Справа № 199/238/24
ПОСТАНОВА

іменем України

12.01.2024 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , проживачого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

-за участі: потерпілої ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД № 067996 від 24.12.2023 слідує, що 24.12.2023 приблизно о 00:01 годині ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно своє дружини ОСОБА_2 , а саме: хапав її за волосся, скоївши адміністративне правопорушення повторно протягом року.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовими повістками, а також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Заяв чи клопотань від останнього про розгляд справи за його участю не надходило.

24.02.2022 Рада Суддів України відповідно до статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про Раду суддів України, затвердженого Х позачерговим з`їздом суддів України 16.09.2010 (із подальшими змінами) прийняла рішення № 9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень Вищої ради правосуддя та воєнних дій з боку російської федерації. Серед іншого, Рада Суддів України вирішила: Звернути увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена.

02.03.2022 Рада Суддів України надала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, у яких зазначила, що особливості роботи суду визначаються виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні, а при визначенні умов роботи суду у воєнний час необхідно керуватися реальними поточними обставинами, що склалася в регіоні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, враховуючи реальні поточні обставини, що склалися у місті Дніпрі, а також те, що робота Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська не припинена, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, тобто добросовісно не виконав процесуальні обов`язки, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність.

В судовому засідання потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що в ситуації, яка склалася між нею та ОСОБА_1 вони розібралися самостійно, до органів поліції звертатися не буде, просила за фактом її звернення ніяких перевірок не проводити та не притягувати останнього до адміністративної відповідальності. Також ОСОБА_2 надала суду заяву від 12.01.2024, якою засвідчила вищевказані її пояснення письмово.

Вислухавши пояснення потерпілої ОСОБА_2 , яка просила суд закрити провадження відносно ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, уповноважена посадова особа УПП в Дніпропетровській області, складаючи у відношенні ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, виходила з того, що ОСОБА_1 раніше накладалося адміністративне стягнення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Проте такий висновок посадової особи УПП в Дніпропетровській області не підтверджується доказами, зібраними у справі, у зв`язку з чим кваліфікація дій ОСОБА_1 за частиною 2 є невірною, оскільки ОСОБА_1 протягом року до складення відносно нього даного протоколу про адміністративне правопорушення адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не накладалося, матеріали справи не містять підтвердження того, що ОСОБА_1 повторно протягом року піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, станом на 24.12.2023, тобто на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вважається особою, яку протягом року не було піддано адміністративному стягненню за ст. 173-2 КУпАП, а тому в його діях відсутня кваліфікуюча ознака адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, як «ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті».

В той же час, розглядаючи дану справу про адміністративне правопорушення, встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

За таких обставин дії ОСОБА_1 , враховуючи межі складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП, повинні бути вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як такі, що виразилися у вчиненні домашнього насильства, тобто умисне вчинення фізичного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень), внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілої.

Згідно положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 зазначила, що в ситуації, яка склалася між нею та ОСОБА_1 вони розібралися самостійно, до органів поліції звертатися не буде, просила за фактом її звернення ніяких перевірок не проводити та не притягувати останнього до адміністративної відповідальності.

Суд вважає, що сторони порозумілися та примирилися між собою і на з`ясуванні обставин, викладених в протоколі, заявник не наполягає.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись п. 1) ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Дяченко