ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: особи стосовно, якої закрито провадження ОСОБА_1 , захисника Вдовідченка В.В., представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Плошенка В.І., переглянувши апеляційну скаргу останнього, на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2023 року, якою стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито провадження за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 514536 від 17.08.2023 року, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП. Відповідно до протоколу правопорушення вчинено 29.07.2023 року.

Постановою суду від 13 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_1 закрито провадження, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі адвокат Плошенко В.І. просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою визнати винним ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовані тим, що рішення суду незаконне, оскільки не дотримано положення ст.ст. 245, 280 КУпАП, щодо завдання провадження і встановлення фактичних обставин справи, винності особи, яка підтверджується наявними у справі доказами. Тільки після виконання вказаних обставин суд повинен був закрити провадження.

В заперечені захисник просив залишити без задоволення апеляційну скаргу.

В апеляційному суді представник ОСОБА_3 підтримав вимоги апеляційної скарги.

Захисник та ОСОБА_1 заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Висновок, викладений у постанові суду І інстанції про те, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді відносно ОСОБА_1 закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, в апеляційній скарзі потерпілого не заперечується.

Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за наявності однієї з обставин, передбачених цією статтею, у тому числі, і у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (п. 7 ст. 247 КУпАП).

Чинними нормами КУпАП дійсно не передбачено, чи підлягає встановленню вина особи, щодо якої закривається справа про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Вказане питання необхідно вирішувати, виходячи з аналізу чинних процесуальних норм КУпАП, а також керуючись положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на справедливий суд особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, окрім інших підстав, за наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

За змістом статті 247 КУпАП справа про адміністративне правопорушення відносно особи може бути закрита як з реабілітуючих, так і нереабілітуючих підстав.

Так, п. 1 ст. 247 КУпАП, зокрема, передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, що є реабілітуючою підставою для закриття провадження. Закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, відповідно, є нереабілітуючою підставою для закриття провадження.

Апеляційний суд вважає, що питання щодо встановлення вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинно вирішуватись у кожній конкретній справі в залежності від стадії провадження, на якій виникли обставини, передбачені ст. 247 КУпАП, що виключають провадження у справі, а також з урахуванням позиції особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо підстав для закриття провадження у справі.

Зокрема, якщо обставина, передбачена п. 7 ст. 247 КУпАП виникла під час розгляду справи в суді першої інстанції, і особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить, не заперечує та/або погоджується на закриття провадження у справі з підстав закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, розуміючи, що ці обставина є нереабілітуючою, то закриття провадження є можливим без вирішення питання про встановлення вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Якщо особа заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, доводить свою невинуватість, не заявляє відповідних клопотань про закриття провадження та/або не погоджується на закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, то закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення без з`ясування питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення є неприпустимим.

У справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 останній був присутній в суді І інстанції розуміючи, що закриття провадження за закінченням строків накладення стягнення є нереабілітуючою обставиною, що фактично свідчить про згоду ОСОБА_1 можливості закриття провадження за таких обставин. Така позиція підтверджується й тим фактом, що апеляційну скаргу ні ОСОБА_1 ,, ні захисник не подавали, тобто вони погодилися з рішенням суду.

Отже, суд І інстанції врахувавши вказані вище обставини, та встановивши, що на момент розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, обґрунтовано прийняв рішення про закриття провадження у справі.

При цьому, як видно з оскаржуваної постанови судді, фактичні обставини справи суддею не перевірялись. Також не перевірялись обставини щодо наявності чи відсутності події і складу адміністративного правопорушення, не викладені відповідні висновки щодо зазначених обставин, а також відповідне рішення з приводу згаданих обставин щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з нереабілітуючих підстав без перевірки наявності обставин, які могли б бути підставою для закриття провадження з реабілітуючих підстав, на думку апеляційного суду не є порушенням права особи на справедливий судовий розгляд, оскільки особа, не заперечувала про закриття провадження з нереабілітуючих підстав.

За таких обставин суддя апеляційного суду не вбачає підстав для скасування постанови суду І інстанції про закриття провадження на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у справі за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_4 та визнання його винним, як про це просить представник потерпілого в апеляційній скарзі.

Приймаючи таке рішення апеляційний суд враховує й практику Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18), згідно з якою «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення».

Тому, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що ОСОБА_2 , як учасник дорожньо-транспортної пригоди, або його представник не позбавлені можливості звернутись за захистом своїх прав у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Плошенка В.І., - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2023 року, якою стосовно ОСОБА_1 закрито провадження, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький