ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 рокуСправа № 495/117/24
Номер провадження 3/495/81/2024

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, що надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, місце роботи та посада: військова частина НОМЕР_1 , планшетист відділення зв`язку, солдат контрактної служби, місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

04.01.2024 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД/VIII/ №1000 від 23.12.2023 ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення за частиною третьою статті 172-20 із таким формулюванням: 23.12.2023 о 17:38, перебуваючи на території ВСП, військової частина НОМЕР_2 (адреса) в умовах особливого періоду під час правового режиму воєнного стану, було доставлено військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 23.12.2023 №204. Таким чином, за викладених обставин, солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи служби у військовій частині НОМЕР_1 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби на порушення своїх статутних обов`язків, перебувала в стані алкогольного сп`яніння та виконувала обов`язки військової служби в умовах особливого періоду воєнного стану, 23.12.2023 о 17:38, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 172-20 КпАП.

23.12.2023 офіцер відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно ОСОБА_1 склав адміністративний протокол серії ОД/VIII/ №1000 за ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, що підтверджується її підписом у довідковому листі. Відповідно до усних пояснень, наданих у попередньому судовому засіданні, ОСОБА_1 обставини перебування на території ВСП у стані алкогольного сп`яніння не заперечила; пояснила, що 23.12.2023 вона перебувала в увільненні від виконання свої службових обов`язків (із 23.12.2023 по 31.12.2023 у неї тривав період відпустки), знаходилась вдома, вживала алкогольні напої в невеликій кількості. У другій половині дня 23.12.2023 у неї відбулась телефонна розмова із лікарем ВЧ; він, у свою чергу, повідомив командира військової частини про її стан алкогольного сп`яніння. Командир ВЧ у телефонному режимі наказав ОСОБА_1 прибути у військову частину; наказ командира вона виконала, прибувши у ВЧ, службовці ВСП доставили її на територію відділення, де було проведено обстеження на стан алкогольного сп`яніння та складено адмінматеріали. Щиро розкаялась, просила врахувати відсутність негативних наслідків її поведінки, також просила суворо не карати.

Вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ОД/VIII/ №1000 від 23.12.2023; протоколом про адміністративне затримання; корінцем «Алконт-М» прилад №00212 з показниками тесту 0,89% проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів №204 від 23.12.2023; свідоцтвом про перевірку законодавства регульованого засобу вимірювальної техніки; витягом із наказу №192 від 29.07.2022; поясненнями; копією наказу №228 від 08.09.2017; копією наказу №231 від 15.08.2017.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши усні пояснення ОСОБА_1 , дійшов до наступних висновків.

Відповідальність за ст. 172-20 КУпАП наступає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

За ч.3 ст. 172-20 КУпАП відповідальність настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Датою скоєння адміністративного правопорушення і датою його складання є 23.12.2023.

ОСОБА_1 факт вживання алкогольних напоїв не заперечила; пояснила, що 23.12.2023 вона перебувала в увільненні від виконання своїх службових обов`язків на підтвердження чого надала суду графік чергування на грудень місяць 2023.

З наданого графіку чергувань за грудень 2023 вбачається, що ОСОБА_1 з 23.12.2023 по 31.12.2024 перебувала в увільненні.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Відповідно до статті 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до статті 23 Кодексу метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом частини другої статті 33 Кодексу при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Оцінивши докази та матеріали, надавши правову оцінку встановленим обставинам, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Разом з тим, згідно із статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до цього складу адміністративного правопорушення.

Одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню.

Принцип пропорційності спрямований на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу приватних і публічних інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються; дозволяє досягти розумного співвідношення між цілями державного впливу та засобами їх досягнення. Мета процесуальних дій має бути суспільно вагомою, для досягнення певної мети органи влади не можуть накладати на громадян зобов`язання, які перевищують установлені межі необхідності, а засіб досягнення суспільно вагомої мети має бути найменш обтяжливим для людини в конкретних умовах.

У рішенні від 25 січня 2012 р. № 3-рп/2012 (справа № 1-11/2012) Конституційний Суд України зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який у сфері соціального захисту означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Ісмаїлов проти Росії" від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

При прийнятті рішення про призначення стягнення суд враховує значний розмір штрафу, конкретні обставини вчинення правопорушення, особу винного у вчиненні адміністративного правопорушення, яка визнала свою провину, відсутність негативної характеристики за місцем проходження військової служби, поведінку ОСОБА_1 в судовому засіданні, яка свідчить про усвідомлення протиправності вчиненого та її щире розкаяння.

На підставі викладеного, дотримуючись принципу законності, верховенства права, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, виходячи із засад гуманності, враховуючи характер і обставини скоєного правопорушення, беручи до уваги, що одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню, , суд вважає за можливе у даному випадку застосувати статтю 22 Кодексу - звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, провадження у справі закрити.

На переконання суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної статтею 23 Кодексу мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

При цьому суд звертає увагу: виходячи з норм, що містяться у пункті 2 статті 35 Кодексу, законодавцем передбачена презумпція обтяження відповідальності за повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, тобто збільшення суворості покарання у разі повторного вчинення однорідного правопорушення.

Відповідно до ст.284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження, органом (посадовою особою), який уповноважений розглядати справу, виноситься постанова про закриття справи.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів суд відмовляє, оскільки доказів, наявних в матеріалах справи, достатньо для забезпечення повного та всебічного розгляду справи на основі суворого додержання законності.

Керуючись статтями 22, 33, 172-20 ч.3, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановила:

звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з його малозначністю та оголосити їй усне зауваження.

Провадження у справі 495/117/24 закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.Ф.Волкова