ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/3059/23 Номер провадження 33/814/259/24Головуючий у 1-й інстанції Семенова Л. М. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27 червня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн в дохід держави без позбавлення права керування транспортними засобами, з оплатним вилученням транспортного засобу AUDI A6 д.н.з. НОМЕР_1 , як предмету, який став знаряддям скоєння адміністративного правопорушення.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп. на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 08.05.2023 року о 16 год. 23 хв. в м. Кременчуці по вул. В. Пугачова, б. 18, він керував транспортним засобом AUDI А6 д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керувати даним транспортним засобом, дане порушення вчинене повторно протягом року (постанова серії ЕАР №6322427 від 24.12.2022 року), чим порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27 червня 2023 року та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та передчасною.

На підтвердження своєї позиції посилається на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які доводили б факт керування ОСОБА_1 вказаним вище транспортним засобом. Крім того, посилається на те, що суд першої інстанції помилково призначив додаткове стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу AUDI A6 д.н.з. НОМЕР_2 , як предмету, який став знаряддям скоєння адміністративного правопорушення, адже вказаний автомобіль вибув із власності ОСОБА_1 .

Окрім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що він не був присутнім під час судового розгляду справи судом першої інстанції, копія оскаржуваної постанови йому не надсилалася. Про існування зазначеної постанову йому стало відомо від третіх осіб, і після отримання повного тексту 13.10.2023 року, ним 03.10.2023 року було подано апеляційну скаргу без посилання на текст оскаржуваної постанови. 30.10.2023 року було подано апеляційну скаргу із посилання на повний текст оскаржуваної постанови.

Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Враховуючи те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не брав участі в судовому засіданні під час розгляду справи, копію постанови про адміністративне правопорушення отримав лише 13.10.2023 року, подана ним апеляційна скарга підлягає розгляду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Суд, відповідно до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до пп. «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Зазначені вимоги перекликаються з положеннями ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII вiд 30.06.1993.

Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД №394178 відносно ОСОБА_1 від 08.05.2023, довідкою старшого інспектора відділення адміністративної практики батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці УПП в Полтавській області, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6322427, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону при розгляді матеріалів цієї справи про адміністративне правопорушення в частині наявності підстав для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, судом першої інстанції були дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.

Однак, суд апеляційної інстанції не може погодитися із висновком суду першої інстанції щодо застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, зважаючи на наступне.

Санкція ч.5 ст.126 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Із аналізу наведеної законодавчої норми можна дійти висновку, що перелік трьох видів санкцій за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, носить єднальний (кон`юнктивний) характер. Тобто санкція зазначеної статті не містить альтернативних стягнень, натомість може бути застосована лише шляхом накладення штрафу із позбавленням права керування транспортним засобом із оплатним вилученням транспортного засобу (чи без такого). І щодо такого виду стягнення, як позбавлення права керування, не передбачено альтернативи (з таким чи без), на відміну від оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно із ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Позбавлення права керувати транспортними засобами має відповідати загальній меті будь-якого покарання. В контексті розглядуваного питання особливої уваги набуває досягнення мети покарання щодо запобігання вчиненню нових правопорушень, з дотриманням засади справедливості та принципу рівності всіх перед законом.

Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Подібна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі №702/301/20.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Із матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та ПП «ЮАІНВЕСТАВТОГРУП» 12.09.2023 року було укладено договір комісії №8290/23/000640, відповідно до умов якого комісіонер ПП «ЮАІНВЕСТАВТОГРУП» зобов`язується вчинити правочини щодо продажу транспортного засобу AUDI A6 2011 року випуску, колір бежевий, VIN-код НОМЕР_3 д.н.з. НОМЕР_1 .

На виконання вказаного договору комісії 13.09.2023 року між ПП «ЮАІНВЕСТАВТОГРУП» та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №8290/23/001436 від 13.09.2023 року, відповідно до умов якого ОСОБА_2 набула право власності на вказаний автомобіль.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції при визначені виду стягнення, яке повинно бути накладене на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, не врахував зазначених вище обставин та прийшов до передчасного та необґрунтованого висновку щодо необхідності накладення додаткове стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу AUDI A6 д.н.з. НОМЕР_1 , як предмету, який став знаряддям скоєння адміністративного правопорушення. Відтак, оскаржувана постанова у відповідній частині підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які доводили б факт керування ОСОБА_1 вказаним вище транспортним засобом, суд відхиляє, адже такі прямо суперечать матеріалам справи, зокрема, відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, із якого вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за перевищення швидкості. Крім того, щодо ОСОБА_1 було винесено постанову серії ЕАС №6957645 від 08.05.2023 року про те, що 08.05.2023 року о 16:23:20 в м. Кременчук, вул. В. Пугачова він рухався, керуючи транспортним засобом зі швидкістю 73 км/год, при цьому перевищував встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 23 км/год. швидкість руху вимірювалася приладом TruCam ТС000344. Камера 476493, чим порушив п.12.4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.122 КУпАП. Доказів щодо оскарження чи скасування зазначеної постанови матеріали справи не містять, апелянт з цього приводу також нічого не наводить.

З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, однак допустив неповноту розгляду справи в частині накладення стягнення, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню та прийнятті нової у відповідних частинах.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27 червня 2023 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27 червня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27 червня 2023 року в частині накладення на ОСОБА_1 стягнення скасувати.

Постановити в цій частині нову постанову, якою накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн в дохід держави з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років., без оплатного вилученням транспортного засобу AUDI A6 д.н.з. НОМЕР_1 .

В іншій частині постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин