ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/229/24 Справа № 203/6877/23 Суддя у 1-й інстанції - Шрамко Л. Л. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника, - адвоката Францен Ю.І., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2023 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, інваліда 2 групи, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

При обставинах, встановлених місцевим судом, 03.11.2023 року о 15 год. 07 хв. в м. Дніпро, Центральний район, просп. Богдана Хмельницького, б.8, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi A4, НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Alkotest dragger ARMF-0262, що зафіксовано на нагрудні відеокамери 472213, 473363, чек № 795, 2,30 проміле. Чим ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України та вичинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляції:

- ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги по суті мотивує тим, що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис не містить жодних відомостей, які б свідчили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки поліцейські не зупиняли транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а підійшли до вже припаркованого автомобіля.

Також вказує, що співробітники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, хоча ОСОБА_1 не був згоден з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

За наведеного вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з суттєвим порушенням Інструкції, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні підтримали вимоги і доводи апеляційної скарги, просили їх задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, виходжу з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При винесенні оскаржуваної постанови суддею суду першої інстанції вказані вимоги були дотримані і його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративні правопорушення серії ААД № 556138 від 03 листопада 2023 року, складним у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; рапортом інспектора УПП в Дніпропетровській області, відповідно до якого у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Водію було запропоновано пройти тест на приладі "Драгер", результат 2,30 ‰; роздруківкою з приладу "Драгер", відповідно до якої, у ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння, результат 2,30 ‰; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, у ОСОБА_1 виявлено стан сп`яніння, результат 2,30 ‰; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким чином, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги в тій частині, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, то вони спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, згідно якого, останній перебуває в салоні автомобіля на водійському сидінні, при цьому на транспортному засобі ввімкнені задні ліхтарі. При цьому в ході спілкування зі співробітниками поліції, ОСОБА_1 відповідає останнім, що їхав додому та не оскаржує факт керування ним транспортним засобом.

Що стосується доводів апеляційної скарги в тій частині, що ОСОБА_1 не було роз`яснено право, що він має право бути оглянутим в медичному закладі після огляду на місці зупинки, то вони є безпідставними, оскільки в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено, що у ОСОБА_1 виявлено стан сп`яніння, результат 2,30 ‰, де останній поставив свій особистий підпис, тобто був ознайомлений з цим результатом, при цьому не вказував на жодні зауваження щодо незгоди з таким результатом огляду, а також не вказував на порушення порядку його огляду на стан алкогольного сп`яніння з боку працівників поліції.

Обставини згоди ОСОБА_1 з результатом алкотестеру "Драгер" також зафіксовані на відеозаписі з камер поліцейських, згідно якого ОСОБА_1 не виказував незгоди з результатом.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є доведеною поза розумним сумнівом.

З огляду на викладене, накладені на ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і її розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2023 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко