Справа № 390/2293/23
Провадження № 3/390/1158/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" січня 2024 р.Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої судді Бойко І.А.,

при секретарі Кричун А.Ю.,

за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Романюк О.В.,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст.122 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ААД № 537866 від 20.11.2023 ОСОБА_1 20.11.2023 о 12.39 год на автодорозі Т 12 01, 4 км, керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», державний номер НОМЕР_1 , та при наявному дорожньому знаку 2.2 та розмітці 1.13 не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, змусив водія транспортного засобу 12 1021 різко загальмувати, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну обстановку, порушивши при цьому вимоги р. 31, 2.2, 1.13 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.5 ст. 122 КУпАП.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Романюк О.В., вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення заперечила та пояснила суду, що ОСОБА_1 стояв на перехресті третім, автомобілі, що стояли перед ним, пропускали автомобілі, які рухалися по головній дорозі, коли він став на перехресті першим, він пропустив автомобілі, які рухалися по головній дорозі та виїхав на головну дорогу. В цей час, автомобіль поліцейських, який стояв на узбіччі головної дороги, до перехрестя, різко, без проблискових маячків почав рух та виїхав на дорогу та загальмував. Надалі ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими та складено цей протокол.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідальність за порушення, передбачені частинами першою четвертою статті 122 КУпАП, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, передбачена ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами по справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В якості доказів вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення суду надано наступні матеріали.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 537866 від 20.11.2023, та відеозаписи.

В судовому засіданні були досліджені відеозаписи, на яких зафіксовано вже зупинений транспортний засіб «Volkswagen Golf», державний номер НОМЕР_1 , та поліцейські пояснюють водію - ОСОБА_1 , що він створив аварійну обстановку та складають зазначений протокол.

Тобто, на відеозаписі відсутні докази вчинення адміністративного правопорушення, зазначеного в протоколі.

Будь-яких інших доказів, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, суду не надано.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Крім того, суд зазначає, що в протоколі поліцейський вказав, що ОСОБА_1 порушив п. 2.2, 1.13 та р.31, ПДР України, за що передбачена, відповідальність ч.5 ст. 122 КУпАП

Пунктом 2.2 ПДР України визначено, що власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Тобто п. 2.2 ПДР України не визначає порядку надання переваги в русі транспортним засобам.

Пункту 1.13 ПДР України взагалі не існує, а розділ 31 встановлює вимоги до технічного стану транспортних засобів.

Отже, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено пункти Правил дорожнього руху, які не відповідають суті адміністративного правопорушення, за які передбачена відповідальність за ч.5 ст.122 КУпАП.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має: права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 3 ст.62 КонституціїУкраїни усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладені обставини, у суду відсутні правові підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, а також враховуючи порушення вимог ст. 256 КУпАП під час складання протоколу, тому суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч. 5 ст.122 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

Керуючись ст. 251, 256, ст.247, ст.284 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.5 ст.122 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області І.А. Бойко