САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2770/23
Провадження №3/726/21/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2024 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Мілінчук С. В. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ :

До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Так у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 15.11.2023 року о 16 годині 42 хвилин водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Мерседес бенс», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Галицький Шлях, 20 у м. Чернівці у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України. Огляд проведено на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», результат 0,55 проміле.

До суду особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Враховуючи вище зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП вказує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено про необхідність звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши відеозапис із нагрудного відео реєстратора працівників поліції, а також відео реєстратора, який знаходився у патрульному автомобілі, встановлено, що працівники поліції зупинили автомобіль «Мерседес» під керуванням ОСОБА_1 . Підійшовши до водія, автомобіль якого на той час уже не рухався, працівник поліції запитав його, чому він не користується паском безпеки. Судом не встановлено яким чином, рухаючись позаду, працівник поліції встановив, що під час руху водій був не пристебнутий. У подальшому, без будь-яких пояснень, працівник поліції наказав водію вийти із транспортного засобу та одразу запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Встановлюючи законність дій працівників поліції (щодо зупинки транспортного засобу) у даному випадку, варто вказати, що наявність чи відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу має важливе правове значення для встановлення законності здійснення інших процесуальних дій працівниками поліції.

У справі №664/506/16-к ККС констатував стосовно визнання доказу недопустимим за правилом «плодів отруйного дерева», що у рішенні суду має бути чітко доведено похідний характер інформації, яка стала фактичною підставою для проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, від дій, якими були істотно порушені певні процедури, а як наслідок і право людини.

Окрім того, у відповідності до позиції КАС ВС, викладеній у постанові від 15.03.2019 за № 686/11314/17 (К/9901/15541/18), оскільки були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів в тому числі реєстраційного документу на транспортний засіб, посвідчення водія, або проведення будь-яких інших дій стосовно водія є неправомірними.

Відсутність підстав для зупинки має наслідком незаконність і подальших процесуальних дій з боку працівників поліції. В даному випадку, на підставі дослідженого відеозапису, судом не встановлено будь-яких підстав для зупинки транспортного засобу. Докази, які мають похідних характер від першопричин виникнення підстав для їх збирання, як кожен окремо так і в їх сукупності, також викликають обґрунтовані сумніви у їх належності та допустимості. В свою чергу, судове рішення не може ґрунтуватись на доказах, які зібрані із порушенням встановленого порядку їх збирання, припущеннях, сумнівах чи домислах.

Разом із тим, порядок проведення огляду на стан сп`яніння встановлюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 р., де вказано, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Варто наголосити, що підставою для проведення огляду є виключно наявністю ознак сп`яніння, які полісмен повинен чітко визначити. Метріали справи не містять доказів, які б свідчили про вжиття заходів чи дій, з боку працівників поліції, по встановленню у поведінці ОСОБА_1 ознак алкогольного спяніння. Працівнком поліції не було виявлено та висловлено водію будь-яких ознак спяніння, на підставі яких полісмен мав підстави вважати про необхідність проходження ОСОБА_1 відповідного огляду.

Окрім того, як це встановлено із відеозапису, працівник поліції, не роз`яснив водію порядок проходження огляду на стан сп`яніння, наслідки відмови у проходженні такого огляду, підстави для проведення такого огляду. Будь-яких інших пояснень та/чи роз`яснень щодо порядку проходження огляду працівником поліції також надано не було.

Варто також відзначити, що після вказаних дій, до водія підійшла інша співробітниця поліції, яка до цього моменту не спілкувалась із водієм. Вона вказала, що його поведінці містяться ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю, який був присутній у автомобілі. Разом із тим, в момент, коли водій перебував у салоні автомобіля вона присутня поруч не була, не вчиняла будь-яких дій для встановлення ознак сп`яніння. Після цього вона назвала власну підставу для зупинки транспортного засобу, яка відрізнялась від висловленої її колегою, а саме те, що автомобіль не має бризговиків, хоча його конструкцією це передбачено. Варто також наголосити, що працівником поліції було проведено розгляд справи щодо правопорушення, яке обґрунтовує причину для зупинки транспортного засобу, а саме з підстав керування водієм автомобілем, будучи не пристебнутим паском безпеки. Натомість у подальшому, водія притягнуто до адміністративної відповідальності за інше правопорушення, яке при розгляді справи у провину йому не ставилось, а саме за керування транспортним засобом, яке не має призговиків. Така поведінка працівників поліції викликає сумнів у їхній безсторонності та об`єктивності. За таких умов, дії працівників поліції були свавільними, необгрунтованими, проведеними на підставі домислів та необгрунтованих припущень.

У подальшому, працівниками поліції скалали ряд процесуальних документів та надали водію для підпису, роз`яснивши при цьому тільки суть викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення. До матеріалів справи долучено форму направлення водія на огляд до закладу охорони здоровя, однак, як це вбачається із відеозапису, водія не ознайомлювали із змістом такого направлення, не роз`яснювали його право пройти огляд у закладі охорони здоровя у випадку його незгоди із результатами огляду, а запитали тільки про те, чи не бажає він повторно пройти огляд у такому закладі, не роз`яснивши наслідків такої відмови.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи рішення, суду необхідно керуватись п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Підсумовуючи, суд приходить висновку, що ряд дії та бездіяльності працівників поліції при реалізації процедури огляду водія на стан сп`яніння були необґрунтованими, упередженими, ґрунтованими на домислах та припущеннях. Судом не встановлено достатніх підстав для ініціювання процедури огляду особи на стан сп`яніння з підстав викладених вище.

Вказані обставини, наявність процесуальних недоліків, породжують сумніви у доведеності винуватості ОСОБА_2 , не забезпечують доведення його беззаперечної винуватості достатньою сукупностю ознак чи неспростовних презумпції, вагомих, чітких і узгоджених між собою. За таких умов, з метою недопущення можливості необґрунтованого його притягнення до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, 130, 245, 247, 278, 280, 251-252, 256, КпАП України наказу № 1452/735 від 09.11.2015 року Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10-ти діб з дня її винесення.

СуддяС. В. Мілінчук