Справа № 162/1050/23
Провадження № 3/162/26/2024
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2024 року смт Любешів

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Цибень О.В., розглянувши справу, яка надійшла з ВПД №1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 3 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП)

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №798751 від 15.11.2023 року, цього дня близько 15 год 00 хв ОСОБА_1 перебував на території автостанції смт Любешів по вул.. Європейська, 5 в п`яному вигляді, в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується консультативним висновком спеціаліста №200, чим ображав людську гідність та громадську мораль, будучи двічі протягом року підданим адміністративному стягненню за ч.1, 2 ст.178 КУпАП. У зв`язку з вказаним ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 178 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що у вказані у протоколі дату та час ішов з «Нової пошти» і його зупинили працівники поліції. Дійсно, перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак ніяких дій, які б ображали людську гідність чи громадську мораль, він не вчиняв. Після цього його затримали і доставили у відділ поліції, де йому стало погано у зв`язку з чим викликали швидку та завезли у лікарню. Згодом він дихав у «Драгер».

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов такого висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.245, 280 КУАП, повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. При цьому обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУАП (ст.251 КУАП).

Диспозиція ч. 3 ст. 178 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за появу в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або появу в громадських місцях у п`яному вигляді.

Об`єктивна сторона даного правопорушення передбачає поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо); коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода); п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані). До того ж не має значення вид ужитого напою, що містив алкогольну складову (це може бути пиво або інший слабоалкогольний напій), які не віднесені до спиртних напоїв та розпивання яких у громадських місцях не заборонено.

Не можна притягувати до адміністративної відповідальності тільки за сам факт появи у п`яному вигляді у громадському місці, якщо поведінка особи при цьому є пристойною.

З огляду на вказане, у даному випадку відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 178 КУпАП.

Жодних належних і допустимих доказів, які б містили інформацію щодо обставин справи та винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 178 КУпАП ,до протоколу про адміністративне правопорушення не надано. Сам протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не може бути беззаперечними доказом винуватості особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, а є одностороннім актом службової особи працівника поліції.

Наявний у матеріалах справи відеозапис відображає лише факт проходження огляду на стан сп`яніння особи, результати якого відображені у доданому до протоколу консультативному висновку спеціаліста №200.

Однак, вказані докази не підтверджують факту перебування ОСОБА_1 на території автостанції смт Любешів по вул.. Європейська, 5 у п`яному вигляді та його поведінку, яка б ображала людську гідність та громадську мораль.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Будь які сумніви та протиріччя, які виникають при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд тлумачить на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дотримуючись приписів ст. 62 Конституції України.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України», «Малофєєва проти Росії», суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.178 КУпАП.

Відтак, провадження по даній справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.251, 280, 283, 284 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.178 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Ольга ЦИБЕНЬ