ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/2592/24
провадження № 3-зв/753/6/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Каліушко Ф.А. з секретарем судового засідання Данько В.В., розглянувши в судовому засіданні заяву особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокатів Миронової Наталії Олексіївни та ОСОБА_2 про відвід судді Дарницького районного суду м. Києва Зарубі Петру Івановичу від участі у розгляді судового провадження за адміністративним матеріалом про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

В провадження Дарницького районного суду м. Києва надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП за ст. 173 КУпАП.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду вказаного судового провадження визначено суддю Зарубу П.І.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 разом з адвокатами Мироновою Наталією Олексіївною та ОСОБА_2 подали заяву про відвід судді Заруби П.І., в обґрунтування якої зазначають, що вказаним суддею ігноруються та не виконуються вимого Закону України «Про судоустрій і статус суддів», упереджено і не об`єктивно розглядається справа та виключно в інтересах заявниці, що виявилось під час допиту свідків у даній справі. Окрім того, заявники припускають, що суддя Заруба П.І. має позасудові стосунки з стороною заявника та представниками поліції.

У судове засідання заявник та суддя, якому заявлено відвід, не з`явилися, про розгляд заяви повідомлялися належним чином, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали заяви та адміністративний матеріал, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин судового провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

У свою чергу, пунктом 4 рішення №34 Ради суддів України від 08.06.2017 надане роз`яснення, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Таким чином, враховуючи, що КУпАП не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею заяв учасників справи про відвід судді, суддя, враховуючи вимоги ст. 6 Конвенції та ст. 9 Конституції України, з метою додержання принципу законності, вважає, що є необхідність у застосуванні принципу за аналогією до найбільш близької галузі права, а саме кримінального процесуального права.

Враховуючи викладене, а також вимоги ст. 9 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права, суддя вважає розгляд заяви про відвід судді в рамках справи про адміністративне правопорушення можливим.

При цьому, підстави неможливості участі судді у розгляді справи, визначені стст. 75, 76 КПК України, передбачають, зокрема, наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді. Частиною 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути мотивованим.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Аналогічна позиція викладена у рішенні ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», в якому зазначено, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до статті 6 Кодексу суддівської етики, затвердженого Рішенням XI чергового з`їзду суддів України від 22.02.2013, суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Водночас, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 разом з адвокатами Мироновою Наталією Олексіївною та ОСОБА_2 мотивуючи відвід вказали, що заявляють відвід судді Зарубі П.І. через те, що вказаним суддею ігноруються та не виконуються вимого Закону України «Про судоустрій і статус суддів», упереджено і не об`єктивно розглядається справа та виключно в інтересах заявниці, що виявилось під час допиту свідків у даній справі. Окрім того, заявники зазначили, що суддя Заруба П.І. має позасудові стосунки з стороною заявника та представниками поліції.

Однак, з заяви про відвід не вбачається заслуговуючих на увагу обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви у неупередженості судді Заруби П.І., заявники в судове засідання не з`явилися, доказів на підтвердження їх існування не надали.

Більш того, усі аргументи заявників зводяться до незгоди з певними процесуальними рішеннями судді, однак зазначена обставина сама по собі не може бути підставою для відводу. А викладені у заяві твердження, що суддя Заруба П.І. має позасудові стосунки з стороною заявника та представниками поліції ґрунтуються виключно на припущеннях.

За змістом наведеного, судовим розглядом не встановлено і заявниками не доведено наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді Заруби П.І., унеможливлювали винесення ним об`єктивного рішення у справі, а доводи заявників щодо незгоди з певними процесуальними рішеннями судді не свідчать про упередженість головуючого у судовому засіданні та не тягнуть за собою його усунення від розгляду справи.

З урахування вищевикладеного, суддя не вбачаючи підстав для відводу судді Заруби П.І., керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», стст. 2, 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», стст. 268, 271 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокатів Миронової Наталії Олексіївни та ОСОБА_2 про відвід судді Дарницького районного суду м. Києва Зарубі Петру Івановичу від участі у розгляді судового провадження за адміністративним матеріалом про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ КАЛІУШКО Ф.А.