Справа № 578/326/24
провадження № 3/578/239/24
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
25 квітня 2024 року селище Краснопілля
Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Зеря Ю.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції №2 (с.Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої на посаді помічника кухаря у ДПСУ, за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
21.03.2024 гр. ОСОБА_1 ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків щодо свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не відвідував навчальні заняття та не виконував завдання з частини навчальних предметів з 08.01.2024 по 11.03.2024, чим порушила пункт 3 статті 150 Сімейного кодексу України, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 184 КУпАП. Дані обставини зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення від 02.04.2024 серії ВАВ №912395, складеному інспектором СЮП ВП Сумського РУП ГУНП в Сумській області капітаном поліції Томурком В.О.
Гр. ОСОБА_1 у судове засідання 25.04.2024 прибула, пояснила, що намагається контролювати відвідування дитиною навчальних предметів у школі, однак через те, що не має можливості полишати робоче місце, у повній мірі не може контролювати цей процес, однак слідкує за ходом виконанням сином домашніх завдань.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя дійшла наступних висновків.
За змістом частини першої статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
За змістом статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, громадянка ОСОБА_1 притягається до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП.
Частина перша статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, яка тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься умисне невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.
Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.1998 у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно з ст. 184 КУпАП (зокрема, про обов`язки, які щодо дітей повинні виконувати батьки, йдеться в ст. 150, 180 Сімейного кодексу України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Статтею 150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Вказаний перелік обов`язків є вичерпним.

Згідно зі статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Факт вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 02.04.2024 серії ВАВ №912395, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій. До протоколу долучені пояснення ОСОБА_1 від 02.04.2024; копія листа Відділу «Служба у справах дітей» Краснопільської селищної ради до ВП №2 (с.Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області про здобувачів освіти Краснопільського ліцею №1 Краснопільської селищної ради, що не відвідують навчальні заняття та не виконують завдань з частини навчальних предметів у період з 08.01.2024 по 11.03.2024; характеристика учня 8-Б класу Краснопільського ліцею №1 Краснопільської селищної ради ОСОБА_2 .

Відповідно до статей 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому суди, за наявності підстав, повинні обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі статті 22 КУпАП, згідно з якою таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

При розгляді справи суддею взято до уваги, що внаслідок адміністративного правопорушення не було заподіяно будь-яких негативних наслідків для суспільства, потерпілі відсутні, у зв`язку з чим можливо звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 КУпАП за малозначністю і оголосити їй усне зауваження, оскільки діяння, вчинене нею, внаслідок всіх конкретних обставин не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення.

Згідно частини другої статі 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, гр. ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 КУпАП за малозначністю, оголосивши їй усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Керуючись статтями 33, 401, 245, 247, 251, 252, 268, 277, 280, 283-285, 287-291, 294 КУпАП, суддя

постановила:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 184 КУпАП, за малозначністю, оголосивши її усне зауваження, а провадження у справі закрити на підставі пункту 3 частин першої та другої статті 284 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області (стаття 294 КУпАП).

Суддя Ю.О. Зеря