Справа № 191/1320/24
Провадження № 3/191/514/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Порошина О.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерки, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 156 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №599050 від 22 березня 2024 року зазначено, що 22.03.2024 року о 18-00 год. ОСОБА_1 здійснювала торгівлю тютюновими виробами з рук, за що передбачена адміністративна відповідальність передбачена ч. 3 ст.156 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, зазначила, що торгівлю не здійснювала.

Суддя, ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 156 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за торгівлю тютюновими виробами з рук.

Відповідно до п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема, у графі «склав цей протокол про те, що громадянин(ка)» - прізвище, ім`я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень); у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла)).

Як вбачається з наданих суду документів зокрема паспорту громадянина України НОМЕР_2 виданий 15.03.2002 року на ім`я ОСОБА_1 и ОСОБА_2 . Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, що складено на ім`я ОСОБА_1 і ОСОБА_2 працівники поліції посилаються на паспорт. При складанні протоколу працівниками поліції не вірно ідентифіковано особу, адже мав би бути складений протокол на ім`я ОСОБА_1 , а не на ім`я ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, кому саме було здійснено продаж тютюнових виробів, його назву, кількість та чи був факт отримання прибутку.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст.252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя, дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх в сукупності, дійшла до висновку, що твердження органу, який склав вказаний протокол про те, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.156 КУпАП, не підтверджено належними доказами, оскільки працівниками поліції всупереч вимог п.9 Інструкції невірно ідентифіковано особу правопорушника.

З огляду на викладене суддя дійшла до висновку, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП та наявності підстав для закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.156 ч.3, 251, 283, 247, 284, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.156 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені предмети (тютюнові вироби, сигарети «Прима» 1 пачка) - повернути власнику.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. О. Порошина