ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/9/24 Справа № 698/115/23 Категорія: ч. 1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Сивокінь С. С. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2024 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шполянського районного суду Черкаської області від 04 жовтня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 від 19.05.1998 року, тимчасово не працює, інші відомості про особу, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 28.01.2023 о 22 год. 02 хв. на автомобільній дорозі смт. Єрки - м. Звенигородка керував транспортним засобом марки «Сhevrolet Lacetti» реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, не сітка хода). Від проходження освідування на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на прилад «Драгер» та у медичному закладі. Тимчасово вилучені посвідчення водія НОМЕР_1 . Своїми діями вчинив порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання суду першої інстанції ОСОБА_1 з`явився, вину не визнав. Подав клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 04 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить:

1. Скасувати постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 04.10.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

2.Закрити провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності.

Вважає, постанову суду першої інстанції необгрунтованою, оскільки порушено норми процесуального і матеріального права, та невірно встановлені обставини справи.

Вказує, що постанова суду першої інстанції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не відповідає обставинам справи, суд не в повній мірі надав оцінку наявним у справі доказам, не звернув увагу на відсутність доказів вини ОСОБА_1 , суд безпідставно прийняв явно обвинувальний ухил в даній справі відступивши від презумпції невинуватості

Окрім цього, судом не звернуто увагу, що відповідно до тексту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що поліцейські ставлять у вину те, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом о 22 год. 02 хв., проте, із наявного у справі відеозапису не вбачається, що о 22 год. 02 хв. транспортний засіб під його керуванням рухався, та і взагалі на відеозаписі не зафіксовано рух автомобіля.

Як було встановлено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу.

Судом не взято до уваги, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом".

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання суду апеляційної інстанції неодноразово не з`являвся (2 рази), про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином (у всіх випадках).

При цьому в кожне судове засідання, на протязі майже двох місяців, ОСОБА_1 подавав клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із станом здоров`я.

05.01.2024 року ОСОБА_1 було подано чергове клопотання про відкладення судового засідання з посиланням на стан здоров`я, однак підтверджуючих документів суду не надано.

В судовому засіданні 05.01.2024 року дане клопотання було поставлено на обговорення, за результатами розгляду якого було прийнято рішення про відмову в задоволенні клопотання (без видалення до нарадчої кімнати).

Розглядаючи справу у відсутність ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється протягом 20 днів з дня надходження справи до суду, при цьому справа надійшла до апеляційного суду 09.11.2023 року і таким чином знаходиться в суді 58 днів.

Процесуальну поведінку ОСОБА_1 з приводу постійного, неодноразового відкладення справи, суд апеляційної інстанції розцінює, як зловживання своїми правами, з метою затягнути судовий розгляд на невизначений час.

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Таким чином аналіз даної норми Закону, дозволяє апеляційному суду зробити висновок, що у даному випадку явка ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції при розгляді його скарги не є обов`язковою, не перешкоджає розгляду справи та ухваленню судового рішення і в даному випадку його права не порушені.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 28.01.2023 о 22 год. 02 хв. на автомобільній дорозі смт. Єрки - м. Звенигородка керував транспортним засобом марки «СНЕУКОЬЕТ ЕАСЕТТІ» реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, не сітка хода). Від проходження освідування на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на прилад «Драгер» та у медичному закладі. Тимчасово вилучені посвідчення водія НОМЕР_1 . Своїми діями вчинив порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 312214 від 23.01.2023 року, де зазначено, що ОСОБА_1 28.01.2023 о 22 год. 02 хв. на автомобільній дорозі смт. Єрки - м. Звенигородка керував транспортним засобом марки «Сhevrolet Lacetti» реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, не сітка хода). Від проходження освідування на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на прилад «Драгер» та у медичному закладі. Тимчасово вилучені посвідчення водія НОМЕР_1 . Своїми діями вчинив порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.(а.с.1);

- даними рапорту поліцейського РПП СПД №1 Звенигородського РВП сержанта поліції М.В. Кузьменка від 23.01.20233 року, де зазначено, що перебуваючи на службі 23.01.2023 року, близько 22 год. 02 хв. за допомогою проблискових маячків червоного кольору, був зупинений автомобіль «Сhevrolet Lacetti» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , оскільки отримали повідомлення на службовий планшет, про те, що даний водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, та ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», або в найближчому медичному закладі. ОСОБА_1 погодився пройти освідування у КНП «Катеринопільська ЦРЛ», проте прибувши до вказаного медичного закладу від проходження освідування у встановленому законом порядку відмовився. На гр. ОСОБА_1 було складено адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.4);

- даними відеозапису з нагрудних камер (бодікамер) поліцейських від 23.01.2023 року, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.(а.с.9);

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, відмови від проходження освідування у встановленому законом порядку та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо ОСОБА_1 у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права, є необґрунтованим та спростовуються даними відеозапису та показів свідків.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративні правопорушення серії ААД № 312214 від 23.01.2023 року, даними рапорту поліцейського РПП СПД №1 Звенигородського РВП сержанта поліції М.В. Кузьменка від 23.01.20233 року, даними відеозапису з нагрудних камер (бодікамер) поліцейських від 23.01.2023 року, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З відеозапису вбачається, зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факт зупинки транспортного засобу працівниками поліції, а також на записі зафіксовано факт пропозиції з боку працівника поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

Крім того, з відеозапису вбачаються неодноразової пропозиції з боку працівника поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, та зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотесту «Драгер» а також відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. За даними відеозапису ОСОБА_1 стверджував, що пройде огляд, однак, при цьому, жодних дій з метою пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у будь-якій формі не вчинив, а навпаки ухилявся від проходження огляду, не виконував вказівок та пропозицій поліцейських при виконанні ними своїх обов`язків.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 6 розділу X із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства внутрішніх справ №808 від 05.11.2021).

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підтверджено відеозаписами які містяться на DVD - диску.

На вказаному відеозаписі зображені події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме неодноразова пропозиція поліцейського пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, роз`яснення наслідків не вчинення таких дій та дій водія щодо ухилення від огляду.

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Доводи ОСОБА_1 про порушення поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП, щодо не відсторонення його від керування транспортним засобом, не спростовують вчинення ним правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до рапорту поліцейського СРПП СПД №1 с-нт поліції Кузьменка М.В., що є в матеріалах справи, підставою зупинки транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_1 , було повідомлення, зареєстроване в ЖЄО № 959 Звенигородського РВП від 28.01.2023 з приводу перебування водія в стані алкогольного сп`яніння.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суду не надано.

Досліджені докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні, і підстав їм не довіряти у суду немає.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень фундаментальних прав і свобод ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вказаного вище висновку.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені в матеріалах справи докази не суперечать одне одному, та підтверджуються відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського.

За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому скасуванню не підлягає, а апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Шполянського районного суду Черкаської області від 04 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок