П О С Т А Н О В А

іменем України

26 березня 2024 року м.Снігурівка

справа № 485/681/24

провадження №3/485/384/24

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Бодрова О.П., за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 КпАП України,

установила:

Відповідно до протоколу НОМЕР_1 №11 від 13.03.2024, 03 березня 2024 року близько 19:00, вживання алкогольних напоїв, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП як розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями, вчинене в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вину не визнав та не погоджується з викладеними обставинами.

Так вина ОСОБА_1 згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення обґрунтована наступними дослідженими та перевіреними під час судового розгляду доказами:

- даними протоколу НОМЕР_1 №11 від 13.03.2024, який містить наступне формулювання об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення: «…03 березня 2024 року близько 19:00, вживання алкогольних напоїв, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП …»;

- даними акту огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів від 03.03.2024;

- тестом на алкоголь №2326 від 03.03.2024;

- даними медичної характеристики щодо ОСОБА_1 ;

- даними службової характеристики щодо ОСОБА_1 ;

- даними огляду терапевта 61 ВМГ щодо ОСОБА_1 від 03.03.2024;

- первинними письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Дослідивши наведені вище докази, суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення.

За змістом ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (уразі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов?язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, виражається у вчиненні ряду альтернативних дій, як розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду.

Зазначені складові можливих протиправних дій є окремими видами адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, які у свою чергу являються також взаємовиключними.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок). За допомоги такої характеристики, як склад адміністративного правопорушення, є можливість отримати його загальну характеристику. Ознаками адміністративного правопорушення є: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; суб`єктивна сторона. Лише у разі наявності всіх складових адміністративного правопорушення можна стверджувати про наявність в діях особи складу того чи іншого адміністративного правопорушення.

Отже, на стадії складання протоколу про адміністративне правопорушення, особою уповноваженою на складання такого протоколу з`ясуванню серед іншого підлягає питання конкретних протиправних дій, які інкримінуються особі, що притягається до адміністративної відповідальності.

Так, за змістом протоколу, 03 березня 2024 року близько 19:00, вживання алкогольних напоїв, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП. Наведене є повним текстом викладеної суті адміністративного правопорушення в протоколу НОМЕР_1 №11 від 03.03.2024.

Разом з тим, суть правопорушення зазначеного у протоколі не відповідає диспозиції ч.3 ст.172-20 КУпАП та загальним вимогам оформлення протоколі про адміністративні правопорушення.

Інших доказів які б могли спростувати позицію особи, що притягається до адміністративної відповідальності, до матеріалів справи не долучено.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що жодних належних та допустимих доказів, які б доводили наявність об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суду надано не було. Досліджений судом протокол про адміністративне правопорушення не може вважатись належним та допустимим доказом, на підставі якого можна було б прийняти рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки містить неконкретні (взаємовиключні) формулювання, а також не відповідає загальноприйнятим правилам оформлення його змісту, які закріплені у приписах КУпАП.

У свою чергу Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Отже, в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарженняз дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя О.П.Бодрова