Провадження №: 3/336/1792/2024
ПОСТАНОВА

іменем України

03 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Євген Сергійович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

16.02.2024 року о 22 год. 30 хв. в м. Запоріжжя, вул. Стартова, буд.5, водій ОСОБА_1 керував автомобілем mazda 626 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився з використанням технічного засобу Drager Alcotest 6820 на місці зупинки та в медичного закладі відмовився . Від керування відсторонений шляхом евакуації транспортного засобу на штраф майданчик. Про повторність попереджений, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, зокрема шляхом направлення судової повістки, яка повернулася до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Крім того сформована з автоматизованої системи Д-3 довідка свідчить, що він був обізнаний про дату, час та місце розгляду справи. СМС-повістка була направлена на номер телефону, правильність якого підтвердив ОСОБА_1 працівнику поліції під час складення протоколу, що підтверджено відеозаписом (таймкод 47 хв. 20 с).

Згідно з положеннями ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Судом використані усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому суд приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи, суд, вважає, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, на підставі наступного.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 3 ст. 130 КУпАП встановлює відповідальність за вчинення зазначених вище дій особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 885589 від 16.02.2022;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в яких викладені відомості про відмову ОСОБА_2 від проходження огляду;

- рапортом інспектора;

- довідкою інспектора адміністративної практики управління патрульної поліції в Запорізькій області департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Н. Боршош та випискою з бази даних Армор, з яких вбачається, що ОСОБА_1 раніше неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, у тому числі постановою Вільнянського райсуду Запорізької області від 31.01.2024 у справі № 314/5576 23, постановою Шевченківського райсуду м. Запоріжжя від 25.08.2023 у справі № 336/7694/23 про накладення адміністративних стягнень за ч. 3 ст. 130 КУпАП;

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

На свій захист ОСОБА_1 зазначає у письмових поясненнях, що 16.02.2024 о 22-30 год. йому зателефонував ОСОБА_3 та повідомив, що його знайомий потрапив у ДТП по дорозі до військового містечка. Після чого ОСОБА_1 попрохав сусіда, ОСОБА_4 , підвезти його до місця ДТП, оскільки він вживав алкоголь та не міг сісти за кермо. Приблизно о 23-10 год. він виявив автомобіль брата Мazda 626, державний номерний знак НОМЕР_1 , котре знаходилося на узбіччі. Біля авто стояв раніше незнайомий йому чоловік (знайомий його дядьки ОСОБА_5 ), який пояснив, що вони не впоралися з керуванням та потрапили у ДТП.

Однак такі пояснення суперечать письмовим поясненням ОСОБА_6 , який пояснив, що викликав автомобіль таксі із номерним знаком НОМЕР_1 . Далі вони забрали ще одного невідомого. «В салоні зі мною перебував ще один пасажир гр. ОСОБА_1 31.03.1986». Тобто свідок не підтверджує пояснення ОСОБА_1 про те, що він на час ДТП не перебував в автомобілі Мazda 626, днз НОМЕР_1 , і приїхав на місце ДТП значно пізніше.

Зміст наведений вище судових постанов свідчить, що транспортним засобом Мazda 626, днз НОМЕР_1 , користується саме ОСОБА_1 .

Отже суд розцінює пояснення ОСОБА_1 та частину письмових пояснень свідка ОСОБА_6 як такі, що надані з метою ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Таким чином, у суду не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що вчинена особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства`від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Враховуючи наведене суд вважає за доцільне накласти стягнення у виді штрафу.

Підстави для конфіскації транспортного засобу відсутні, адже він не належить ОСОБА_1 .

Суд не застостосовує додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, адже як свідчать матеріали справи, особа взагалі не отримувала такого права, що відповідає рекомендаціям, викладеним в абз. 3 п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 02.12.2005 № 14.

Сплаті відповідно до ст. 40-1 КУпАП підлягає судовий збір у розмірі, встановленому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 (п`ятдесят одна тисяча гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.) в дохід держави (Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0008515, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: Сплата судового збору за рішенням суду про стягнення судового збору на користь держави).

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень; розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Є.С. Боєв

Строк пред`явлення виконавчого документа _________________ 20___рік

Постанова набрала законної сили _________________ 20___рік

Дата видачі постанови _________________ 20___рік