Справа № 730/407/22 Головуючий у 1 інстанції Луговець О. А.
Провадження № 33/4823/304/24
Категорія - ч. 2 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Салая Г.А.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Федоренка Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Чернігові апеляційну скаргу апеляційну скаргу захисника Федоренка Є.В в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 26 вересня 2022 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 грн без оплатного вилучення транспортного засобу.

В апеляційній скарзі захисник Федоренко Є. В. просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову місцевого суду стосовно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, вважаю необхідним відмовити в її прийнятті та повернути апеляційну скаргу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга, подана після закінчення строку на апеляційне оскарження постанови, подається одночасно з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження такої постанови.

Отже, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не вручення учасникам провадження копії цієї постанови.

Заявляючи в апеляційній скарзі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду автор скарги зазначає, що ОСОБА_1 не брав участі у судовому засіданні, рішення суду поштою не отримував, про винесене рішення йому стало відомо тільки 15.02.2024, коли постанову суду було витребувано в суді на адвокатський запит. При цьому не вказує жодної поважної причини чому ОСОБА_1 не реалізував свої права та не скористався можливістю звернутися до суду чи правоохоронних органів з метою отримання інформації щодо наслідків розгляду судом адміністративного протоколу щодо нього.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 належним чином та своєчасно повідомлявся про дату і час розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 11), але в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право.

При цьому апеляційний суд підкреслює, що з дати постановлення судом рішення минуло більше року, що свідчить не лише про байдуже ставлення до обставин події, а й про відсутність сумлінного відношення до своїх прав.

Тому апеляційний суд виходить з того, що при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші маючі для справи обставини.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі сплином значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги, що з дня прийняття постанови суду першої інстанції минув тривалий строк, зважаючи на причини, якими заявник обґрунтовує поважність пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд доходить висновку, що у поданому клопотанні заявником не наведено жодної об`єктивної обставини, яка б перешкоджала ОСОБА_1 реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови суду в передбачений для цього строк, а вказані в обґрунтуванні апеляційної скарги доводи, не належать до поважних причин пропуску процесуального строку.

Отже, у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження необхідно відмовити, а апеляційна скарга у відповідності до вимог ст. 294 КУпАП, підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання захиснику, який діє в інтересах ОСОБА_1 , адвокату Федоренку Є.В. про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Борзнянського районного суду Чернігівської області від 26 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу повернути адвокату Федоренку Євгену Володимировичу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Постанова оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай