Справа № 711/1630/24
Номер провадження 3/711/640/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Комплєктова Т.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , податковий номер ІПН НОМЕР_1 , генерального директора ТОВ «КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА», мешканця АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 125/23-00-07-01-04 від 21.02.2024, за результатами документальної планової виїзної перевіркиТОВ «КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА», генеральним директором якого є ОСОБА_1 допущено порушення вимог податкового обліку, а саме:

1.Вимог п. 46.2. ст. 46, пп. 49.18.3. п. 49.18. ст. 49, п. 137.4. ст. 137 ПКУ, в результаті чого несвоєчасно подано податкові декларації з податку на прибуток підприємства та річну фінансову звітність за 2021 рік та за І квартал 2022 року;??

2.?Вимог п.103.9 статті 103 ПКУ в частині неподання Розрахунків (Звітів) податкових зобов`язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України (додаток ПН до податкової декларації з податку на прибуток підприємства), а саме Звітів: - ??про виплату доходів у формі фрахту на користь компанії «HELIOS TOVARNA BARV, LAKOV IN UMETNIH SMOL KOLICEVO D.O.О.» (Словенія): за півріччя 2021 року - в сумі 807 905 грн.; за півріччя 2022 року - в сумі 204 909 грн.; за І квартал 2023 року - в сумі 277 954 грн.; - ??про виплату доходів у формі фрахту на користь компанії «HELIOS KEMOSTIK» (Словенія): за півріччя 2021 року ??в сумі 26 953 грн.; за півріччя 2022 року - в сумі 59 194 грн.;

3.Вимог п. 223.2 ст.223 ПКУ, в результаті чого несвоєчасно подано декларацію акцизного податку за лютий 2022 року;

4.Вимог п.250.2 ст.250 ПКУ, в результаті чого несвоєчасно подано декларацію екологічного податку за І квартал 2022 року;

5.???Вимог п.51.1 ст.51 та п.176.2 «б» ст.176 ПКУ, що призвело до недостовірного відображення інформації в Податкових розрахунках сум доходу, нарахованих (сплачених) на користь платників податків, і сум утриманих з них податків за І квартал 2022 року;

6.???Вимог п.31.1 ст.31, п.36.1 ст.36, абз.2 п.57.1 ст.57, пп.164.2.16 п.164.2 ст.164, п.164.5 ст.164, пп.168.1.4 п.168.1 ст. 168 та п.176.2«а» ст.176 ПКУ, що призвело до заниження податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб за 2021 рік в сумі 32888,74 грн. та за 9 місяців 2023 року в сумі 16098,86 грн.;

7.Вимог п.31.1 ст.31, п.36.1 ст.36, абз.2 п.57.1 ст.57, пп. 164.2.16 п.164.2 ст. 164, п. 164.5 ст.164, пп. 168.1.4 п.168.1 ст. 168 та п.176.2«а» ст. 176 та пп.1.2, 1.3, 1.4 та 1.6 п.16-1 підрозд. 10 розд. ХХ Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов`язання по військовому збору за 2021 рік в сумі 2247,42 грн. та за 9 місяців 2023 року в сумі 1100,10 грн.

8.Вимог п. 63.3 ст. 63 ПКУ, абз. 1 п. 8.4, п. 8.5 розд. VIІІ Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року №1588, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 року за №1562/20300, в результаті чого несвоєчасно подано 2 повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП, що підтверджується актом № 1030/23-00-07-01-01/32741978 від 02.02.2024, чим ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив закрити провадження, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Пояснив, що податковою службою проводилася перевірка і вони вважають, що на підприємстві були проведені нереальні господарські операції. Боргу нарахували на 8000000 грн. З висновком вони не погодились та подали 16.02.2024 заперечення в порядку ст.. 86 ПКУ. Ці операції були проведені, як вважає податкова служба під час купівлі колишнього лакофарбового заводу «Аврора». Для виготовлення продукції купувалось авіаційне пальне, яке використовувалось в якості розчинника, вона таке саме по хімічному складу, як «Уайт Спирит». А податкова служба вважає, оскільки технічними умовами не прописане використання авіаційного пального, то ми не маємо права його використовувати. Тому на складений акт були надані заперечення, відповідь на які ТОВ ще не отримало. Таким чином, висновки Акту перевірки про порушення ТОВ вимог податкового законодавства на даний час є не доведеними, тому вважає, що і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 13-1 також немає.

Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , суддя вважає, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а саме порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція статті ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачає відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Обставини, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, суб`єктом, який його склав, повинні підтверджуватись іншими зібраними цим суб`єктом доказами.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері оподаткування.

Об`єктивною стороною правопорушення передбаченого ст. 163-1 КУпАП, є, в тому числі, порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку. Таке правопорушення є формою активних дій, які порушують встановлений законом порядок ведення податкового обліку.

Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Крім того, п.56.18 ст. 56 ПК України надано право платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Також, згідно п. 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України, у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного, оскарження відповідно до п.56.17 цієї статті.

Таким чином, податковим законодавством України передбачено дворівневу процедуру оскарження рішень податкового органу та поширено презумпцію невинуватості на процедуру оскарження.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення був складений на підставі акту про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА» щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 30.09.2023 з урахуванням п. 102.1 ст. 102 ПКУ, з питань правильності обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов2язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 30.09.2023 встановлено порушення вимог:

- п. 46.2. ст. 46, пп. 49.18.3. п. 49.18. ст. 49, п. 137.4. ст. 137 ПКУ, в результаті чого несвоєчасно подано податкові декларації з податку на прибуток підприємства та річну фінансову звітність за 2021 рік та за І квартал 2022 року;??

- п.103.9 статті 103 ПКУ в частині неподання Розрахунків (Звітів) податкових зобов`язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України (додаток ПН до податкової декларації з податку на прибуток підприємства), а саме Звітів: - ??про виплату доходів у формі фрахту на користь компанії «HELIOS TOVARNA BARV, LAKOV IN UMETNIH SMOL KOLICEVO D.O.О.» (Словенія): за півріччя 2021 року - в сумі 807 905 грн.; за півріччя 2022 року - в сумі 204 909 грн.; за І квартал 2023 року - в сумі 277 954 грн.; - ??про виплату доходів у формі фрахту на користь компанії «HELIOS KEMOSTIK» (Словенія): за півріччя 2021 року ??в сумі 26 953 грн.; за півріччя 2022 року - в сумі 59 194 грн.;

- п. 223.2 ст.223 ПКУ, в результаті чого несвоєчасно подано декларацію акцизного податку за лютий 2022 року;

- п. 250.2 ст.250 ПКУ, в результаті чого несвоєчасно подано декларацію екологічного податку за І квартал 2022 року;

- п.51.1 ст.51 та п.176.2 «б» ст.176 ПКУ, що призвело до недостовірного відображення інформації в Податкових розрахунках сум доходу, нарахованих (сплачених) на користь платників податків, і сум утриманих з них податків за І квартал 2022 року;

- п.31.1 ст.31, п.36.1 ст.36, абз.2 п.57.1 ст.57, пп.164.2.16 п.164.2 ст.164, п.164.5 ст.164, пп.168.1.4 п.168.1 ст. 168 та п.176.2«а» ст.176 ПКУ, що призвело до заниження податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб за 2021 рік в сумі 32888,74 грн. та за 9 місяців 2023 року в сумі 16098,86 грн.;

- вимог п.31.1 ст.31, п.36.1 ст.36, абз.2 п.57.1 ст.57, пп. 164.2.16 п.164.2 ст. 164, п. 164.5 ст.164, пп. 168.1.4 п.168.1 ст. 168 та п.176.2«а» ст. 176 та пп.1.2, 1.3, 1.4 та 1.6 п.16-1 підрозд. 10 розд. ХХ Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов`язання по військовому збору за 2021 рік в сумі 2247,42 грн. та за 9 місяців 2023 року в сумі 1100,10 грн.;

- п. 63.3 ст. 63 ПКУ, абз. 1 п. 8.4, п. 8.5 розд. VIІІ Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року №1588, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 року за №1562/20300, в результаті чого несвоєчасно подано 2 повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП.

Доказів того, що суб`єкт господарювання ТОВ «КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА», використовуючи надане законом право, оскаржив до ДПС висновки викладені в акті за результатами документальної планової виїзної перевірки та в податковому повідомленні-рішенні, при якому грошове зобов`язання вважається неузгодженим, суду не надано.

Вина генерального директора ТОВ «КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА» ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП підтверджується фактичними даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення № 125/23-00-07-01-04 від 21.02.2024, який містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про події правопорушення та особу, яка його вчинила; витязі з акту про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА» від 02.02.2024 р., в якому викладені фактичні обставини, на підставі яких було складено протокол про адміністративне правопорушення від 21.02.2024 року та копією наказу № 53-К від 15.06.2021 про вступ ОСОБА_1 на посаду генерального директора в ТОВ «КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА» з 15.06.2021.

Таким чином досліджені та перевірені судом докази, поза розумним сумнівом, свідчать про винуватість генерального директора ТОВ «КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА» ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за порушення вимог податкового обліку, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Відтак, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, не є триваючим, що відповідає позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 242/924/17.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, вчинене генеральним директором ТОВ «КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА» ОСОБА_1 у період з 2022 року по вересень 2023 року, отже строк притягнення останнього до адміністративної відповідальності сплив у грудні 2023 року.

Таким чином, на час розгляду справи про адміністративні правопорушення відносно генерального директора ТОВ «КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА» ОСОБА_1 , сплив строк притягнення його до адміністративної відповідальності, передбачений ст. 38 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Адміністративним правопорушенням (проступком), як визначено ст. 9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно, передумовою закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за цією підставою є вчинення особою певного адміністративного правопорушення.

Щоб констатувати факт закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, як підставу для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, необхідно встановити обставини адміністративного правопорушення, наявність у діях винного його складу та перевірити правильність кваліфікації дій.

Без встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення, в першу чергу неможливо визначити початковий момент перебігу строку.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, як вбачається із пояснень ОСОБА_1 , він просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, що є підтвердженням не визнання останнім своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Фактично, він вказував на те, що існує реабілітуюча обставина для закриття провадження згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247КУпАП - відсутність події і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, в її діях.

Реабілітуючими є обставини, за якими особа визнається невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, що виклює обов`язки по відшкодуванню збитків, відновлює її репутацію.

Закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, без вирішення питання щодо винуватості особи, є закриттям за нереабілітуючої підстави, порушує принцип правової визначеності, що є складовим принципу верховенства права, звужує права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і потерпілого.

Варто зауважити, що нормами КУпАП не встановлено будь-яких обмежень при розгляді справи судом відносно встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, підтвердження чи спростування вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За таких обставин, суд при прийнятті рішення про закриття провадження на підставі ст. 38 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, зобов`язаний встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні.

Законодавство про адміністративне правопорушення, що ставить вимоги до постанови у справі про адміністративне правопорушення, в тому числі при накладені адміністративного стягнення, не вимагає зазначення у резолютивній частині такої постанови висновок про визнання винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй правопорушення.

На підставі викладеного, суд визнає ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та закриває відносно нього провадження по справі на підставі ч. 2 ст. 38 КУпАП, у зв`язку з закінченням трьох місяців з дня вчинення адміністративного правопорушення, протягом яких можливо накласти стягнення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283, 284 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП - закрити по закінченню строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т. О. Комплєктова