Шаргородський районний суд
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року

м. Шаргород

Справа № 152/542/24

Провадження № 3/152/239/24

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Соколовська Т.О., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , працюючої головою СФГ «Одая» паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Шаргородським РВ УМВС України у Вінницькій області 03.07.2001, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 163 - 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 372 від 25.03.2024: « ОСОБА_1 , будучи головою СФГ «Одая» порушила порядок ведення податкового обліку, а саме: вимог п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755 V1 (зі змінами та доповненнями), в результаті чого не зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений термін на загальну суму 160413,92 грн. в тому числі ПДВ -26735,59 грн., чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 163-1 КУпАП».

Адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 надійшов до суду 04.04.2024 та переданий в провадження судді Соколовської Т.О. (а.с.12).

Під час розгляду адміністративного матеріалу в суді ОСОБА_1 заявила клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомча суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

За приписами ч.7 ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП, суд враховує положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

У правовому висновку Верховного Суду, висловленому у постанові від 11.07.2018 у справі №308/8763/15-а щодо застосування статті 38 КУпАП, Верховний Суд вказав, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності чи відсутності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, Верховний Суд у вказаній вище постанові здійснив логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП, яке дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

ВС також зробив висновок, що при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого, суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Отже, закінчення граничного строку накладення адміністративного стягнення є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії, що унеможливлює здійснення будь-яких заходів, спрямованих як на притягнення особи до адміністративної відповідальності, так і на встановлення наявності чи відсутності події і складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Встановлено, що часом вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163 1 КУпАП, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 є листопад 2021 року, адміністративний матеріал надійшов в провадження Шаргородського районного суду Вінницької області 04.04.2024, отже на час надходження справи до суду та на час її розгляду закінчився строк накладення адміністративного стягнення, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, за приписами якої провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Положення ст.247 КУпАП, в тому числі і пункту сьомого частини першої, є імперативними і чітко вказують на те, що суд повинен лише закрити провадження, не вирішуючи при цьому жодних інших питань, таких як встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності чи відсутності вини особи у його вчиненні, відсутності чи наявності події і складу адміністративного правопорушення.

При ухваленні даної постанови суд, згідно зі ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», також застосовує Конвенцію та практику Суду з означеного питання як джерело права.

Так, у п.137 рішення від 09.01.2013 у справі «Олександр Волков проти України» ЄСПЛ вказав на те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними.

За вказаних обставин провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 283, 284, 287, ч.2 ст.294 КУпАП та на підставі ч.2 ст.38, п.7 ст. 247 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163 1 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, встановлених у ч.2 ст. 38 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Суддя: Т.О. Соколовська