в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 06.03.2024; поясненнями ОСОБА_2 ; схемою місця ДТП від 02.03.2024; фототаблицями по факту ДТП, по вул. Кн.Ольги від 02.03.2024; консультаційним висновком спеціаліста; відеоматеріали; суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Проаналізувавши вищевказані документи, суддя доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколах про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми для прийняття рішення. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суддя всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 , як учасником дорожнього руху, правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та наїзду на пішохода, тому його дії правильно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

Крім цього, суд вважає доведеним факт залишення ОСОБА_1 місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетна та вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суддя враховує: характер вчинених ним правопорушень; ступінь його вини у вчинених правопорушеннях, передбачених статті 122-2, статті 124 та частиною 1 статті 130 КУпАП, яка доведена повністю, а також зважає на те, що ОСОБА_1 вчинив кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же складом суду, тому відповідно до вимог ст. 36 КУпАП на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Накладення судом на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення, за перелічених фактичних обставин, буде необхідним для його виховання у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно зі статті 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до статті 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно зі статтею 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до статті 301 КУпАП за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця. Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Судом встановлено обставини, що ускладнюють виконання постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, а саме: він є безробітним та має на у триманні дружину та дитину, у зв`язку з чим не має можливості одноразово сплатити штраф.

Враховуючи наявність зазначених вище обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, суддя дійшла висновку про розстрочення виконання постанови судді від 25.04.2024 про накладення на заявника штрафу терміном на 6 місяці, зі встановленням щомісячного платежу у розмірі 2 834 (дві тисячі вісімсот тридцять чотири) грн 00 коп.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 245,251,283,284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122-4, 124 та частиною 1 статті 130 КУпАП і накласти стягнення:

за статтею 122-4 КУпАП - у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень;

за статтею 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

за частиною 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі частини 2 статті 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Сплату штрафу в розмірі 17 000 гривень, накладеного на ОСОБА_1 постановою судді Франківського районного суду м.Львова від 25.04.2024, розстрочити терміном на 6 місяці, зі сплатою штрафу рівними частинами у розмірі 2 834 (дві тисячі вісімсот тридцять чотири) грн 00 коп. щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять гривень) грн. 60 коп. в дохід держави

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Мартьянова С.М.