Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/24/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Максимович І.В.
Категорія - 185-3 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2024 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Сиротюка Романа Валерійовича на постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Веймар, ФРН, працюючого директором ДП "ДГ "Ставидлянське" ІСГС НААНУ", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-3 КУпАП (злісне ухилення від явки в суд) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., а також стягнуто з нього судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок,

За участі:

захисника Лосич Т.С. ( в режимі відеоконференції),

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винуватим за те, що він будучи представником потерпілого (Державне підприємство "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства Степу Національної академії аграрних наук України") на виклики до суду у судові засідання у кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого ОСОБА_2 за ч.2 ст.191 КК України призначені на 05.07.2023, 05.09.2023 та 31.10.2023 не з`являвся, про причини своєї неявки суд не повідомляв. Таким чином, своїми діями представник потерпілого - Малюга О.В. вчинив неповагу до суду, що виразилась у злісному ухиленні від явки в суд, тобто адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.185-3 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі адвокат Сиротюк Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням районного суду, просить поновити пропущений строк на подання апеляційної скарги, а за наслідком апеляційного розгляду постанову районного суду скасувати та провадження по справі закрити.

В обґрунтування поважності пропуску строку на подання апеляційної скарги захисник зазначає, що ОСОБА_1 про прийняте рішення був не обізнаний. Копію постанови щодо нього, ОСОБА_1 отримав 10.11.2023 року (роздруківка трекінгу УкрПошти). Однак, 15.11.2023 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (копія повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - додається), та ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.11.2023 року відносно нього було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 20.11.2023 року по 15.01.2024 року включно. У зв`язку з вказаними обставинами ОСОБА_1 фактично не мав можливості вчасно подати апеляційну скаргу на оскаржувану постанову, а тому просить поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови.

Щодо апеляційних вимог захисник зазначає, що постанова суду першої інстанції мотивована тим, що у зв`язку із неодноразовими неявками в судові засідання ОСОБА_1 , в якості представника потерпілого (Державне підприємство «Дослідне господарство «Ставидлянське» Інституту сільського господарства Степу Національної академії аграрних наук України), який належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення кожного із судових засідань, останній нібито вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 185-3 КУпАП, тобто проявив неповагу до суду, що виразилась у злісному ухиленні від явки в суд.

В постанові зазначено про те, що ОСОБА_1 двічі викликався до суду на 05.07.2023 року та на 05.09.2023 року: засобами телефонного зв`язку, шляхом отримання СМС-повідомлення, згідно зазначеного в обвинувальному акті номеру телефону на (06.09.2023 року) та направлення повістки про виклик в суд (отриманої 23.09.2023 року).

Водночас, відповідно до Наказу Національної академії аграрних наук України від 24.03.2023 року №67-К ОСОБА_1 25.03.2023 року звільнений з посади директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Ставидлянське» Інституту сільського господарства Степу Національної академії аграрних наук України», у зв`язку із закінченням терміну дії контракту (ст. 36.п.2 КЗпП) (копія наказу надається).

З цих підстав захисник вважає, що ОСОБА_1 станом на час розгляду кримінального провадження в Олександрівському районному суді Кіровоградської області по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, був звільнений з посади директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Ставидлянське» Інституту сільського господарства Степу Національної академії аграрних наук України», а тому підстави для залучення ОСОБА_1 , в якості представника даного підприємства відсутні. Таким чином виклики в судові засідання ОСОБА_1 , на які посилається суд в оскаржуваній постанові є безпідставними та незаконними.

Виходячи з наведеного апелянт вважає, що висновки районного суду викладені в постанові про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-3 КУпАП (злісне ухиляння від явки в суд), є незаконним, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по даній справі закриттю, у зв`язку із відсутністю адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-3 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, пояснення адвоката Лосич Т.С., яка підтримала апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Враховуючи обставини, на які посилається апелянт та враховуючи вимоги ст. 55 Конституції України про вільний доступ кожного до правосуддя для захисту своїх прав і свобод, з урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, приходжу до висновку, що апелянт пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому строк на апеляційне оскарження постанови підлягає поновленню.

Що стосується апеляційних вимог та доводів незаконності постанови судді районного суду, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Суд, згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з положеннями ст.258 КУпАП, у разі вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-3 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Відповідно до ст.ст.221, 221-1 КУпАП дані справи розглядаються суддями районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначені вимоги закону під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.185-3 КУпАП судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-3 КУпАП, - є правильним, а зміст постанови відповідає приписам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення останнім цього адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 185-3 ч. 1 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за неповагу до суду, що виразилась у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання, а також вчинення дій, які свідчать про очевидну зневагу до суду або встановлених у суді правил.

Як убачається з матеріалів справи та постанови, в провадженні Олександрівського районного суду Кіровоградської області (головуючий суддя Максимович І.В.) знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України.

Представником потерпілого - Державне підприємство «Дослідне господарство «Ставидлянське» Інституту сільського господарства Степу Національної академії аграрних наук України під час досудового розслідування був залучений ОСОБА_1 .

Підготовче судове засідання по даному кримінальному провадженні було призначене на 11 год. 30 хв. 31.10.2023.

В судове засідання не з`явився представник потерпілого (Державне підприємство "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства Степу Національної академії аграрних наук України") - ОСОБА_1 , котрий про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення SMS-повідомлення про виклик до суду згідно зазначеного в обвинувальному акті номеру телефону, що було доставлено останньому 06.09.2023 (а.с. 2-12, 60) та направлення повістки про виклик до суду в кримінальному провадженні, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося на адресу суду з відміткою про вручення останньому 23.09.2023 (а.с.58, 64). Про причини неявки ОСОБА_1 суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не подав.

Також, представник потерпілого (Державне підприємство «Дослідне господарство «Ставидлянське» Інституту сільського господарства Степу Національної академії аграрних наук України) ОСОБА_3 , неодноразово у встановленому законом порядку викликався в судові засідання (на 05.07.2023, 05.09.2023), однак, до суду не з`являвся, про причини своєї неявки суд не повідомляв (а.с.32, 35, 41, 44, 49-51).

Згідно діючого законодавства виклик до суду це є повідомлення у кримінальному провадженні, яке в свою чергу є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або смс-повідомленням.

Більше того, будучи наділений правом, як представник потерпілої юридичної особи у кримінальному провадженні, ОСОБА_1 був обізнаний у тому, що матеріали кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_2 знаходяться вже на розгляді у Олександрівському районному судді Кіровоградської області, тобто як особа, яка наділена певними юридичними правами, повинна добросовісно використовувати надані процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді, цікавитись провадженням у справі, однак до суду не з`являвся.

Більш того, дата та місце розгляду справи районним судом вказувались на офіційному сайті Судової влади http://court.gov.ua/assignments/ в розділі «Список судових справ, призначених до розгляду».

Однак, клопотання про відкладення розгляду кримінального провадження від ОСОБА_1 до суду першої інстанції не надходило. Про поважність не прибуття до суду не повідомляв.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ОСОБА_1 тричі не з`являвся на виклики суду, будучи належним чином повідомлений.

Тому, вищевказані докази є належними, достовірними і достатніми, сумнівів у тому, що вони підтверджують факт наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-3 КУпАП, не виникає.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 , станом на час розгляду кримінального провадження в районному суді, був звільнений з посади директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Ставидлянське» Інституту сільського господарства Степу Національної академії аграрних наук України», а тому підстави для залучення ОСОБА_1 , в якості представника даного підприємства відсутні, не приймаються до уваги.

Так, відповідно до обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_1 під час досудового розслідування постановою слідчого від 16.01.2023 залучений до участі у кримінальному провадженню в якості представника потерпілого.

Відповідно до ч.4 ст. 58 КПК України, представник потерпілого користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.

При цьому статтею 57 КПК України регламентовано, що потерпілий зобов`язаний, а в разі неможливості своєчасного прибуття - завчасно повідомити про це, а також про причини неможливості прибуття.

Таким чином, ОСОБА_1 був зобов`язаний у відповідності до вищевказаної вимоги кримінального процесуального закону прибути за викликом до суду. А у разі не можливості здійснювати повноваження представника (відсутність повноважень) - повідомити про це суд, з наданням відповідних доказів.

Отже, на підставі вищенаведеного, апеляційний суд доходить висновку про те, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив неповагу до суду, що виразилась у злісному ухиленні від явки в суд, а тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 - 3 КУпАП, оскільки винуватість останнього у вчиненні даного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею районного суду доказів, яким надана правильна оцінка в постанові.

Притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення буде сприяти досягненню основної мети виховання правопорушника у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі захисник.

Враховуючи наведене, постанова судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити адвокату Сиротюку Роману Валерійовичу строк на апеляційне оскарження постанови Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу адвоката Сиротюка Романа Валерійовича залишити без задоволення, а постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 31.10.2023 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 185-3 КУпАП без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко