Єдиний унікальний номер судової справи 486/335/23
Номер провадження 33/812/159/24 Головуючий у місцевому суді: Волкова О.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

та його захисника адвоката Уколова М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №092935, який надійшов на розгляд до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області та був складений 19 лютого 2023 року, встановлено, що 18 лютого 2023 року о 23 год. 50 хв. в місті Южноукраїнськ по вулиці 300-річчя Костянтинівки водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки і моделі Opel Kadett, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за згодою порушника, із застосуванням технічних засобів відеозапису, за допомогою Газоаналізатора Drager Alcotest 6820, показники якого склали 1.35‰ (проміле). Вказаним водій порушив вимоги п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп.

Не погодившись із судовим рішенням, 26 лютого 2024 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 лютого 2024 року, та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржувана постанова суперечить фактичним обставинам справи, є необґрунтованою та ухваленою з порушенням закону.

Зазначено, що вночі з 18 на 19 лютого 2023 року ОСОБА_1 не керував транспортним засобом - автомобілем марки і моделі Opel Kadett, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а був лише пасажиром вказаного автомобіля.

Звернуто увагу на те, що ОСОБА_1 свій підпис на документах працівників поліції ставив там, куди фактично вказували поліцейські, оскільки був наляканий.

При цьому, вказана подія відбулась не 19 лютого 2023 року о 23 год. 50 хв., як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, а на початку 19 лютого 2023 року до настання ранку, а також не по вулиці 300-річчя Костянтинівки, а більш ніж у 10-км від неї на трасі Ульянівка-Миколаїв у напрямку до міста Вознесенська за межами міста Южноукраїнськ.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що огляд проводився 19 лютого 2023 року о 23 год. 50 хв. за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820, а у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння зазначено, що його проведено 18 лютого 2023 року спеціальним технічним приладом Drager Alcotest 6810. Вказане, як на думку особи, яка подала апеляційну скаргу, свідчить про розбіжності у даті огляду та марки приладу, за допомогою якого проводився такий огляд. При цьому, у вказаних документах не вказані ані індивідуальний заводський номер приладу, ані остання дата його метрологічної державної повірки, що мало надати право приймати будь-які результати досліджень та докази.

Зазначені суперечності в адміністративних матеріалах (невідповідність дати обстеження, розбіжності в написанні технічних даних технічного приладу Алкотестера, в часі обстеження, відсутність доведених результатів обстеження) судом першої інстанції усунуто не було.

Також, суд першої інстанції послався як на доказ вини ОСОБА_1 на його пояснення, надані в судовому засіданні від 13 березня 2023 року. Між тим, у вказаний день останній був позбавлений права на захист. Але, ОСОБА_1 не володіє українською мовою та не вивчав її, а відповідно не все розумів, що відбувалось в залі суду. На підставі вказаного він заявив клопотання про залучення захисника. В подальшому, у судовому засіданні від 26 червня 2023 року ОСОБА_1 спростував свої раніше надані пояснення, а тому місцевий суд не мав брати їх до уваги.

До того ж, у судовому засіданні від 26 червня 2023 року суд задовольнив клопотання його захисника про виклик працівників поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення, а також особу, яка насправді керувала транспортним засобом, проте вони не з`явились до суду, а суд не застосував заходів забезпечення адміністративного провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 наполягає на тому, що поліцейські не фіксували факт керування ним транспортним засобом, та доказів керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння ані 18 лютого, ані 19 лютого 2023 року матеріали справи не містять.

У судовому засіданні апеляційного суду від 28 березня 2024 року ОСОБА_1 та його захисник адвокат Уколов М.І. підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та просили її задовольнити.

Відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

За змістом ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч.3 ст.7 КУпАП).

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (ч.4 ст.7 КУпАП).

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.2,3,6 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі Порядок).

Відповідно до п.п.2,3,6,7 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395 також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серія ААБ №092935, який надійшов на розгляд до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області та був складений 19 лютого 2023 року, встановлено, що 18 лютого 2023 року о 23 год. 50 хв. в місті Южноукраїнськ по вулиці 300-річчя Костянтинівки водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки і моделі Opel Kadett, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за згодою порушника, із застосуванням технічних засобів відеозапису, за допомогою Газоаналізатора Drager Alcotest 6820, показники якого склали 1.35‰ (проміле). Вказаним водій порушив вимоги п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

У протоколі зазначені посада, найменування підрозділу поліції, звання та прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка його складала, та його підпис. Також, зі змісту протоколу встановлено, що в ньому зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що водію ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. та зазначено, що у водія вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

Відповідно до п.2 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписав без зауважень, надавши пояснення на окремому аркуші.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення, який складений щодо ОСОБА_1 , сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст.254,256 КУпАП, тому є належним доказом у справі.

Зі змісту вищевказаних пояснень відібраних у водія ОСОБА_1 працівниками поліції вбачається, що він дійсно 18 лютого 2023 року о 23 год. 50 хв. в місті Южноукраїнськ по вулиці 300річчя Костянтинівки у темну пору доби керував транспортним засобом автомобілем марки і моделі Opel Kadett, реєстраційний номер НОМЕР_1 , без увімкненого світла фар, та на вимогу працівників поліції пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager, результат якого склав 1.35‰. Зазначено, що з протоколом згоден та претензій до поліцейських ОСОБА_1 не має, оскільки останній вживав спирті напої. До того ж, апеляційний суд враховує і те, що не зважаючи на те, що письмові пояснення водія ОСОБА_1 складені не ним власноручно, але в них зазначено, що вони з його слів записані вірно та ним прочитані і підписані.

Відповідно до наявної у справі роздруківки тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Газоаналізатора Drager Alcotest 6820, прилад №ARNE-0027, результат тесту становив 1.35‰. Вказану роздруківку водій ОСОБА_1 підписав без зауважень.

Також матеріали справи містять акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено результати огляду на стан сп`яніння 1.35‰. В графі з результатами згоден особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 поставив свій підпис.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що водій ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу незгоди з показниками газоаналізатора не висловлював. Факт вживання спиртних напоїв останній не заперечував.

Вищевказані обставини також підтверджуються відеозаписом працівників поліції.

Дослідивши зазначений відеозапис встановлено, що ОСОБА_1 пройшов на місці зупинки транспортного засобу огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат якого склав 1.35‰. З результатом огляду водій був ознайомлений, незгоди з показниками технічного засобу не висловив та бажання їхати в медичний заклад не виявляв.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до діючого законодавства водій самостійно вирішує чи погоджується він з результатом, який отримано при проведенні огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного приладу або не погоджується з отриманим результатом.

У тому разі, якщо водій не погоджується з результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, то огляд на стан сп`яніння повинен бути проведений у закладі охорони здоров`я. При цьому, водій самостійно на власний розсуд вирішує це питання і не зобов`язаний вказувати причини з яких він не погодився з отриманим результатом.

Разом з тим, згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, фактично свідчить про визнання водієм факту перебування у стані алкогольного сп`яніння.

До того ж, згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу також свідчить про відсутність правових підстав для подальшого доведення цього факту у встановленому законом порядку, а саме для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Будь-яких дій працівників поліції щодо примушення водія ОСОБА_1 до проходження чи відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не встановлено. Не містять матеріали справи також доказів оскарження у встановленому законом порядку дій поліцейських під час проведення огляду на стан сп`яніння і складання протоколу про адміністративне правопорушення та відповідно проведеного службового розслідування, висновки якого могли би спростувати усвідомлений ОСОБА_1 факт проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

За такого, апеляційний суд не може прийняти доводи ОСОБА_1 у апеляційній скарзі про те, що поліцейськими сфальсифіковано докази, а всі підписи він ставив через те, що був наляканий, оскільки вказане не підтверджено жодними доказами.

Твердження особи, яка подала апеляційну скаргу, про те, що працівниками поліції порушено вимоги чинного законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та оформленні матеріалів справи, не заслуговують на увагу, оскільки матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Щодо заперечення ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом та відсутності фрагменту відеозапису саме керування автомобілем, апеляційний суд вважає необхідним зазначити наступне.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст.12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.

Отже, обов`язковому з`ясуванню підлягає факт керування особою транспортним засобом, адже відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом, отже зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

За пунктом 1.10 ПДР водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Заперечення факту керування ОСОБА_1 автомобілем спростовуються матеріалами даної справи. Так, відповідно до відеозапису працівників поліції на місці події, при спілкуванні із поліцейськими, водій не висловлював жодного заперечення та зауваження стосовно того, що саме він керував транспортним засобом, поводив себе як водій транспортного засобу, надавав поліцейським необхідну інформацію для складання протоколу про адміністративне правопорушення, не повідомляв про керування автомобілем іншою особою. На запитання поліцейського щодо вживання спиртних напоїв відповів, не заперечував, що вживав спиртні напої.

Також, слід зауважити, що у водія ОСОБА_1 була можливість написати в протоколі про адміністративне правопорушення пояснення з приводу обставин порушення та зазначити про те, що він не керував транспортним засобом, однак останній таким правом не скористався.

Окрім того, посилання в апеляційній скарзі на те, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у зазначений в протоколі час, спростовуються наявною в матеріалах справи копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режим серії БАБ №169694 від 19 лютого 2023 року. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 було, зокрема, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом у темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар.

Доказів оскарження вказаної постанови ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Не може бути достатньою підставою для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності і посилання на розбіжності в написанні у протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан сп`яніння щодо технічних характеристик технічного засобу за допомогою якого проводився огляд, оскільки вказане не спростовує винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та не може бути безумовною підставою для скасування судового рішення.

Також апеляційний суд критично ставиться до посилання в апеляційній скарзі на розбіжності в написанні дати огляду на стан сп`яніння, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та акту огляду на стан сп`яніння, огляд проводився 18 лютого 2023 року, а протокол вже був складений 19 лютого 2023 року.

Аргументи апеляційної скарги стосовно того, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказані ані індивідуальний заводський номер приладу, ані остання дата його метрологічної державної повірки, що мало надати право приймати будь-які результати досліджень та докази, суд не приймає до уваги, виходячи з наступного.

Так, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (розділ 2 пункт 5 Інструкції про порядок виявлення у водії в транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858).

Тобто, вищевказаною Інструкцією передбачено надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки лише на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння. Стаття 266 КУпАП не містить застережень щодо надання особі, яка проходить огляд на стан сп`яніння, зазначених документів.

З огляду на матеріали справи та наявного у справі відеозапису убачається, що водій під час проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не вимагав надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейським проінформовано особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу. Згідно з відеозаписом, у ОСОБА_1 перед тестуванням не виникало питань або заперечень щодо порядку застосування спеціального технічного приладу.

Більш того, ОСОБА_1 був згоден з результатами тестування, що підтверджується його підписом у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та у роздруківці тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Газоаналізатору Drager Alcotest 6820, номер приладу ARNE-0027.

А тому, посилання ОСОБА_1 стосовно не надання доказів проведення повірки даного приладу, щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, та не надання працівниками поліції, в свою чергу, вищевказаного свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, є безпідставними та нічим не підтвердженні.

Стосовно інших доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , то вони також не спростовують доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що міським судом правильно встановлено, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху, оскільки 18 лютого 2023 року керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, показання ОСОБА_1 щодо обставин справи, які він в подальшому змінив в суді першої інстанції, не знайшли свого підтвердження та відповідно не мають вирішального значення, оскільки склад правопорушення повністю підтверджуються сукупністю інших доказів, які містяться в матеріалах даного провадження.

В рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Отже, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що міський суд правильно оцінив наявні в даній справі докази, відповідно до вимог ст.251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог пп.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху, а також, що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобами особою в стані алкогольного сп`яніння.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції в межах її оскарження, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано врахував характер вчиненого правопорушення, а також те, що водій ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

За такого, підстав для скасування постанови Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова