Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1868/23
Провадження № 3/935/36/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 січня 2024 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Відділу поліції №2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не надано, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кушніренка А. В.,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 13.06.2023 від Відділу поліції №2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 262198 від 09.06.2023, ОСОБА_1 09.06.2023 о 07:14 годині м. Коростишів Житомирської області по вулиці Героїв Небесної Сотні керував транспортним засобом ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився під запис на нагрудний реєстратор, чим порушив вимоги 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав, пояснив, що, 09 червня 2023 року його автомобіль доганяли працівники поліції, не представились та запросили в службовий автомобіль, попросили документи, запитали чи вживав алкоголь, ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, результат був 0,29 проміле, з чим останній не був згоден, хотів пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, на що працівники поліції відповіли останньому, що «там все так само покаже», а зараз потрібно відповідати на камеру, розказали йому що саме відповідати, та сказати, що пив хоч вчора. ОСОБА_1 пояснив, що вживав алкогольні напої за три дні до зупинки транспортного засобу. При проходженні огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння був присутній патрульний поліцейський чоловік, а протокол складала патрульний поліцейський ОСОБА_2 , яка не була присутня при проходженні огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер.

У судовому засіданні особа, яка склала протокол ОСОБА_2 пояснила, що 09 червня 2023 року зупиняли екіпажем транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , повідомила, що перед тим як підходити до особи, завжди вмикає нагрудний реєстратор, доступу до цих реєстраторів працівники поліції не мають, після зміни реєстратори здають і матеріали перебувають в секторі адміністративної практики, можливо є різниця в часі. Спочатку з ОСОБА_1 спілкувався інший працівник поліції, протокол про адміністративне правопорушення складала ОСОБА_2 , з`ясування всіх обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення не проводила.

У судовому засіданні захисник Кушніренко А. В. просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як відмова ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння спровокована працівниками поліції. Так, з пояснень ОСОБА_1 , наданих у судовому засіданні, після зупинки транспортного засобу, останній пройшов огляд на вимогу працівників поліції за допомогою приладу «Драгер», не погодившись з результатами огляду ОСОБА_1 запропонував пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, однак вказані обставини не були зафіксовані працівниками поліції, а матеріали складені саме у зв`язку з відмовою від проходження такого огляду. Ці обставини підтверджуються наданими до протоколу матеріалами. Так, відповідно до протоколу серії ААБ № 262198 від 09 червня 2023 року, вказане правопорушення виявлено о 07 год. 14 хв., однак, фіксація правопорушення на відеореєстратор розпочалось о 07 год. 28 хв. При цьому, відео фіксація розпочинається з моменту, коли ОСОБА_1 перебуває в салоні автомобіля патрульної поліції та спілкується з працівником поліції чоловічої статі. На питання працівника поліції ОСОБА_1 повідомив, що не вживав алкогольні напої, раптово відеозапис припиняється. Згодом, відеозапис відновився і вже з ОСОБА_1 - Далі в салоні автомобіля продовжує спілкуватись працівник поліції ОСОБА_2 , яка знову ж задає таке саме питання про вживання алкоголю ОСОБА_1 і останній відповідає, що вчора вживав алкоголь. Працівник поліції надалі вказує на ознаки сп`яніння, які ніби то виявила у ОСОБА_1 , на що останній повідомляє, що 10 хвилин тому продув «Драгер», який показав результат 0,29 проміле. Почувши це, працівник поліції ОСОБА_3 перепитала у ОСОБА_1 чи колеги його продували, на що він ствердно відповів (07 год. 31 хв.). Однак, ця інформація не здивувала працівника поліції і не викликала необхідність перевірити цю інформацію. Водночас, о 07 год. 33 хв. працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, а саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. О 07 год. 35 хв. працівник поліції надає ОСОБА_1 для підпису документ і повідомляє його (дослівно) «це про те, що ви продували «Драгер», перед тим, як проходити освідування вам розповідали про те, як проходити». Ця обставина ще раз підтверджує той факт, що ОСОБА_1 все таки проходив огляд на стан сп`яніння. Згодом, о 07 год. 42 хв. працівник поліції вийшла з автомобіля патрульної поліції та з іншим поліцейським продовжувала складати протокол. О 07 год. 43 хв. з автомобіля вийшов ОСОБА_1 та на капоті автомобіля патрульної поліції щось писав. Розмова працівника поліції з ОСОБА_1 під час ознайомлення зі змістом протоколу, наданням пояснень не була зафіксована на відео. Це пояснює те, що ОСОБА_1 розповів у суді, про те, що пояснення, вказані у протоколі написані ним під диктовку працівників поліції. О 07 год. 45 хв. до патрульного автомобіля повернулась поліцейська, а за нею ОСОБА_1 , у цей час інший працівник поліції вказує ОСОБА_3 на те, щоб вона іще раз перепитала ОСОБА_1 чи він відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння. Для чого працівнику поліції ставити це запитання повторно, тим більше після отримання попередньо відповіді на це питання та після складання протоколу? Відповідь на це питання полягає лише у тому, що працівник поліції намагалась таким чином виправдати написання саме такої фабули справи у протокол, яка була написана, всупереч тому, що було вказано ОСОБА_1 . Крім того, протокол складено о 07 год. 36 хв., тобто до того, як працівник поліції продовжувала його складати по за автомобілем патрульної поліції та до того моменту, як запитала ОСОБА_1 про те, чи згоден він пройти огляд на стан сп`яніння. Це додатково створює об`єктивний сумнів у правомірності дій поліцейської, адже у випадку згоди ОСОБА_1 на проходження огляду, що б мала зробити працівник поліції з уже підписаним протоколом?

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура виявлення у водіїв ознак наркотичного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння визначено ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (надалі Інструкція №1395), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (надалі Інструкція №1452/735).

Також, відповідно до дослідженого у судовому засіданні відеозапису, встановлено, що відеозапис не є безперервним, не містить відображення повного процесу фіксації правопорушення та оформлення матеріалів адміністративного правопорушення у встановленому законом порядку.

Порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них регулюється Наказом Департаменту патрульної поліції від 24.11.2015 №14/1 та п.4.1, 4.2 Розділу ІV Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, яку затверджено наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 №100. Згідно п.3.5. Інструкції №100 після активації нагрудної камери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно. Наявність декількох відеозаписів, що не безперервно та послідовно змінюють один одного може свідчити про те, що відеозапис змінювався (редагувався) особою, яка копіювала відеозапис та DVD диск, що прямо заборонено Інструкцією №100.

Згідно з пунктами 4, 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18 грудня 2018 року, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Крім цього, Пунктом 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 18 грудня 2018 року № 1026, встановлено, що після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Частиною 5 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з п. 22 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про національну поліцію», під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно ст. 18 вказаного Закону, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Судом встановлено, що на відеозаписах, долучених працівниками поліції до матеріалів справи містяться розбіжності, які не узгоджуються із матеріалами, складеними працівниками поліції, а саме: відповідно до пояснень ОСОБА_1 , наданих у судовому засіданні, останній повідомив, що проходив огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу з працівником поліції чоловічої статі, протокол про адміністративне правопорушення складала працівник поліції ОСОБА_2 , яка у судовому засіданні пояснила, що не проводила огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу, не з`ясувала всіх обставин зупинки транспортного засобу та складання адміністративних матеріалів. Відповідно до відеозапису о 07 год. 33 хв. працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, а саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Після цього, о 07 год. 35 хв. працівник поліції надає ОСОБА_1 для підпису документ і повідомляє його, що перед проходженням огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер йому було роз`яснено порядок проходження такого огляду, що підтверджує той факт, що огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був проведений працівниками поліції, проте акту огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння та роздруківки результатів з приладу Драгер до матеріалів справи не долучено. Згідно відеозапису, о 07 год. 42 хв. працівник поліції вийшла з автомобіля патрульної поліції та з іншим працівником поліції продовжувала складати протокол, о 07 год. 43 хв. з автомобіля вийшов ОСОБА_1 та на капоті автомобіля патрульної поліції здійснював підписи в документах, при цьому розмова працівника поліції з ОСОБА_1 під час ознайомлення зі змістом протоколу та наданням пояснень не була зафіксована на відео. О 07 год. 45 хв. до патрульного автомобіля повернулась працівник поліції ОСОБА_2 , а за нею ОСОБА_1 , у цей час інший працівник поліції нагадує ОСОБА_3 , щоб вона ще раз запитала у ОСОБА_1 чи він відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння. Також, суд звертає увагу на те, що протокол складено о 07 год. 36 хв., до того, як працівник поліції продовжувала його складати поза автомобілем патрульної поліції та до того моменту, як запитала ОСОБА_1 про те, чи згоден він пройти огляд на стан сп`яніння.

Крім того, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наявне у матеріалах справи, містить відмітку про те, що воно складене о 07 год. 20 хв., тобто до початку фіксації події на відеореєстратор і до пропозиції працівника поліції пройти такий огляд.

Відтак, судом встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозаписи, долучені працівниками поліції, якими здійснювалась фіксація усіх обставин події суперечать один одному та не узгоджуються між собою.

Оцінюючи наведені докази в їх сукупності суддя керується закріпленим у ст. 62 і ст. 129 Конституції України принципом забезпечення доведеності вини, згідно якого усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини), тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином, буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою оскільки суперечить позиції ЄСПЛ, а також Конституційного Суду України та порушує презумпцію невинуватості особи.

Інших доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не надано.

Приймаючи до уваги встановлені під час розгляду обставини, керуючись у тому числі ст. 62 Конституції України провадження у справі стосовно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження.

Керуючись статтями 7, 9, 130, 245-247, 251-252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення 09.06.2023 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко