справа № 619/5666/23
провадження № 3/619/18/24
Постанова

іменем України

10 січня 2024 року,

суддя Дергачівського районного суду Харкіської області Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Алфьорової В.В., захисника Мироненка С.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянула у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Золочів Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

установила:

13 листопада 2023 року о 23 год 45 хв в смт Золочів Богодухівського району Харківської області по вул. 1 Травня, 26 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER р.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alkotest № 6810» та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 13.11.2023 він з товаришем пили чай, потім йому стало погано, він випив пігулки та пішов у машину, де заснув, а проснувся від стуку у вікно це були працівники поліції, які йому нічого не сказали та він поїхав. Десь через кілометр його зупинили та повідомили, що він має зовнішні ознаки сп`яніння та запропонували продути Драгер, якому він не довіряє, а в медзаклад направлення йому не виписували, у який саме мед заклад пропонували проїхати, також не повідомляли. Від продуття Драгера він відмовився, а від поїздки у лікарню не відмовлявся. Прийшов син, потім склали протокол і він пішов додому, від підпису у протоколі відмовився, про те, що проводиться зйомка на бодікамеру він знав. З 1986 року він має стаж водія і жодного разу не притягувався за ст. 130 КУпАП. Він готовий був поїхати у лікарню з сином, але йому ніхто не виписав направлення. Дії працівників поліції не оскаржував.

Захисник Мироненко С.С. у судовому засіданні просив закрити провадження по справі на тій підставі, що до ОСОБА_1 були застосовані кайданки, але жодних документів щодо непокори складено не було. Працівники поліції повинні були надати письмове направлення до медичного закладу, який уповноважений на проведення такого огляду. Після чого ОСОБА_1 почав чекати, поки йому нададуть таке направлення, однак працівники поліції йому так і не надали такого направлення, а постійно повторювали, що зафіксують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Розуміючи, що співробітники поліції грубо порушують права ОСОБА_1 , останній вирішив нічого не підписувати та оскаржувати складені щодо матеріали у судовому порядку. При цьому ОСОБА_1 відмови від проходження огляду не висловлював та його навпаки позбавили можливості пройти медичний огляд у лікарні, у зв`язку з тим, що без направлення самостійно, його пройти не можливо. Проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення встановленого зразка, у якому має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я. Крім того, зазначений у протоколі час вчинення правопорушення не співпадає з відеозаписом. У протоколі вказані дві взаємовиключні обставини, а фабула події, яка підпадає під різні пункти порушення ПДР, тому не розкрито суть та ознаки складу вчиненого правопорушення та помилково вказано фабулу у тій частині, що водій керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки цей факт не є доведеним та відповідає п. 2.9 ПДР, замість вказаного п. 2.5 ПДР. Дані про знаходження водія у стані алкогольного сп`яніння зазначаються у адміністративному протоколі тільки якщо вони виявлені у результаті огляду на стан сп`яніння та відображені у акті огляду. У порушення вимог Інструкції акт огляду на стан сп`яніння у відношенні ОСОБА_1 поліцейським складено не було, що свідчить про те, що даний огляд взагалі не проводився. У зв`язку із незгодою ОСОБА_1 з твердженням поліцейських про те, що він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння або з відмовою його пройти огляд на місці зупинки, співробітники поліції зобов`язані були доставити водія до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення огляду. Поліцейський пропонував 23 рази продути Драгер, якого на відеозапису так і не видно, ОСОБА_2 говорив, що він не п`яний і не відмовляється, але лікарня визначена так і не була. Поліцейським не було на місці роз`яснено порядок використання. Коник поясняв, що він не відмовляється і говорив почекайте, але суб`єкт, що складає протокол повинен був проявити активність і надати Драгер для продуття, а не ОСОБА_1 повинен просити продути Драгер. Отже, винуватість ОСОБА_1 є не доведеною, тому провадження по справі необхідно закрити.

Суд зазначає, що правова позиція по справі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підлягає ретельній перевірці під час судового розгляду з огляду на вільне визначення своєї позиції до вчиненого, правильного розуміння обставин події, шляхом безпосереднього дослідження доказів судом, а обов`язок органу (особи), який склав протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Не дивлячись на невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, його винуватість доказана у повному обсязі та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 010722 від 14.11.2023; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; рапортом інспектора СРПП ВП №2 Богодухівського РВП Козаря М. на ім`я начальника про те, що під час несення служби з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху у період з 23:00 год 13.11.2023 разом із капітаном поліції ОСОБА_5 та було виявлено автомобіль TOYOTA LAND CRUISER р.н. НОМЕР_1 , який стояв на узбіччі дороги з ввімкненим ближнім світлом фар та працюючим двигуном, в салоні якого за кермом сидів водій, який відмовся надавати документи на назвати ПІБ та постійно промовляв почекайте. Від водія було чутно різкий запах алкоголю та погане орієнтування, після чого водій різко зрушив з місця та почав втікати. Під час переслідування водій був зупинений, вів себе агресивно та неадекватно, внаслідок чого до нього були застосовані кайданки; рапортом інспектора СРПП ВП №2 Богодухівського РВП Куркіна О.І. про те, що ним під час складання адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП залучити свідків не передбачалось можливим, оскільки була комендантська година, у зв`язку з чим проводилася відеофіксація за допомогою нагрудного відеореєстратора. Водій відмовився від підпису у протоколі та отримання його копії; рапортом штаб-сержанта ОСОБА_4 ; відомостями оглянутого у судовому засіданні відеозапису з нагрудного відеореєстратора №/4, на якому зафіксовано факт керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 , який тривалий час, а саме понад 2 години поспіль, на пропозицію працівників поліції пройти на місці зупинки огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» або проїхати у лікарню не надав згоди на це, таким чином відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу; розпискою ОСОБА_6 , якому було передано право керування автомобілем TOYOTA LAND CRUISER р.н. НОМЕР_1 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що 14.11.2023 приблизно о 00 год 30 хв його з дому забрали працівники поліції та повідомили, що приблизно через 500 м знаходиться його батько на автомобілі, який був зупинений працівниками поліції. Поліцейські пропонували батьку продути Драгер, але його він не бачив та пройти медогляд. Батько не відмовився пройти медогляд, але у якому саме закладі поліція не повідомила, направлення не виписувалося. Протокол зачитували, батько чув.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснили, що вони здійснювали патрулювання разом з поліцією у комендантську годину та побачили на узбіччі дороги автомобіль, двигун та фари якого були ввімкнені. Поліцейський попросив надати водія документи, але той весь час говорив почекайте, а потім різко поїхав та став тікати від них. Коли вони його наздогнали, то водія дістали з машини і наділи йому кайданки, бо він вів себе неадекватно, чинив супротив, документи відмовився надавати. Водій не міг стояти на ногах, від нього був сильний запах алкоголю. Драгер у руках поліцейського був у коробці, але водій весь говорив «почекайте». Водію поліцейські неодноразово пропонували продути Драгер чи проїхати у лікарню, але той постійно говорив почекайте і нічого не робив, це тривало понад 2 години. ОСОБА_1 весь час говорив поліцейським, що він не відмовляється, але «почекайте» і проходити освідоцтво ні в якому виді не хотів. Коли прийшов син, то він взяв у автомобілі батька документи і надав їх поліцейським.

Допитаний у судовому засіданні інспектор СРПП ВП № 2 Богодухівського РВП к-н поліції Куркін О.І., як особа, яка склала протокол серії ААД №010722, підтвердив факт і обставини складення протоколу.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , який є працівником поліції та був присутнім при складанні протоколу пояснив, що водій ОСОБА_1 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння. Але говорив, що не вживав алкоголь і при складанні щодо нього протоколу всіляко затягував час, на пропозицію продути алкотестер «Драгер» або проїхати у лікарню весь час говорив «почекайте» і на протязі більше 2 годин так і не надав згоду на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або проїхати у лікарню, що було розцінено як відмова. ОСОБА_1 документи відмовився надати, тому їх надав його син, якого привезли на місце події.

Як установлено п. 2.5. Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника про те, що працівником поліції не було складено акт огляду на стан сп`яніння та не видане направлення для проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі спростовуються п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, яким передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як передбачено п. 10. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, а також у закладі охорони здоров`я, то поліцейським правомірно не складався ні акт оглядуна стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відповідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а одразу був складений протокол.

Доводи захисника щодо неспівпадіння зазначеного часу у протоколі та на відеозаписі не спростовують в цілому винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні.

Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно ст. 34, 35 КУпАП, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, загальні основи накладення адміністративних стягнень, суддя дійшла висновку про накладення адміністративного стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Частиною другою статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536,80 грн.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

постановила:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Суддя І. М. Нечипоренко