Провадження № 3/204/7182/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2024 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Безрук Т.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АДД № 555164 від 30 жовтня 2023 року, 30 жовтня 2023 року о 07:38 за адресою: м. Дніпро, пр.С.Нігояна, 41, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mitsubishi Lanser», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія в установленому законом порядку за допомогою приладу газоаналізатор «DRAGER», результат огляду позитивний 0,33 проміле. Огляд водія зафіксовано на відео. Водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив суд закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Пояснив суду, що алкогольні напої ні 29.10.2023, ні 30.10.2023, не вживав та не перебував у стані алкогольного сп`яніння, з результатами огляду, здійсненого за допомогою приладу Драгер не згоден, про що повідомляв працівників поліції після проведення огляду та звертався до них з проханням видати направлення для проходження медичного огляду, однак отримав відмову. Перед проходженням ОСОБА_1 тесту на приладі Драгер працівниками поліції не було здійснено пробного тесту. Крім того, мундштук, який був надітий на алкотестер не був у заводській упаковці або в поліетиленовому пакеті, ОСОБА_1 не надавали упакований мундштук для розкриття власноруч. Також огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки був проведений без повної відео фіксації, оскільки на відеозаписі відсутні обставини зупинки автомобіля, повідомлення поліцейським виявлених ознак алкогольного сп`яніння, процедуру проходження огляду на стан сп`яніння, та зафіксованого результату приладу Драгер. Після проведення огляду водія на місці, працівники поліції не запитували ОСОБА_1 чи погоджується він з результатом тестування, а надаючи для підпису Акт огляду, вказали, що підпис водія в Акті свідчить про правильність його анкетних даних. ОСОБА_1 вважаючи, що при проходженні ним огляду на місці зупинки за допомогою приладу Драгер було порушено процедуру огляду, такий огляд не може вважатися достовірним та свідчити про порушення ним вимог ПДР та керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення водія ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до змісту ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння, встановленого ст. 266 КУпАП, деталізований затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (Порядок) та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (Інструкція).

Під час перегляду в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, судом встановлено порушення співробітниками поліції вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015 року (Інструкція).

Так, згідно дослідженого в судовому засіданні відеозапису встановлено, що працівниками поліції, у невеликий проміжок часу зупинено два автомобіля, один з яких - «Mitsubishi Lanser», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Час наданого суду відеозапису 25 хвилин, перша частина відеозапису (приблизно 10 хвилин) складається з фіксації складання постанови про порушення правил ПДР невідомим водієм, та спілкування між собою працівників поліції. Друга частина відеозапису містить часткову, переривчасту фіксацію спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 щодо порушення ПДР, а саме знаку 5.18, на останній хвилині відеозапису зафіксовано, як працівник поліції знаходячись в салоні службового автомобіля, комусь зателефонував та повідомив, що проведеним тестом у водія виявлено стан сп`яніння та працівникам поліції необхідний час для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Після цього відеозапис закінчено.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу, що під час спілкування водія ОСОБА_1 з працівниками поліції, ОСОБА_1 попросив дозволу припаркувати автомобіль таким чином, щоб він не заважав на дорозі іншим водіям, один з працівників поліції надав дозвіл ОСОБА_1 припаркувати автомобіль, інший заборонив, однак через декілька хвилин відеозаписом зафіксовано, що автомобіль «Mitsubishi Lanser», яким керував ОСОБА_1 вже не знаходився на дорозі, а був припаркований.

Відповідно до п. 2, п. 6 Розділу І Інструкції та п.п.1-6 Порядку огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці - лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 3, п.4, п.5 Розділу І Інструкції поліцейськими при огляді на стан сп`яніння використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Положеннями п.2.5 ПДР України закріплено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.3 Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до положень Інструкції та ст. 266 КУпАП, незгода водія з результатами огляду, проведеного на місці може бути висловлена лише в присутності свідків та лише безпосередньої після застосування технічного приладу. Разом з тим ця Інструкція та ст. 266 КУпАП наділяє водія безумовним правом не погодитися з результатами огляду на місці та внаслідок цього пройти більш ретельний огляд в медичному закладі.

В судовому засіданні, а також письмовому клопотанні про закриття провадження у справі ОСОБА_1 зазначав, що йому не надали мундштук для розпакування, не пред`явили результатів огляду на приладі «Драгер», не надали сертифікат приладу «Драгер» на його вимогу, не роз`яснили право, у разі незгоди з результатами огляду, на проведення огляду в закладі охорони здоров`я.

Аналізуючи вказані твердження водія, суд дослідивши надані докази, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт інспектора поліції, відеозапис з боді-камери поліцейського, дійшов висновку, що зазначені докази, у тому числі відеозапис не спростовує заперечення водія, оскільки, зокрема, відеозапис не містить: повідомлення водію виявлених ознак сп`яніння, пропозицію проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, безпосередньо проведення огляду за допомогою спеціального приладу «Драгер», фіксації результатів огляду, та роз`яснення водію його права, у разі не згоди з результатом тесту, проведеного на місці зупинки, проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

При цьому, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, а також рапорт інспектора поліції не можуть бути беззаперечними доказами вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом». Вказане узгоджується з правовою позицією висловленою у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року №489/4827/16а вбачається, що свідчення службової особи інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.

Протоколом про адміністративне правопорушення фіксуються обставини вчиненого правопорушення, які повинні бути підтверджені іншими доказами і які мають бути долучені до протоколу, що в ході даного судового розгляду не встановлено.

Натомість встановлені судом порушення при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, ставлять під сумнів достовірність даних, зазначених в протоколі та долучених до них матеріалів, а тому вони не можуть бути прийняті судом.

Таким чином співробітниками поліції не було долучено доказів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно з ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п. 43 (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вказує на відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення, оскільки відповідності до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст.130,213,221,п.1ст.247,248, 249, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Т.В. Безрук