Справа № 206/3632/23
Провадження № 3/206/11/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2024 суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська Маштак К.С., за участю секретаря судового засідання Похил А.В., прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Захарчука В.О., а також ОСОБА_1 та його захисника адвоката Маркело Л.В., в залі суду в м. Дніпро, розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 513897 від 20 липня 2023 року зазначено, що 20 липня 2023 року о 18 год. 02 хв. в м. Дніпро, Самарський р-н., вул. Липова, буд. 16, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Megane д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на газоаналізаторі «Drager 0250». Результат огляду 1,41‰ (проміле), чимпорушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєному адміністративному правопорушенні не визнав. Зазначив, що він дійсно 20.07.2023 на момент проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки вживав алкоголь вже після того як залишив свій автомобіль на парковці. Крім того, ОСОБА_1 також зазначив, що на момент зупинки його працівниками патрульної поліції він не керував транспортним засобом, а був зупинений біля магазину разом з його товаришем. Також, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці у встановленому законом порядку, на що останній погодився, адже був впевнений, що його не будуть притягувати до відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник Маркело Л.В. підтримав позицію ОСОБА_1 та зазначив, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду та відповідно складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Захисник подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони за ст. 130 КУпАП є саме керування особою транспортним засобом. Згідно ПДР України водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Необхідно зазначити, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом і тому не мав обов`язку згідно ПДР України проходити огляд на стан сп`яніння, оскільки не був водієм транспортного засобу. Натомість, в матеріалах справи немає жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту керування транспортним засобом з боку ОСОБА_1 . Так, згідно протоколу від 20.07.2023 серії ААД № 513897 відносно ОСОБА_1 , останній керував т/з нібито о 18:02 20.07.2023 біля буд. 16 по вул. Липовій в м. Дніпрі. Згідно рапорту (а.с. 10) зазначено, «що 20.07.2023 року о 18:06 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 20.07.2023 о 18:05 водій автомобіля РЕНО знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, їздив біля дитячого майданчика». Крім того, в матеріалах справи знаходяться пояснення свідків, на які необхідно звернути увагу. Так, в поясненнях свідка ОСОБА_2 (а.с. 11) особи, яка викликала працівників поліції через службу 102, зазначено, що 20.07.2023 о 18 год 30 хвилин став свідком, як невідомий йому водій на автомобілі «Рено» сів за кермо в алкогольному сп`янінні та поїхав по вул. Липовій. А в поясненнях вже іншого свідка ОСОБА_3 (а.с. 12) зазначено, що 20.07.2023 року о 18 год 00 хвилин останній став свідком того, як невідомий йому водій в стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем «Рено» та зазначено іншу адресу: АДРЕСА_2 . Крім того, допитаний у судовому засідання інспектор поліції, який склав протокол відносно ОСОБА_1 зазначила, що незважаючи, на те, що вона зазначена особою яка відібрала пояснення у свідка, остання заявила, що вона вказані пояснення у свідка ОСОБА_3 не відбирала, а відібрав інший інспектор. Крім того, необхідно поставитися критично до пояснень свідка ОСОБА_2 , оскільки у нього та ОСОБА_1 незадовго до виклику поліції відбувся словесний конфлікт, що підтвердив також допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , і тому є певні сумніви в його неупередженості як свідка. Отже, під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зрушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу, що не було встановлено в діях ОСОБА_1 , оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ним, як водієм, були вчинені дії, пов`язані з приведенням транспортного засобу в рух відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу в час і в місці, зазначеному у протоколі від 20.07.2023. Також, незважаючи на те, що в протоколі зазначено місце його складання « АДРЕСА_3 », вказаний протокол та інші матеріали відносно ОСОБА_1 було фактично складено у райвіділку (м. Дніпро, вул. Гаванська, 4), що підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом. Вказана обставина також порушує порядок складання протоколу. Також в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_4 , який пояснив суду, що 20.07.2023 він разом з ОСОБА_1 приїхали до магазину по АДРЕСА_3 , де зайшли до магазину. ОСОБА_4 зустрів там знайомого, який розпивав алкоголь і ОСОБА_4 , вжив алкоголь, а ОСОБА_1 , який до них підійшов поспілкуватися вживав сік. Пізніше до них підійшла сусідка та попросила підвезти додому, що вони й зробили. Після цього ОСОБА_1 поставив автомобіль на паркову, після чого хвилин через 15-20 вони зустрілись вже в магазині, взяли пляшку горілки та розпивали. Після чого приїхала поліція. Вказані обставини також підтвердила допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , яка пояснила, що 20.07.2023 вона ввечері виносила сміття, повертаючись додому вона побачила на ганку магазину ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та попросила її підвезти додому, так як ОСОБА_1 та свідок живуть поруч. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 посадили свідка до авто та відвезли додому. Також зазначила, що ОСОБА_1 був тверезим, в автомобілі перегару не було. Крім того, в протокол були внесені зміни після того, як його було підписано особою, яка його склала. Так, в описовій частині протоколу виправлено з 2022 року на 2023 рік, що також є порушенням вимог Закону. Така ж позиція викладена і в Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МЮУ 09.12.2020 року № 09.12.2020 року № 4248/5, а саме як передбачено розділом 2 п. 7, усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою (у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача). Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що вносяться до протоколу, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписано особо, щодо якої його складено. Допитана в судовому засіданні інспектор, який склав протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, пояснила суду, що це вона внесла виправлення в протокол, всупереч чинному законодавству. Також, з матеріалів справи слідує, що працівниками поліції не тільки не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП та Конституцією України, але фактично ці права було грубо порушено. Так, особу було незаконно затримано, а відповідний протокол складено вже в райвіділку. Частиною 2 ст. 261 КУпАП України передбачено, що про місце перебування особи, затриманої за вчинення адміністративного правопорушення, негайно повідомляються її родичі, а на її прохання також власник відповідного підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган. Вказана імперативна норма виконана не була. Крім того, незважаючи на те, що ОСОБА_1 просив забезпечити йому адвоката, вказана законна вимога особи була проігнорована, що підтверджується оглянутим у судовому засіданні відеозаписом. Вказана обставина прямо порушує вимоги ч. 3 ст. 261 КУпАП, де вказано, що органи (посадові особи), правомочні здійснювати адміністративне затримання, про кожний випадок адміністративного затримання осіб інформують у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, крім випадків, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника. Вказані обставини свідчать про численні порушення прав ОСОБА_1 при складанні матеріалів відносно останнього. Також, необхідно зазначити, що відповідно до ч. 2 п. 5 Постанови КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Натомість, в матеріалах справи є акт огляду на стан сп`яніння, в якому відсутній підпис ОСОБА_1 (натомість кимось зазначено відмовився) в графі «З результатами згоден», а отже в працівника поліції не було підстав складати протокол за ч. 1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , оскільки останній не був згоден з результатом огляду. В такому випадку відповідно до п. 6 вищевказаного Порядку водій транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Форма вказаного направлення є додатком 1 до «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затверджений спільним наказом МОЛЗ та МВС України 09.11.2015 за № 145/735. Натомість вказане направлення в матеріалах справи відсутнє. Крім того, необхідно зазначити, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2023 було скасовано постанову поліцейського відносно ОСОБА_1 від 20.07.2023 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2023 провадження відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП було закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Отже, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому справа підлягає закриттю.

Суд, вислухавши доводи та пояснення ОСОБА_1 , його захисника Маркело Л.В., допитавши свідків по справі, дослідивши матеріали адміністративної справи, переглянувши відеозаписи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є три склади, які полягають у: керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За наявності ознак алкогольного сп`яніння огляд на стан сп`яніння може бути проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

При цьому, основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом, та зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні, 20.07.2023 відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Так, у ч. 2 ст. 266 КУпАП закріплено, що огляд водія (судно водія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП містять наступні докази, які досліджені судом, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 513897 від 20.07.2023, який дійсно містить виправлення у році вчинення правопорушення з 2022 року на 2023 рік;

- дублікат результатів приладу газоаналізатору «Drager» Alcotest 7510, в якому дійсно відсутній підпис ОСОБА_1 , натомість зазначено відмовився;

- рапорт працівників поліції в якому зазначено, що 20.07.2023 о 18:06 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 20.07.2023 о 18:05 год. за адресою: м. Дніпро, Самарський район, вул. Липова, буд. 16 водій а/м Рено НОМЕР_2 сірого кольору перебуває в стані алкогольного сп`яніння, їздив біля дитячого майданчику. Зараз поїхав в бік магазину. У заявника мається відео. Заявник: ОСОБА_2 ;

- рапорт інспектора взводу 2 роти 3 батальйону 4 УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Коваленко А.С. в якому зазначено, що під час несення служби 20.07.2023 у складі екіпажу «Легіон-327», спільно із старшим лейтенантом поліції, було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час складання протоколу було допущено помилку, а саме невірно вказано дату у фабулі. Вірна дата 20 липня 2023 року;

- відеозаписи з бодікамер працівників патрульної поліції з яких судом серед іншого встановлено, що відео починається з зупинки працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 біля магазину. На відео видно, що ОСОБА_1 був з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що також помітили присутні на місці події працівники поліції. Водій надав згоду на проходження огляду за допомогою приладу «Драгер», результат 1,41 проміле. Окремо слід зазначити, що на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що він вживав алкоголь вже після того як поставив автомобіль на паркову. Крім того, під час складання матеріалів ОСОБА_1 дійсно неодноразово вимагав від працівників поліції викликати адвоката, що було повністю проігноровано поліцейськими. До того ж відеозапис не містить а ні моменту керування, а ні моменту зупинки ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом;

- відеозапис з мобільного телефону заявника ОСОБА_2 тривалістю 6 секунд, з яких не можливо безсумнівно встановити, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка інспектор взводу 2 роти 3 батальйону 4 УПП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 вказала, що 20.07.2023 отримала виклик на службовий планшет, що чоловік їздив в стані алкогольного сп`яніння по вулиці та ледве не збив жінку з дитиною. Приблизно через 10 хвилин екіпаж патрульної поліції приїхав за вказаною у виклику адресою. На момент приїзду на виклик ОСОБА_1 вже припаркував автомобіль та знаходився біля магазину. Під час бесіди з ОСОБА_1 було встановлено, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння, крім того, були явні ознаки алкогольного сп`яніння, які добре видно на відео з бодікамер. ОСОБА_1 зазначив, що не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, а вжив алкоголь після того як припаркував автомобіль.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 вказав, що приблизно 3-4 місяці тому точну дату він не пам`ятає, свідок зайшов до магазину, де побачив ОСОБА_1 разом з його товаришем, які вживали горілку. Після того як ОСОБА_1 вийшов з магазину він сів у автомобіль Рено. ОСОБА_2 підійшов до нього та намагався відговорити сідати за кермо в стані алкогольного сп`яніння. Не зважаючи на слова свідка ОСОБА_1 сів за кермо та поїхав в такому стані, через це свідок викликав поліцію. Через деякий час ОСОБА_1 повернувся до магазину, припаркував автомобіль біля свого будинку, зайшов до магазину та продовжив далі вживати алкоголь. Після цього приїхала поліція.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 зазначив, що 20.07.2023 він разом з ОСОБА_1 зайшли до магазину по цигарки та випити. В магазині за столиком стояв його знайомий, який покликав його випити, ОСОБА_1 також залишився в магазині. До ОСОБА_4 підійшов незнайомий чоловік з яким у нього відбулася словесна перепалка. Після цього ОСОБА_4 разом з ОСОБА_1 вийшли з магазину сіли до його автомобіля, потім до автомобіля підійшов той незнайомий чоловік з яким у свідка в магазину був конфлікт та намагався відчинити двері автомобіля та кричав матом. На той момент ОСОБА_1 не вживав алкоголь. Після цього ОСОБА_1 та свідки поїхали паркувати автомобіль. Потім повернулися до магазину пішки, випили пляшку горілки. Через деякий час приїхала поліція та почала складати протокол на ОСОБА_1 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 зазначила, що приблизно в серпні 2023 року вона пішла викидати сміття, їй стало погано та вона ледве не впала. Вона побачила поруч ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та попрохала їх про допомогу та попросила її підвезти. Вони її посадили до автомобілю та підвезли додому. Перед цим до їх автомобіля ліз якийсь чоловік. ОСОБА_4 та ОСОБА_1 підвезли її до під`їзду її дому, це було десь під вечір. Коли її підвозили ОСОБА_1 був тверезий.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 зазначила, що вона не знає та їй не цікаво чому до магазину 20.07.2023 була викликана поліція. Сказати, що в той день купував в неї ОСОБА_1 вона також не може через те, що не пам`ятає. Чи випивав останній в той день вона не пам`ятає. З приводу подій 20.07.2023 зазначила лише те, що бачила як ОСОБА_1 працівники патрульної поліції скрутили та поклали на землю. Також, зазначила, що не пам`ятає чи був припаркований поруч з магазином автомобіль ОСОБА_1 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 зазначила, що точну дату вона не пам`ятає, проте зазначила, що того дня вона разом зі своїм чоловіком вийшла з дому та йшла по вулиці в сторону магазину. Коли вона разом з чоловіком йшли по вулиці їм на зустріч йшли діти, повз них їхав автомобіль на великій швидкості через що діти розбіглися в різні боки. Коли автомобіль припаркувався, з нього вийшов ОСОБА_1 , останній похитнувшись виліз з автомобіля, після чого пішов до магазину. Коли ОСОБА_8 зайшла до магазину, то побачила як ОСОБА_1 випивав в магазині алкоголь, але це вже було після того як останній припаркував автомобіль, до цього свідок не бачила щоб ОСОБА_1 вживав алкоголь. Також, свідку відомо, що свідок ОСОБА_2 не вперше викликав поліцію на ОСОБА_1 . Поліція приїхала до магазину приблизно через 5-10 хвилин, мабуть тоді як ОСОБА_1 зайшов до магазину та почав вживати алкоголь.

Із встановлених у суді обставин слідує, що працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення на підставі показів свідків.

Також до матеріалів справи в якості доказів долучено відеозаписи, однак вказані відеозаписи не містить факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а допитані свідки, які давали пояснення стосовно вказаного факту не змогли повідомити точний час керування останнім транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, з досліджених судом доказів під час судового розгляду слід прийти до висновку про відсутність достатніх належних та допустимих доказів саме факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відтак, суд позбавлений можливості встановити факт перебування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в стані сп`яніння у конкретний період часу, а саме, чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої до можливого керування транспортним засобом чи після.

Таким чином, долучений до матеріалів справи відеозапис не може слугувати беззаперечним доказом керування ОСОБА_1 автомобілем у певний час та у певному місці.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

При цьому, слід зазначити, що обвинувачення особи у вчиненні нею адміністративного правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях, і таку особу може бути притягнуто до встановленої законом відповідальності лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Будь-які сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь.

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини», п. 282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням того, що всі сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь та винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є недоведеною, оскільки сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Renault Megane д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння не знайшов підтвердження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, суд погоджується з доводами, викладеними в клопотанні захисника, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Формальний підхід до розгляду справи є неприпустимим, а самого факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння без доведення факту керування особою транспортним засобом в такому стані, недостатньо для притягнення вказаної особи до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки як було вказано вище, для об`єктивної сторони вказаного правопорушення необхідно наявність керування особи транспортним засобом, докази чого в матеріалах справи відсутні.

Зазначені вище обставини, на переконання суду, у своїй сукупності свідчать про відсутність в матеріалах справи доказів того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, зокрема, факту керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Враховуючи, що провадження по справі підлягає закриттю та адміністративне стягнення не накладається, судовий збір не стягується, оскільки за вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні про справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 130, 245, 247, 251, 277, 278, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови без змін, чи зміні постанови.

Суддя К.С. Маштак