ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/329/23 Головуючий суддя І інстанції Курганникова О. А.
Провадження № 33/818/154/24 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника -Крутька С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Крутька С.С. на постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення, у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 гривні 80 копійок.

Оскаржуваною постановою встановлено, що водій ОСОБА_1 08 січня 2023 року о 02 годині 20 хвилин в місті Харків по вул. Державинська, 2 , керував транспортним засобом «Hyundai Sanata», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest у встановленому законом порядку. Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння 0,93% проміле, проба позитивна.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисником ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу. В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.11.2023 року та закрити адміністративне провадження стосовно ОСОБА_1 .

Свої апеляційні вимоги захисник Крутько С.С. обґрунтовує тим, що відомості матеріалів справи не містять факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме: у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не було виявлено ознак алкогольного сп`яніння, а також працівниками поліції ОСОБА_3 не було ознайомлено з порядком застосування алкотестера та не попереджено про відеофіскацію огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності працівниками поліції не було роз`яснено прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, зокрема, не було надано можливості ОСОБА_3 скористатися правом на захист.

Крім того, під час апеляційного розгляду захисником ОСОБА_2 було подано клопотання про закриття адміністративного провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду судом апеляційної інстанції матеріалів адміністративного провадження строків давності, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Приписами ст. ст. 221, 280 та 284 КУпАП у їх сукупному зв`язку встановлено, що судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема і ст. 130 цього Кодексу. За наслідками розгляду таких справ суди першої інстанції, зокрема у разі визнання винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, вирішують питання щодо накладення стягнення в порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, зокрема, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником.

Таким чином, у разі оскарження постанови суду першої інстанції справа не розглядається спочатку, як помилково вважає апелянт, а переглядається судом апеляційної інстанції в межах поданої апеляційної скарги та відомостей, наявних у матеріалах справи.

Отже, КУпАП чітко визначає те, що після прийняття постанови компетентним органом, справа про адміністративне правопорушення вважається розглянутою, а перебіг строків, передбачених ст. 38 КУпАП припиняється. Однак, положення цієї статті можуть бути застосовані компетентним органом вищого рівня у разі встановлення за наслідками апеляційного перегляду порушення вимог ст. 280 КУпАП у рішенні компетентного органу, що виніс оскаржувану постанову.

З відомостей матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції дотримано всіх вимог, передбачених ст. 280 КУпАП в частині визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та встановлені всі обставини, що мали значення на час розгляду цієї справи компетентним органом Комінтернівським районним судом м. Харкова. Сама справа розглянута судом першої інстанції 03.11.2023 року з винесенням постанови, якою визнано ОСОБА_4 винним та накладено на нього стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто у визначений ч. 6 ст. 38 КУпАП строк з моменту події адміністративного правопорушення, яка мала місце 08.01.2023 року.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП та вважає за необхідне розглядати його апеляційну скаргу на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.11.2023 року в межах поданої апеляційної скарги та відомостей, наявних у матеріалах справи.

В судове засідання 15.03.2024 року для розгляду апеляційної скарги з`явились ОСОБА_1 та його захисник адвокат Крутько С.С.

В судовому засідання ОСОБА_1 та його захисник підтримали подану апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні. Також просили задовольнити клопотання захисника про закриття адміністративного провадження на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Під час судового засідання надали аналогічні викладеним в апеляційній скарзі пояснення.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та відомості, що є наявними у справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_4 у порушенні, передбаченого п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду першої інстанції щодо винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Натомість, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджуються наявними у справі відомостями, а саме:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 071110 від 08.01.2023, в якому зазначено факт керування ОСОБА_4 08 січня 2023 року о 02 годині 20 хвилин в місті Харків по вул. Державинська, 2 , транспортним засобом «Hyundai Sanata», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest у встановленому законом порядку. Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння 0,93% проміле, проба позитивна (а.с. 1).

Зокрема, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №071110 від 08.01.2023 року, в графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено «пояснення на окремому аркуші» (а.с.1);

-відомостями письмових пояснень, наданих працівникам поліції ОСОБА_4 в яких він зокрема зазначає, що 08.01.2023 керував своїм транспортним засобом Хюндай НОМЕР_1 у комендантську годину та розшукував свою знайому Юлію після конфлікту. Тому йому( ОСОБА_1 ) довелось їхати її забирати в нетверезому стані (а.с.7).

- довідкою, згідно якої ОСОБА_1 отримав посвідчення водія № НОМЕР_2 видане 26.04.2006 (а.с.2);

- відомостями роздруківки результатів газоаналізатора Drager, тест 7510 результат аналізу 0.93 проміле. (а.с.4);

- відомостями акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів де в графі «результати огляду на стан сп`яніння» зазначено «проба позитивна, 0.93 проміле», а в графі «з результатом згоден» ОСОБА_4 зазначив власний підпис;

- відомостями рапорту інспектора УПП в Харківські області, згідно якого 08.01.2023 року під час патрулювання приблизно о 2 год. 20 хв було виявлено автомобіль «Hyundai Sanata», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 що порушив встановлений режим комендантської години. Зупинивши вказаний автомобіль, було встановлено водія ОСОБА_1 , який повідомив, що виїхав за своєю знайомою, щоб забрати її від друзів до себе. Під час спілкування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Водій погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки свого транспортного засобу. Огляд проводився за допомогою Drager Alcotest 7510, результат склав 0.93 проміле. ОСОБА_1 з результатом огляду погодився. Відносно водія було складено протокол про адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанову за ч.1 ст. 126 КУпАП. ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, автомобіль залишено на місці зупинки без порушень ПДР.

- відомостями з відеозапису фіксації обставин правопорушення, наданих Управлінням патрульної поліції в Харківській області (додаток до протоколу ААД№071110 (а.с.3) де зафіксовано фактичне зізнання ОСОБА_1 щодо керування ним транспортним засобом, зокрема і у нетверезому стані, оскільки на запитання працівника поліції: «Чи керували Ви цим транспортним засобом?» та «Чи вживав водій алкогольні напої сьогодні?» ОСОБА_1 відповів «Так», «Бувало вдень». Після чого водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ. Результат склав 0.93 проміле. (відеофайл АЛ167 470755 час 15 хв-35 с 17 хв 30 с.).

Під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було роз`яснено процедуру проходження огляду за допомогою газоаналізатора на місці зупинки транспортного засобу.

Особу, яка притягається до адміністративної відповідальності було ознайомлено із змістом оскаржуваного протоколу та роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 про порушення його прав працівниками поліції жодним чином не зазначив.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Проте ОСОБА_1 та його захисник не скористались процесуальною можливістю та не звертались із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі. Також стороною захисту не надано відомостей про, що останні зверталися до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб працівників поліції.

Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Отже, враховуючи, що сторона захисту не надала до суду доказів на підтвердження їх версії щодо незаконності дій працівників поліції під час проведення ними огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а також складення ними протоколу та інших процесуальних документів за цією справою, а матеріали справи не містять відповідних відомостей, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в письмових доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом апеляційних доводів захисника ОСОБА_2 в цій частині.

Щодо тверджень апелянта про те, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме: особі, яка притягається до адміністративної відповідальності не повідомлено про виявлені працівниками поліції ознаки алкогольного сп`яніння, а також не проінформовано про порядок застосування алкотестера драгер суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3 Розділу І «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція) вбачається, що ознаками алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тобто, виявлення працівником поліції у водія ознак наркотичного чи алкогольного сп`яніння належить до його повноважень, що знайшло своє законне відображення у процесуальному закріпленні працівником поліції своїх висновків у протоколі про адміністративне правопорушення ААД№071110 від 08.01.2023 року щодо наявності ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Відомості протоколу підтверджені відомостями акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів де серед ознак алкогольного сп`яніння зазначені такі: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Такі дії працівників поліції відповідають вимогам ст. 252 КУпАП, згідно до яких орган (посадова особа) під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення збирає та оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відомості матеріалів справи, а саме: відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення ААД№071110, а також акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних засобів та роздруківка результату проведеного огляду за допомогою газоаналізатора свідчать, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. На таку законну вимогу водій погодився, не наголошуючи на жодних порушеннях його прав працівниками поліції. Пройшовши огляд на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 погодився з його результатом який склав 0.93 проміле, що свідчить про виконання водієм законних вимог працівників поліції щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того на відеозаписі вбачається, що в той день ОСОБА_1 вживав алкогольні напої (відеофайлАЛ167 470755 час 15 хв 25 с 15 хв 45 с).

Поряд з цим, надаючи пояснення суду під час апеляційного перегляду постанови суду першої інстанції в апеляційному порядку а ні ОСОБА_1 , а ні його захисник не оспорювали факт виконання працівниками поліції своїх професійних обов`язків, а лише не погоджувались з їх правомірністю.

Проте, матеріали справи не містять відомостей, що дають підстави вважати дії працівників поліції незаконними. А від так, доводи сторони захисту в цій частині слід вважати безпідставними та розцінювати їх як обраний спосіб захисту ОСОБА_1 .

Твердження апелянта щодо порушення вимог чинного законодавства у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не було ознайомлено з правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст 268 КУпАП, а також не забезпечено права на захист є необґрунтованими у зв`язку з наступним.

Згідно відомостей протоколу про адміністративне правопорушення ААД№071110 від 08.01.2023 року графа «Гр-ну роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Комінтернівському районному суді м. Харкова» є невід`ємною у своєму конструкційному позначенні. Тому, розписуючись у графі протоколу «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» особа, яка притягається до адміністративної відповідальності розписується також і у тому, що права та обов`язки їй також відомі. Підпис ОСОБА_1 є наявним у графі протоколу ААД №071110 «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду», що свідчить про роз`яснення прав, передбачених 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП працівниками поліції.

Відповідно до відомостей відеозапису під час ознайомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з протоколом про адміністративне правопорушення працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (відеофайл АЛ167 470755 час 51 хв 00 с 51 хв 45 с).

Про обізнаність прав, передбачених ст. 268 КУпАП, свідчить також те, що ОСОБА_1 надав письмові пояснення працівникам поліції під час складання адміністративного матеріалу та звернувся за правовою допомогою до професійного адвоката саме до розгляду його справи судом першої інстанції, який забезпечує його захист професійно і у суді апеляційної інстанції.

Згідно вимог ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право користуватися юридичною допомогою адвоката при розгляді справи. При цьому слід зазначити, що працівниками поліції лише складається протокол про адміністративне провадження та збирають докази на підтвердження встановлених у ньому відомостей, а розгляд справи провадиться судом відповідно до ст. 221 КУпАП та переглядається судом апеляційної інстанції відповідно та порядку, передбаченому ст. 294 КУпАП.

Таким чином, під час розгляду цієї справи були дотримані всі норми, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а доводи захисника в цій частині слід вважати суб`єктивними та не обґрунтованими.

Твердження апелянта, щодо того що оскаржуваний протокол не містять посилань на технічні засоби застосовані працівниками поліції під час фіксації подій, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення ААД№ 071110 від 08.01.2023 року слід вважати необґрунтованим з огляду на наступне.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, який оцінюється у сукупності з іншими доказами по справі, й обставини, що містяться на вказаному відеозаписі, повністю узгоджується зі змістом обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №071110 від 08.01.2023 року, так й у долучених до нього доказах та не порушують вимог п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 року № 1026.

Так, з відомостей, що є наявними у матеріалах справи вбачається, що конверт з відеозаписом оскаржуваного протоколу долучений до протоколу ААД№071110 від 08.01.2024 працівниками правоохоронних органів, а сам протокол містить посилання на номери нагрудних камер 472892, 270755, 472357, що вочевидь свідчить про дотримання уповноваженими працівниками патрульної поліції вимог ст. 251 КУпАП в цій частині. Відомостей, які б спростовували законність отримання таких відео файлів працівниками поліції матеріали справи не містять, а посилання захисника про те, що працівниками поліції не було повідомлено особу, яка притягається до адміністративну відповідальність про ведення відеозапису жодним чином не свідчить про дотримання ОСОБА_1 вимог п 2.9 «а» ПДР.

У зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції вважає твердження сторони захисту про неналежність та недопустимість таких доказів безпідставними, необґрунтованими та розцінює їх, як обраний спосіб захисту ОСОБА_1 у цьому адміністративному провадженні.

Аналізуючи відомості всіх доказів у справі як окремо, так і в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння.

Так, згідно з вимогами п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.9 «а» ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Пунктом 1. 9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які обумовлюють необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому доводи апеляційної скарги на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі захисника не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника Крутька С.С. про закриття адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника Крутька С.С. залишити без задоволення.

Постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков