Справа № 462/3177/24
ПОСТАНОВА

25 квітня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 27.03.2024 р. о 14:04 год. у м. Львові на вул. Сяйво, 123 керував автомобілем марки «BMW 520», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, виражене почервоніння шкірних покривів обличчя, від проходження в установленому законом порядку огляду на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився, що зафіксовано на нагрудні відеореєстратори працівників поліції: 471196, 470704, 471301, порушивши п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суд виходив з такого.

Частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №867907, записами нагрудного відеореєстратора поліцейського, з яких чітко вбачається факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, рапортом поліцейського.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 , що у його діях немає складу адміністративного правопорушення, оскільки такі не спростовують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

Також, як вбачається із відеозапису нагрудного відеореєстратора поліцейського, працівником патрульної поліції ОСОБА_1 роз`яснено його права, а також роз`яснено, що у випадку відмови від проходження в установленому законом порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, відносно нього буде складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, нащо ОСОБА_1 відмовився.

Відтак, суд вважає, що пояснення ОСОБА_1 спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення і спростовуються дослідженими у суді доказами, які у своїй сукупності є достатніми, належними та допустимими для встановлення вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 23, 40-1, 130, 283, 284-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 /сімнадцять тисяч/ гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 605 /шістсот п`ять/ гривень 60 копійоксудового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: Бориславський Ю. Л.