Справа № 503/1711/23
Провадження №3/503/84/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліцейської діяльності № 1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

25 жовтня 2023 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 129418, згідно змісту якого 25.10.2023 року о 11.30 годині ОСОБА_1 , під час керування транспортним засобом F ord Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі Т1611 в м. Кодима, не врахувавши дорожньої обстановки не вибрала безпечної швидкості, внаслідок чого не впоралася з керуванням та здійснила з`їзд з проїзної частини на узбіччя, де в подальшому стався наїзд на перешкоду у вигляді дерева, в результаті чого зазначений вище транспортний засіб отримав механічні пошкодження, у зв`язку з чим своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху та тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явилася, про поважність причин неявки суду не повідомила, про місце і час розгляду справ була своєчасно сповіщена належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП та Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № 079 із судовою повісткою про виклик, яке надсилалось на єдину відому суду адресу ОСОБА_1 , яка зазначена у змісті як протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 129418 від 25.10.2023 року (а.с.2) так і у письмовому поясненні самої ОСОБА_1 від 25.10.2023 року (а.с.10), які підписані нею без яких-небудь зауважень, зокрема правильності зазначення її адреси, а також відповідна довідка від 20.12.2023 року про відправку їй судової повістки у вигляді SMS-повідомлення на номер телефону також зазначений у змісті її письмових пояснень ОСОБА_1 від 25.10.2023 року (а.с.10). Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка ОСОБА_1 на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП та пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали, справи суд встановив наступні фактичні обставини.

Водій ОСОБА_1 має право керування транспортними засобами з видачою відповідного посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 14.01.2016 року, про що свідчить довідка видана інспектором САП Подільського РУП ГУНП в Одеській області від 01.11.2023 року (а.с.16), а також копія відповідного посвідчення водія (а.с.12).

25.10.2023 року о 11.30 годині ОСОБА_1 , під час керування транспортним засобом Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі Т1611 в м. Кодима, не врахувавши дорожньої обстановки не вибрала безпечної швидкості, внаслідок чого не впоралася з керуванням та здійснила з`їзд з проїзної частини на узбіччя, де в подальшому стався наїзд на перешкоду у вигляді дерева, в результаті чого зазначений вище транспортний засіб отримав механічні пошкодження, що підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 129418 від 25.10.2023 року (а.с.2), який підписаний ОСОБА_1 без яких-небудь зауважень щодо викладених в ньому обставин; схемою місця ДТП складеною 25.10.2023 року (а.с.6), на якій зафіксовано розташування транспортного засобу, який причетний до пригоди, відносно проїзної частини з описом на її зворотному боці виявлених видимих (зовнішніх) пошкоджень на транспортному засобі; фототаблицею до матеріалів ДТП (а.с.7-9); письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 25.10.2023 року (а.с.11), який був пасажиром в автомобілі Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та який пояснив, що 25.10.2023 року він їхав разом з ОСОБА_1 з м. Подільськ до м. Кодима, коли внаслідок потрапляння з мокрої дороги бруду на лобове скло ОСОБА_1 була змушена увімкнути його очищення, після чого помітила поворот та почала тиснути на гальма, але через те, що дорога була слизькою, автомобіль занесло на узбіччя дороги, де сталося зіткнення з деревом; а також письмовими поясненнями самої ОСОБА_1 від 25.10.2023 року (а.с.10), згідно яких остання, керуючи транспортним засобом внаслідок потрапляння з дороги крапель води на лобове скло була змушена увімкнути його очищення, після чого помітила поворот та почала тиснути на гальма, але через те, що дорога була слизькою, автомобіль занесло на узбіччя дороги, де сталося зіткнення з деревом.

Згідно пункту 2.3(б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі за текстом Правила), для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пункту 12.1 Правил, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

В свою чергу ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня її вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі визначеному санкцією за вчинення даного адміністративного правопорушення, а саме п`ятдесяти мінімумів доходів громадян.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-35, 401, 124, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко