ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.01.2024 Справа №607/22099/23

02 січня 2024 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої по АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

з участю: ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №039293 від 02 листопада 2023 року, 02 листопада 2023 року в період з 08 год по 09 год ОСОБА_1 перебуваючи по вул. Глибока Долина у м. Тернополі, вчинила протиправні дії стосовно ОСОБА_2 , а саме виражалася нецензурними словами, погрожувала та ображала його, чим вчинила дрібне хуліганство.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Вказала, що дій зазначених у протоколі не вчиняла. 02 листопада 2023 року між нею та ОСОБА_2 дійсно виник конфлікт через виконання останнім будівельних робіт на суміжній земельній ділянці. Однак, жодних хуліганських дій стосовно нього вона не вчиняла. Зазначила, що саме ОСОБА_2 поводив себе грубо, виражався в її сторону нецензурною лайкою та штовхав її. Посилаючись на наведене, просила закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. ОСОБА_2 був присутній в судовому засіданні 01 грудня 2023 року та підтвердив обставини викладені у протоколі. Вказав, що 02 листопада 2023 року по вул. Глибока Долина у м. Тернопіль між ним та ОСОБА_1 дійсно мав місце конфлікт щодо проведення будівельних робіт на земельній ділянці, яка є суміжною земельній ділянці ОСОБА_1 . В ході конфлікту ОСОБА_1 ображала його, висловлювалась в його сторону нецензурною лайкою.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, вважає, що провадження в справі підлягає закриттю.

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ст. 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно з диспозицією статті 173 КУпАП, об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

Так, проявом хуліганських дій є будь-які протиправні дії, спрямовані на порушення громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потреба суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складається у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки громадського порядку та громадської безпеки.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №039293 від 02 листопада 2023 року, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що вона 02 листопада 2023 року в період з 08 год по 09 год перебуваючи по вул. Глибока Долина у м. Тернополі, вчинила протиправні дії стосовно ОСОБА_2 , а саме виражалася нецензурними словами, погрожувала та ображала його, чим вчинила дрібне хуліганство.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі працівниками поліції долучено:

-протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02 листопада 2023 року, згідно з якою ОСОБА_2 повідомив, що 02 листопада 2023 року в період з 08 по 09 год ОСОБА_1 перебуваючи в громадському місці по вул. Глибока Долина у м. Тернопіль, вчинила стосовно нього протиправні дії, а саме погрожувала йому фізичною розправою, безпідставно чіплялася та виражалася нецензурними словами;

-письмові пояснення ОСОБА_1 від 02 листопада 2023 року, згідно з якими остання повідомила, що неподалік її господарства, що по АДРЕСА_1 , ведуться роботи щодо забудови земельної ділянки. Внаслідок вказаних будівельних робіт у неї виникають конфлікти із робочими, які здійснюють забудову;

-письмові пояснення ОСОБА_3 від 02 листопада 2023 року.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Висновок суду про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи вважаю, що в матеріалах справи наявні протилежні та взаємовиключні пояснення сторін конфлікту, що позбавляє суд можливості беззаперечно встановити факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а інші докази в матеріалах справи відсутні.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила обставини викладені у протоколі, вказала, що жодних хуліганський дій стосовно ОСОБА_2 не вчиняла, а саме не виражалася нецензурними словами, не погрожувала та не ображала ОСОБА_2 . В неї дійсно виник конфлікт з ОСОБА_2 з приводу законності здійснення останнім будівельних робіт на суміжній земельній ділянці, однак протиправних дій стосовно нього вона не вчиняла. Саме ОСОБА_2 поводив себе грубо, виражався в її сторону нецензурною лайкою та штовхав її.

Пояснення ОСОБА_1 надані в судовому засіданні підтверджуються її письмовими поясненнями від 02 листопада 2023 року, які містяться в матеріалах справи.

Присутній в судовому засіданні 01 грудня 2023 року потерпілий ОСОБА_2 підтвердив обставини викладені у протоколі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 вказала, що проживає у будинку по АДРЕСА_2 та її будинок знаходиться навпроти будинку ОСОБА_1 02 листопада 2023 року вона перебувала у будинку, почула шум, а тому вийшла на дорогу, де перебувала ОСОБА_1 та невідомий їй чоловік. Будь-яких протиправних дій ОСОБА_1 не вчиняла, не ображала та не висловлювалась нецензурними словами в сторону вказаного чоловіка. Більше того, саме вказаний чоловік висловлювався в сторону ОСОБА_1 нецензурною лайкою, штовхнув її.

Суд не приймає до уваги долучені до матеріалів справи письмові пояснення ОСОБА_3 , оскільки останні жодним чином не стосуються обставин події, яка мала місце 02 листопада 2023 року.

В матеріалах справи наявні письмові пояснення свідка, зазначеного у протоколі, однак останній в судове засідання не з`явився. Водночас, з відомостей про вказаного свідка, які містяться в протоколі та письмових поясненнях, не можливо однозначно ідентифікувати його особу, встановити місце його проживання, а відтак здійснити виклик останнього в судове засідання для надання пояснень безпосередньо в судовому засіданні. Присутній в судовому засіданні 01 грудня 2023 року ОСОБА_2 зазначив, що вказаний свідок йому не знайомий та він не може надати відомостей щодо останнього.

Самі по собі пояснення потерпілого ОСОБА_2 не можуть бути беззаперечним доказом на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Інших доказів, які б беззаперечно підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, зазначеного в протоколі, в матеріалах справи немає.

Протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Крім того, на підставі наявних у справі доказів судом не встановлено відомостей про хуліганський мотив поведінки ОСОБА_1 , що є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення та долучених до нього матеріалах відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 мала намір проявити неповагу до існуючих правил та норм поведінки у суспільстві, які були б спрямовані на порушення громадського порядку, що вказує на відсутність у неї хуліганського мотиву.

Таким чином, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, а будь-які сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до висновку про те, що наявні у справі докази вини ОСОБА_1 у вчинені нею дрібного хуліганства, тобто погрозах та нецензурної лайки в громадських місцях, що порушують громадський порядок і спокій громадян, не є переконливими і достатніми, а тому приходить до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 173 КУпАП.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 173, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя І.М. Черніцька