П О С Т А Н О В А

іменем України

25 квітня 2024 року м.Снігурівка

справа № 485/941/24

провадження №3/485/537/24

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Бодрова О.П., за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодруженого, матроса призваного за мобілізацією, навідника-оператора взводу пускових установок роти вогневої підтримки 2-го батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 3 ст. 172-20 КпАП України,

установила:

Відповідно до протоколу №59 про військове адміністративне правопорушення від 05.04.2024, 04 квітня 2024 року близько 18:00 військовослужбовець, матрос ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби у стані алкогольного сп`яніння в Баштанському району Миколаївської області (точне місце вчинення правопорушення не зазначається в цілях безпеки військовослужбовця), в умовах особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП як виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, вчинене в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно.

Так вина ОСОБА_1 згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення обґрунтована наступними дослідженими та перевіреними під час судового розгляду доказами:

- даними протоколу №59 від 05.04.2024 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, який містить відомості, щодо дати, часу, місця та обставин вчинення адміністративного правопорушення. Зокрема останній містить наступне формулювання об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення: «… ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння…»;

- даними акту огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів від 04.04.2024 у якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження даного огляду, у присутності двох свідків;

- даними службової характеристики щодо ОСОБА_1 ;

- даними медичної характеристики щодо ОСОБА_1 ;

- первинними письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Дослідивши наведені вище докази, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов?язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, виражається у вчиненні ряду альтернативних дій, як розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду.

Зазначені складові можливих протиправних дій є окремими видами адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, які у свою чергу являються також взаємовиключними.

Склад адміністративного правопорушення це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок). За допомоги такої характеристики, як склад адміністративного правопорушення, є можливість отримати його загальну характеристику. Ознаками адміністративного правопорушення є: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; суб`єктивна сторона. Лише у разі наявності всіх складових адміністративного правопорушення можна стверджувати про наявність в діях особи складу того чи іншого адміністративного правопорушення.

Отже, на стадії складання протоколу про адміністративне правопорушення, особою уповноваженою на складання такого протоколу з`ясуванню серед іншого підлягає питання конкретних протиправних дій, які інкримінуються особі, що притягається до адміністративної відповідальності.

Так, ОСОБА_1 за змістом протоколу виконував обов`язки військової служби у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, особою уповноваженою на складання протоколу жодних доказів, які б беззаперечно свідчили про стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 зібрано не було. Показання ж свідків не можуть бути належним підтвердженням як наявності так і відсутності алкогольного сп`яніння. В акті огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що жодних належних та допустимих доказів, які б доводили наявність об`єктивної сторони, зокрема в частині перебування у стані алкогольного сп`яніння при виконанні обов`язків військової служби, інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суду надано не було. Досліджений судом протокол про адміністративне правопорушення не може вважатись належним та допустимим доказом, на підставі якого можна було прийняти рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки містить неконкретні (взаємовиключні) формулювання, а також не обґрунтований беззаперечними доказами.

У свою чергу Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Отже, в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя О.П.Бодрова