КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/6/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2024 року місто Київ

справа № 756/8794/23

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

за участю:

захисника-адвоката особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Шевченка Олександра Борисовича ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката Шевченка Олександра Борисовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник-адвокат Шевченко О.Б., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що судом першої інстанції було порушено вимоги статті 268 КУпАП, оскільки не було ОСОБА_1 належним чином повідомлено про розгляд справи.Внаслідок порушення права на захист ОСОБА_1 , останній був позбавлений можливості надати суду докази, які доводять його невинуватість у інкримінованому правопорушенні.

Вказував, що з відеозапису, який був здійснений працівниками поліції вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду. Він особисто зазначив, що вживає медичні препарат, серед яких є і «гідазепам», внаслідок отриманих поранень - контузій, які він отримав у 2022 році.

Зазначав, що, нажаль, лікар який прописував вказаний медичний препарат не попереджав ОСОБА_1 , що «гідазепам» може впливати на його реакцію, і що він є заборонений для вживання водіями під час керування транспортними засобами.

Посилався на те, що в інструкції до препарату, не має прямої заборони щодо вживання його водіями транспортних засобів, є лише рекомендація щодо не застосування цього препарату водіями.

Вказував, що з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 абсолютно не розумів того, що для кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є неважливим чи перебуває особа у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, або ж під впливом лікарських препаратів, що знижують реакцію, або ж відмовляється він проходження огляду лікарем-наркологом на такий стан.

Також захисник-адвокат Шевченко О.Б., який діє в інтересах ОСОБА_1 просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року.

Посилався на те, що ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про розгляд справи, а про наявність постанови останній дізнався 14 листопада 2023 року та того ж дня отримав повний текст постанови.

ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду 21 лютого 2024 року доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити. Пояснив, що він є військовослужбовцем, у зв`язку отриманими пораненнями лікарем йому було прописано ряд медичних препаратів, у тому числі і «гідазепам» для того, щоб була можливість самоконтролю та виконання бойових завдань. Вказував, що лікар який прописував вказаний медичний препарат не попереджав його, що «гідазепам» може впливати на його реакцію, і що він є заборонений для вживання водіями під час керування транспортними засобами.

Захисник-адвокат Шевченко О.Б., який діє в інтересах ОСОБА_1 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та клопотання про поновлення строку на апеляційне скарження, заслухавши пояснення захисника-адвоката Шевченко О.Б., який діє в інтересах ОСОБА_1 , проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 07 вересня 2023 року у відсутність ОСОБА_1 , а її копію останній отримав 14 листопада 2023 в суді першої інстанції, що підтверджується заявою про ознайомлення з матеріалами справи.

Апеляційна скарга вперше була подана у десятиденний термін з моменту отримання постанови, а саме 22 листопада 2023 року, однак постановою Київського апеляційного суду від 29 листопада 2023 року апеляційна скарга була повернута апелянту.

Повторно апеляційна скарга була подана 13 грудня 2023 року.

Враховуючи вказані обставини, положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та вважає за доцільне його поновити.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З об'єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів та/або в закладі охорони здоров'я для визначення стану алкогольного сп'яніння, а суб'єктивна сторона передбачає умисну форму вини.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103.

За правилами ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно з п.2 Інструкції №1452/735 та п.2 Порядку №1103 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.4 вказаної Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№032107, 25 червня 2023 року о 18.03 год. в місті Києві по проспекту С.Бандери біля будинку №36, водій ОСОБА_1 керував ТЗ «Yamaha Vino», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, бліде обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога в закладі «Соціотерапія» водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 25 червня 2023 року серії ААД№032107;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 червня 2023 року;

відеозаписом з камери №474374.

Відмова водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння або на стан перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є підставою притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а за змістом п.8 Порядку №1103 від 17 грудня 2008 року у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння або на стан перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у встановленому законом порядку та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Оскільки, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння або на стан перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у закладі охорони здоров`я, тому відсутні підстави вважати, що працівниками поліції порушено ст.266 КУпАП.

З огляду на наявні у справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду.

Відтак, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони спростовуються доказами, які містяться в матеріалах даної справи.

З матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що відповідають Інструкції, які зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, в зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у закладі охорони здоров`я.

Відтак, ОСОБА_1 була забезпечена можливість для проходження ним в установленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проте, він не вчинив дій, спрямованих на проходження такого огляду.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що: з відеозапису, який був здійснений працівниками поліції вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, він особисто зазначив, що вживає медичні препарат, серед яких є і «гідазепам», внаслідок отриманих поранень - контузій, які він отримав у 2022 році; лікар який прописував вказаний медичний препарат не попереджав ОСОБА_1 , що «гідазепам» може впливати на його реакцію, і що він є заборонений для вживання водіями під час керування транспортними засобами, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.5 ПДР України, а саме відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у встановленому законом порядку, а не порушення п.2.9 а - керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції було порушено вимоги статті 268 КУпАП, оскільки не було ОСОБА_1 належним чином повідомлено про розгляд справи, внаслідок чого порушення права останнього на захист, то право на надання доказів та пояснень як ОСОБА_1 , так і його захиснику Шевченку О.Б. було в повній мірі реалізовано в суді апеляційної інстанції.

Будь-яких порушень норм КУпАП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції не встановлено.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена, підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику-адвокату Шевченку Олександру Борисовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Шевченка Олександра Борисовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.