Справа № 168/107/24 Провадження №33/802/283/24 Головуючий у 1 інстанції:Сухоручко Ю. О.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, на постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 14 березня 2024 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Визначено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 21.01.2024 року о 23 год. 42 хв. у с. Поліське на вул. Першотравневій, ОСОБА_1 керував автомобілем «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржує його з мотивів незаконності та необґрунтованості. Посилається на те, що порушено його право на захист, оскільки без участі сторони захисту суд ухвалив рішення. Поміж тим, апелянт вказує про безпідставність судового розгляду за його відсутності враховуючи ту обставину, що він подавав клопотання про відкладення судового засідання з наведенням об`єктивних причин, однак судом її не взято до уваги. Таким чином, на думку ОСОБА_1 , місцевий суд позбавив його можливості надати особисті пояснення, з метою забезпечення гарантованого права на захист.

З огляду на наведене, ОСОБА_1 просить скасувати оскаржену постанову, а провадження у справі стосовно нього закрити.

У судове засідання апеляційної інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду. Жодних клопотань про відкладення судового засідання від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило та не підтверджено поважність причин щодо неможливості явки в судове засідання апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу такого висновку.

Відповідно до приписів ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію своїх дій та накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а лише посилається на порушення місцевим судом його права на захист.

Перевіряючи доводи апелянта про недотримання судом першої інстанції права на справедливий суд та захист апеляційний суд вважає, що вони є необґрунтованими та не відповідають приписам КУпАП.

Статтею 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції ОСОБА_1 неодноразово належним чином повідомлялося про дату та час судового засідання шляхом здійснення телефонних дзвінків, надіслання судових повісток, також в матеріалах справи наявна розписка про повідомлення захисника ОСОБА_2 про дату та час судового розгляду.

Крім того, під час судового розгляду захист інтересів ОСОБА_1 здійснював професійний захисник адвокат Хомич Ю.В., який брав участь протягом всього судового розгляду та саме з підстав залучення захисника було вперше відкладено судове засідання призначене на 01.02.2024.

У зв`язку з поданням захисником клопотання про відкладення судового розгляду справи стосовно ОСОБА_1 судове засідання 01.02.2024 не відбулося і розгляд було призначено на 14.03.2024.

Однак, 14.03.2024 на адресу суду надійшло клопотання апелянта про відкладення судового розгляду датоване 14.03.2024, яке не містило підтвердження поважності причин вказаних у клопотанні.

Слід звернути увагу, що в матеріалах справи наявне поштове відправлення з повісткою адресоване ОСОБА_1 з відміткою про відмову адресата від отримання поштового відправлення.

На переконання апеляційного суду, судом першої інстанції вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності, зокрема ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, справа неодноразово відкладалася за клопотаннями сторони захисту, а тому сам по собі факт розгляду справи за відсутності останнього не може прямо вказувати про порушення судом його права на захист. Оскільки ОСОБА_1 протягом розгляду справи місцевим судом жодного разу не був присутнім під час розгляду справи судом першої інстанції, то така його процесуальна поведінка свідчить про його небажання брати участь в судовому розгляді.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Таким чином, враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про дату і час судових засідань, представлення його інтересів у суді професійним адвокатом, апеляційний суд не вбачає порушень права на захист та справедливий суд останнього, у зв`язку з розглядом судом першої інстанції справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, слід акцентувати увагу на те, що розгляд справи судом першої інстанції за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Отже, жодних порушень судом першої інстанції права на захист допущено не було.

Разом з тим, слід зауважити, що апеляційним судом прийнято апеляційну скаргу до розгляду, чим фактично відновлено, на думку ОСОБА_1 , втрачену можливість надати пояснення та заперечення щодо обставин справи, однак останній наданим правом не скористався, оскільки проігнорував судові засідання в апеляційному суді та не з`явився.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у суді першої інстанції, зазначених вище вимог закону було дотримано.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи та фактично відтворюють події, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Ураховуючи зазначене вище та зібрані у справі докази, яким суд першої інстанції дав правильну правову оцінку, доходжу висновку про законність оскарженої постанови судді від 14 березня 2024 року та відсутність підстав для задоволення поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги, з наведених у ній мотивів.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 14 березня 2024 року стосовно ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду О. М. Клок