Справа № 749/1338/23
Номер провадження 3/749/23/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" січня 2024 р. м.Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шаповал З.О.

за участю секретаря Мирошниченко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сновськ матеріали, які надійшли від Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , громадянина України, такого що раніше до адміністративної притягувався,-

за ч. 1 ст. 130 КУпАП-

В С Т А Н О В И В :

До Щорського районного суду Чернігівської області надійшов протокол серії ААД № 185502 від 20.10.2023 р. про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З вказаного протоколу вбачається, що 20.10.2023 р. о 22 год. 56 хв. в м. Сновськ по вул. Т. Шевченка ОСОБА_1 керувала автомобілем «Hyundai Tucson», д. н. з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився за допомогою приладу «Драгер Alcotest 6810», результат огляду становить 1, 56 ‰, проводилась відеофіксація на нагрудну бодікамеру № 505 В 29.

Своїми діями водій порушила вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання 05.01.2024 р. ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Подала до суду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, зареєстроване за вх. № 4035, мотивоване наступним. За доводами ОСОБА_1 відеозапис 0257_000017 починається о 04:02:56 год. 21.10.2023 р., на якому зафіксовано, що поліцейський запитує про наявність зброї, при тому, що автомобіль стоїть на місці, не рухається. Відеозаписи 1258_000018 та 2258_000019 є продовженням першого відеозапису, на них також не зафіксовано факту руху та зупинки автомобіля. ОСОБА_1 , вважає, що відеозапис WhatsApp Video 2023-10-25 at 16.35.04 не може бути належним доказом, оскільки на ньому не видно, який саме автомобіль рухається та зупиняється, його марку, колір, державні номерні знаки, тощо.

ОСОБА_1 , зазначає, що 20.10.2023 р. близько 23 год. 00 хв. вона з чоловіком сиділи в припаркованій біля узбіччя автомобілі та чекали знайомого. У цей час біля них зупинився службовий автомобіль поліції. Працівники поліції, підійшовши до їх транспортного засобу, почали перевіряти документи.

ОСОБА_1 наголошує, що вона не зупинялася працівниками поліції під час керування транспортним засобом та не була учасником дорожнього руху, а тому, на її думку, не було підстав для проходження огляду на стан сп`яніння та складання протоколу серії ААД № 185502.

ОСОБА_1 звертає увагу на розбіжності у даті та часі, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, та часі, зафіксованому на відеозаписах. При цьому вважає, що рапорт сержанта ОСОБА_2 , в якому він посилається на збій часу на нагрудній бодікамері, не може бути належним доказом та слугувати однозначним доказом винуватості особи.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що їй не були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, 63 Конституції України, внаслідок чого вона була позбавлена можливості вказати свої пояснення, зауваження, заперечення щодо складеного протоколу, отримати правову допомогу адвоката, внаслідок чого не знала, як правильно діяти в даній ситуації.

Суд, дослідивши матеріали справи, зміст заперечення, прийшов до наступного висновку.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі ПДР), водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З аналізу п.2.9 Правил дорожнього руху слід прийти до висновку, що ключовим є слово водій, яке відповідно до названих Правил означає особу, яка керує транспортним засобом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З переглянутого у судовому засіданні відеозапису WhatsApp Video 2023-10-25 at 16.35.04 вбачається, що роздивитися номерний знак та водія автомобіля на відео неможливо.

З рапорту від 11.12.2023 р. вбачається, що вказаний відеозапис було зафіксовано відеореєстратор автомобіля патрульної поліції, що підтверджує доводи ОСОБА_1 у цій частині.

Відповідно до п. 2 Р. 3 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026 (далі Інструкція № 1026), включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Між тим, на відео зафіксовано тільки рух якогось автомобіля, після чого відео припиняється, подальше спілкування поліцейських з водієм вказаного автомобіля на вказаному відео не зафіксоване.

З огляду на зазначене, суд визнає вказаний відеозапис неналежним та недопустимим доказом.

Що стосується відеозаписів 0257_000017, 1258_000018, 2258_000019, то на них не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 керування транспортним засобом.

Крім того, відеозапис 0257_000017 містить дату 21.10.2023 р. тоді як ОСОБА_1 інкримінують порушення, що мало місце 20.10.2023 р.

Згідно п. п. 1 п. 1 Р. 7 Інструкції № 1026 під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу.

У відповідності до п. п. 1 п. 1 Р. 2 Інструкції № 1026 наказом керівника органу, підрозділу поліції призначається відповідальна особа з числа працівників органу, підрозділу поліції (далі - відповідальна особа), на яку покладається відповідальність за: зберігання, видачу та приймання портативних відеореєстраторів.

Пунктом 5 розділу 2 Інструкції № 1026 передбачено, що у процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до абз. 2 п. 6 Р. 2 Інструкції № 1026 у разі пошкодження портативного відеореєстратора поліцейський негайно доповідає про це відповідальній особі та керівнику органу, підрозділу поліції.

У рапорті від 21.10.2023 р. зазначено, що в налаштуваннях бодікамери мав місце збій у налаштуваннях часу.

Разом з тим, суд зауважує, що, по-перше, поліцейський в порушення п. 5, п. 6 Р. 2 Інструкції № 1026 доповів про вказаний збій 21.10.2023 р., тобто в вже після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення 20.10.2023 р., а по-друге, вказаний рапорт містить інформацію тільки щодо збою налаштувань часу, між тим, дата на вказаному відеозаписі також не відповідає зазначеній у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані недоліки вищевказаних відеозаписів ставить під сумнів їх доказове значення як доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні 20.10.2023 р. о 22 год. 56 хв. адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у п. 43 рішення у справі «Кобець проти України» (Заява № 16437/04) зазначив: "Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою".

Верховний Суд у постанові від 21 січня 2020 року у справі № 754/17019/17 зазначив, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення неможе надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що органом поліції не було доведено поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки зазначене є самостійною підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення, суд не надає оцінку іншим доводам ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, провадження підлягає закриттю у зв`язку з підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

Підстави для вирішення питання про стягнення судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 130, 245, 247, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Щорський районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя З. О. Шаповал