Справа № 715/809/24
Провадження № 3/715/390/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2024 селище Глибока

Суддя Глибоцького районного суду Чернівецької області Цуренка В.А.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

розглянувши матеріали справи, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, за ч.1 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

29 лютого 2024 року о 13 год. 10 хв. рухаючись автомобілем марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак « НОМЕР_1 », на околиці села Петричанка Чернівецького району Чернівецької області на території Глибоцької об`єднаної територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законній вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час здійсненням прикордонного контролю, а саме при його зупиненні прикордонним нарядом на законну вимогу представника ДПСУ пред`явити документи, що посвідчують особу відмовився та відмовився надати транспортний засіб для поверхневого огляду.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про час та місце розгляду справи, про причину своєї неявки суд не повідомив та не просив справу слуханням відкласти.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року).

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07.07.1989 року).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04.10.2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Зважаючи на вищевикладене, байдужа поведінка учасника справи, що виявляється, зокрема у не отриманні повідомлень суду, не повинна схвалюватися судовою практикою. Навпаки, судова практика повинна стимулювати учасників справи використовувати прогресивні форми роботи. Витративши значні ресурси, Україна створила інформаційне поле, де зацікавлена особа легко знайде інформацію про судову справу. Функціонує Єдиний державний реєстр судових рішень. На сайті судової влади доступні персоналізовані відомості про автоматичний розподіл справ та розклад засідань. Працює підсистема «Електронний кабінет» ЄСІТС.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за можливим провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , оскільки останній не надав суду можливості повідомити його про дату розгляду справи в будь-який інший спосіб, окрім як поштового повідомлення, при цьому мав можливість проявити ініціативу та дізнатися дату на яку призначено розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із протоколу про адміністративне правопорушення та протоколу про адміністративного затримання від 29 лютого 2024 року вбачається, що 29 лютого 2024 року ОСОБА_1 був затриманий, йому роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 Закону «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Крім того, п. 10 Постанови КМУ №1147 від 27.07.1998 року «Про прикордонний режим» передбачено, що громадяни України, які в`їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують їх особу та іноземці та особи без громадянства, які в`їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають та пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України на вимогу уповноважених осіб Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону зобов`язані пред`являти відповідні документи, передбачені цими пунктами.

Статтею 3 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» встановлено, зокрема що, основною функцією ДПС України є здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення. Статтею 19 цього ж закону на ДПС України в тому числі покладається контроль за дотриманням прикордонного режиму.

Згідно ч. 1 ст. 185-10 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею, полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору, зокрема, відмовлявся від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог працівника ДПС України, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняли державний кордон України.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 , не виконав неодноразові вимоги працівника прикордонної служби, не надав будь-яких документів, що посвідчують особу та транспортний засіб, яким рухався, для огляду.

Враховуючи викладене, вважаю, що в його діях ОСОБА_1 є об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, доведена матеріалами справи дослідженими під час розгляду справи.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до санкції ч.1 ст.185-10 КУпАП на особу, яка вичинила дане правопорушення накладається штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти відсотків заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Встановлено, що ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності вперше. Разом із тим, останній вчинив дії, що посягають на встановлений законом порядок охорони державного кордону, тобто його дії свідчать про відверте ігнорування встановлених в суспільстві правил поведінки, а також правових норм, що регулюють порядок охорони державного кордону. Зазначене свідчить про істотну суспільну шкідливість особи та, з урахуванням особи правопорушника, його процесуальної поведінки під час розгляду справи, вважаю, що для виховання останньої в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у максимальному розмірі, передбаченому санкцією норми ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. А тому, із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 245, 251, 280, 284, 287, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у видi штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, 00 копійок в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень, 60 копійок в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд протягом 10-ти діб з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: