ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/143/24 Справа № 692/128/24 Категорія: ч.5 ст.126 КУпАП Головуючий у І інстанції Чепурний О.П. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Бичка В.І., які були присутні в судовому засіданні в режимі відеоконференції, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 07 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Драбівського районного суду Черкаської області від 07 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стяґнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, 27.01.2024 о 16:00 год. в с.Яворівка по вул.Центральна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопед YAМAНA н.з. відсутній, не маючи права керувати таким транспортним засобом та вчинив повторно протягом року, був притягнений до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, постанова БАД № 95204 від 01.08.2023 року.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 07 лютого 2024 року та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що суд в мотивувальній частині оскаржуваної постанови на підтвердження його вини у вчиненні правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП посилається на відеозапис з бодікамери, на якому фактично відсутні дані, що він керував мопедом та на якому він заперечував, що керував відповідним транспортним засобом. Другий відеофайл, досліджений судом містить короткий епізод відеозйомок з якогось автомобіля попереду якого рухався невідомий мотоцикліст та якого не можливо візуально ідентифікувати. З якого носія проводилася його зйомка невідомо.

ОСОБА_1 вважає, що в матеріалах справи відсутні і судом не перевірялася належність і допустимість вказаних вище відеофайлів з точки зору законності їх отримання. Фактично суд визнав його винним на підставі 2-х відеофайлів, походження яких є сумнівним, а тому виніс відносно нього постанову на підставі недопустимих доказів.

Зазначає, що у матеріалах справи відсутні дані про наявність у нього посвідчення водія будь-якої категорії, а тому призначення покарання в частині позбавлення права керування транспортними засобами є безпідставними та протиправними, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думки ОСОБА_1 та його захисника Бичка В.І. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Так, відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно вимог пункту 2.1.а) Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Незважаючи на позицію сторони захисту про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 312978 від 27.01.2024 згідно якого, ОСОБА_1 27.01.2024 о 16:00 год. в с.Яворівка по вул.Центральна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопед YAМAНA, н.з. відсутній, не маючи права керувати таким транспортним засобом та вчинив повторно протягом року, був притягнений до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, постанова БАД № 95204 від 01.08.2023, чим порушив вимоги п.2.1 а) ПДР, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП;

- постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 95204 від 01.08.2023 згідно якої, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, оскільки керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, т/з не зареєстрований та був відсутній мотошолом та до якого застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн.;

- відеозапису, переглянутого в суді апеляційної інстанції.

Вказаним доказам суд дав належну оцінку та вірно, на підставі повного та всебічного з`ясування обставин, зробив висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, що вчинено повторно протягом року.

Тобто, наявність постанови серії БАД № 95204 від 01.08.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП свідчить про те, що останній протягом 2023 року вже притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та в подальшому, у даній справі, був притягнутий судом до відповідальності за повторне протягом року вчинення даного правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що суд в мотивувальній частині оскаржуваної постанови на підтвердження його вини у вчиненні правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП посилається на відеозапис з бодікамери, на якому фактично відсутні дані, що він керував мопедом та на якому він заперечував, що керував відповідним транспортним засобом. Другий відеофайл, досліджений судом містить короткий епізод відеозйомок з якогось автомобіля попереду якого рухався невідомий мотоцикліст та якого не можливо візуально ідентифікувати. З якого носія проводилася його зйомка невідомо.

Зазначені доводи є неприйнятними, оскільки вони спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом із портативного відеореєстратора поліцейського, дослідженим судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги, з якого вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив факт керування ним транспортним засобом, при цьому не маючи права керування ним.

Тобто, наявний у матеріалах справи відеозапис підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи відсутні та судом не перевірялася належність і допустимість відеофайлів з точки зору законності їх отримання, суд фактично визнав його винним на підставі 2-х відеофайлів, походження яких є сумнівним, а тому виніс відносно нього постанову на підставі недопустимих доказів, позаяк відеозапис, досліджений судом апеляційної інстанції, здійснювався на виконання вимог ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію», про наявність якого зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Неспроможними є доводи ОСОБА_1 , що у матеріалах справи відсутні дані про наявність у нього посвідчення водія будь-якої категорії, а тому призначення покарання в частині позбавлення права керування транспортними засобами є безпідставними та протиправними, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки навіть за відсутності в особи посвідчення водія її може бути позбавлено права керувати транспортними засобами (Висновок об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зробленого в постанові від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20).

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є доведеною поза розумним сумнівом.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначено в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП, з дотриманням вимог ст.ст.33-35 КУпАП. При цьому, із санкції зазначеної статті вбачається, що місцевим судом накладено на ОСОБА_1 мінімальний вид адміністративного стягнення за вчинення даного адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Драбівського районного суду Черкаської області від 07 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя , -

п о с т а н о в и в:

Постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 07 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба