П О С Т А Н О В А

Іменем України

04.03.2024 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Величко О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

25.03.2023 року о 22 год. 10 хв. за адресою: м. Львів, вул. Коновальця, 109 водій ОСОБА_1 керувала автомобілем Mercedes Benz А180 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи учасником ДТП, із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest ARHK 0121 та в медичному закладі у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судові засідання ОСОБА_1 не з`явилася, неодноразово повідомлялася про час та місце розгляду справи шляхом направлення повісток про виклик в судове засідання на адресу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення. Захисниками Качмар С.А., а саме адвокатами Джох Р.В., Карпінська О.Б., Буряк А.Ю., неодноразово подавалися на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи, зокрема клопотання від 19.06.2023 року, 26.09.2023 року, 23.01.2024 року, 04.03.2024 року. При цьому, більша частина зазначених клопотань подавалися безпосередньо в дні проведення судових засідань. Попри це подання клопотань про відкладення судових засідань жодного разу не супроводжувалося поданням стороною захисту будь-яких письмових пояснень, заперечень або інших документів, в яких би була сформульована правова позиція захисту у справі. Окрім цього, ні сама ОСОБА_1 , ні її захисники-адвокати, яких загалом було чотири - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ні разу в судові засідання, яких призначалося шість, не з`являлися. Таку поведінку ОСОБА_1 та її захисників суд вважає зловживанням наданими процесуальними правами з метою затягування розгляду справи і закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Окрім цього, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до Глави 21 КУпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак, положенням ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено вичерпний перелік категорій справ, коли присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, у зазначений виключний перелік не входить.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, а також, як і її захисники, - про час і місце проведення судових засідань, не вжила із адвокатами, які її захищають, заходів для явки до суду, їх поведінку суд вважає свідомим затягуванням розгляду справи з метою закінчення строку, передбаченого статтею 38 КУпАП, та уникнення адміністративної відповідальності.

З урахуванням встановлених у даній справі обставин суддя вважає за необхідне наголосити, що у рішенні від 07.07.1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи.

Також у справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Креуз проти Польщі" ЄСПЛ роз`яснив, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, долучені до нього матеріали, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, доведена: протоколом серії ААД № 025506 від 26.03.2023 року; відеозаписом із нагрудних камер працівників УПП у Львівській області, здійсненим на виконання вимог ч.2 ст.266 КУпАП, яким підтверджуються час та обставини вчинення правопорушення, зазначені у вищевказаному протоколі, зокрема, чітко зафіксовано факт категоричної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці із використанням спеціальних технічних засобів, так і в медичному закладі; письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 25.03.2023 року, відповідно до яких вона 25.03.2023 року близько 22.10 год. припаркувалась автомобілем Renault Capture, д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Коновальця, 109 у м. Львові та відчула удар в задню частину автомобіля, зіткнення спричинив транспортний засіб Mercedes Benz А180 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , з водійського місця якого вийшла молода дівчина, при спілкуванні з якою було чути запах алкоголю з порожнини рота, також остання хиталася та поводилася неадекватно; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_7 від 25.03.2024 року, в яких остання вказала, що була безпосереднім очевидцем того, як 25.03.2023 року близько 22.10 год. по вул. Коновальця, 109 у м. Львові автомобіль Mercedes, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на припаркований автомобіль Renault Capture, д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому водій автомобіля Mercedes поводилась неадекватно та незрозуміло, на дії поліції реагувала агресивно, не бажала пред`являти свої документи; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_8 від 25.03.2023 року, згідно яких свідок повідомила, що їхала із ОСОБА_1 в одному автомобілі та перебувала в такому на передньому пасажирському місці, автомобілем керувала ОСОБА_1 , яка не встигла вчасно загальмувати та потрапила в ДТП; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 25.03.2023 року, які були запрошені працівниками поліції на місці події, щоб бути присутніми при проходженні ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на пристрої Drager та у медичному закладі, і ствердили, що остання від такого огляду відмовилася; рапорт поліцейського взводу 1 роти 3 батальйону 4 УПП у Львівській області ДПП С. Коваль, з якого слідує, що 25.03.2023 року екіпажем патрульної поліції було отримано виклик на ДТП по вул. Коновальця, 109 у м. Львові, де по прибуттю було виявлено ОСОБА_6 , котра повідомила, що 25.03.2023 року близько 22.10 год. припаркувалась на автомобілі Renault Capture з увімкненою аварійною сигналізацією у м. Львові по вул. Коновальця, 109, та відчула удар в задню частину автомобіля, який, як з`ясувалось, спричинено транспортним засобом Mercedes Benz А180 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , з водійського місця якого вийшла молода дівчина, в котрої в подальшому працівниками поліції виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, на вимогу пред`явити водійське посвідчення водій відмовилась і повідомила, що при собі його не має, тому особу водія встановлено з допомогою її друзів, які їхали в одному авто, та перевіркою по базі даних ІПНП, внаслідок чого водія ідентифіковано як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці та в закладі охорони здоров`я відмовилась у присутності двох свідків, у зв`язку з чим на водія було складено адміністративні матеріали: постанову про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, а також протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, - які в своїй сукупності вказують на те, що водій ОСОБА_1 25.03.2023 року о 22 год. 10 хв. за адресою: м. Львів, вул. Коновальця, 109 дійсно відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи вищевказані документи і пояснення, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого часиною 1 ст. 130 КУпАП. В своїй сукупності дані докази є достатніми.

Так, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується як вищенаведеними письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , остання з яких безпосередньо їхала в одному транспортному засобі із ОСОБА_1 та категорично ствердила, що саме ОСОБА_1 була водієм автомобіля Mercedes Benz А180 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , що потрапив у ДТП, так і дослідженими судом відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксовано особисті пояснення ОСОБА_1 про те, що вона дійсно керувала автомобілем (диск №1, файл clip0, часові проміжки відтворення файлу 03:20-03:40, 04:50-05:50), а також задокументовано те, як ОСОБА_1 на водійському місці ключами вимикає працюючий двигун автомобіля Mercedes (диск №1, файл clip0, часовий проміжок відтворення файлу 07:10-07:32).

Окрім цього, в матеріалах справи наявна копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №025024 від 26.03.2023 року, який складений на ОСОБА_1 , по факту вчинення 25.03.2023 року ДТП у м. Львові по вул. Коновальця, 109 за участю транспортних засобів Mercedes Benz А180 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , та Renault Capture, д.н.з. НОМЕР_2 . Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень постановою Франківського районного суду м. Львова від 04.05.2023 року у справі №465/2269/23 ОСОБА_1 визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за те, що вона 25.03.2023 року о 22.10 год. у м. Львові по вул. Коновальця, 109, керуючи транспортним засобом, не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою та здійснила наїзд на припаркований транспортний засіб Renault Capture, д.н.з. НОМЕР_2 . Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 в суді свою вину у скоєному визнала.

За наведених обставин факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом є достеменно встановленим і доведений належними та допустимими доказами.

При цьому, суд враховує, що відповідно до диспозиції частини 1 ст.130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, в тому числі, за відмову водія пройти у встановленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, проходження такого огляду на вимогу поліцейського є обов`язком водія, а не його правом. Наведене кореспондується з положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух», відповідно до яких водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.

Відповідно до п.2 р.І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС, МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі по тексту Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За змістом п.3 р.І вказаної Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п.6 р.І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; лікарем закладу охорони здоров`я.

Таким чином, за наявності у поліцейського підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані алкогольного сп`яніння відповідно до ознак, які визначені в Інструкції, огляд такого водія здійснюється на місці поліцейським або в медичному закладі.

При цьому, визначення ознак стану сп`яніння у водія здійснюється шляхом спостереження таких поліцейським, законодавство не містить вимог щодо застосування для цього певних технічних засобів чи особливих методик.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер поліцейських слідує, що працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 про наявність в останньої ознак алкогольного сп`яніння (диск №1, файл clip0, часовий проміжок відтворення файлу 08:50-09:05).

При цьому, ОСОБА_1 визнала, що вдень вживала пиво (диск №1, файл clip0, часовий проміжок відтворення файлу 06:10-06:20).

Однак, на неодноразові пропозиції поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння на місці або в медичному закладі водій ОСОБА_1 категорично відмовилась (диск №1, файл clip0, часовий проміжок відтворення файлу 06:20-07:00, диск №1, файл clip1, часовий проміжок відтворення файлу 10:55-11:53).

При оформленні на ОСОБА_1 адміністративних матеріалів поліцейськими дотримано вимог чинного законодавства, зокрема положень ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. ОСОБА_1 було роз`яснено її права (диск №1, файл clip0, часовий проміжок відтворення файлу 09:25-09:50), надано можливість надати пояснення, від чого остання відмовилась.

Таким чином, суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, вважає доведеним факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому її дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення, яке становить підвищену загрозу заподіяння шкоди і посягає на громадську безпеку, ступінь її вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому стосовно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Величко О.В.