Справа № 167/26/24 Провадження №33/802/225/24 Головуючий у 1 інстанції:Требик В. Б.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Татарин В.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника Фурман Ю.В. на постанову судді Рожищенського районного суду Волинської області від 14 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено йому стягнення у виді штрафу 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 06 січня 2024 року о 21:44 на вул. Першотравневій у с. Навіз Луцького району Волинської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом автомобілем марки «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього рух та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із постановою судді, захисник Фурман Ю.В. подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана постанова винесена без повного та всебічного з`ясування обставин у справі, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

На переконання апелянта, судом проігноровано факт протиправного зупинення працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ..

На думку захисника, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, то його огляд на стан алкогольного сп`яніння мав би проводитися у відповідності до ст.266-1 КУпАП. Крім того, працівниками поліції були допущення порушення під час проведення огляду водія, зокрема, з відеозапису не можна прослідкувати чи був мундштук герметично запакований, ОСОБА_1 не роз`ясненні його права, а також порушення при складанні адміністративних матеріалів, а саме розбіжність у часі складання направлення на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони та протоколу про адміністративне правопорушення, допущення виправлень в протоколі.

Також апелянт звертає увагу, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, таким чином стягнення з нього судового збору в дохід держави є протиправним і підлягає обов`язковому скасуванню.

На підставі наведеного, захисник просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника Татарин В.М., яка підтримувала апеляційну скаргу і просила скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується наявними у справі доказами.

Зокрема, його вина стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 060364 від 06 січня 2024 року (а.с.4), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06 січня 2024 року (а.с.5), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.6), роздруківкою з приладу «Alkotest 6810», результат становить 0,73‰ (а.с.7), відеозаписами з відеореєстратора поліцейського (а.с.10), а також іншими матеріалами справи.

Апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч.1 ст.251, ст.252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам, які у своїй сукупності та взаємозв`язку доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

А тому, оскільки у водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, працівник поліції мав право запропонувати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.

Це підтверджується і відеозаписом події з нагрудних камер поліцейських.

Зокрема, як вбачається з відеофіксації, коли працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, він погодився. Згідно з відеофіксацією події ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, адже відповідно до роздруківки з приладу «Alkotest 6810», результат становив 0,73‰ (а.с.7). У свою чергу, ОСОБА_1 погодився з вказаним результатом, про що свідчить його особистий підпис у вказаній роздруківці (а.с.7), та не виявив бажання ще раз пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі (а.с.10).

Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 вказав про вживання ним алкогольних напоїв (а.с.10).

Вказані відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису. Таким чином дослідженні файли не викликають сумніву у достовірності відображених на них подій та у сукупності з іншими наявними в матеріалах справи доказами свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У зв`язку з вказаним, дії працівників поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відповідали положенням як Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», так і вимогам ст.266 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції не вбачає порушень вимог КУпАП при проведені огляду водія ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення, які могли б стати беззаперечною підставою для скасування судового рішення. Розбіжності у часі складання направлення на огляд в медичному закладі, виправлення наявні в протоколі та відсутність зафіксованого факту розпаковки мундштука, як про це вказує в апеляційній скарзі захисник, жодним чином не спростовує висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та не спростовують вину останнього у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення.

Також з матеріалів справи вбачається, що поліцейські роз`яснили ОСОБА_1 права, передбачені ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України та повідомили про місце, дату та час судового засідання, адже у відповідній графі протоколу міститься підпис порушника, що свідчить про його ознайомлення з правами, що у свою чергу спростовує протилежні твердження апелянта.

В апеляційній скарзі захисником зазначається про безпідставність зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ..

Однак апеляційний суд зазначає, що пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п.2.9 «а» ПДР забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, перевіряючи доводи апеляційної скарги, а саме щодо факту зупинки транспортного засобу, апеляційний суд звертає увагу на те, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів. З огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки.

Отже, є неспроможними в даному випадку і не беруться до уваги твердження сторони захисту про безпідставну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , оскільки такий факт ніяким чином не спростовує встановленого на підставі досліджених доказів факту керування останнім транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Щодо доводів захисника про необхідність застосування до ОСОБА_1 положень ст.266-1 КУпАП, оскільки він є військовослужбовцем апеляційний суд зазначає таке.

Положеннями вказаної статті визначений порядок огляду, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

Тобто, положення ст.266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водія транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.

До того ж матеріали справи не містять даних про те, що у визначений в протоколі час водій ОСОБА_1 перебував під час виконання обов`язків військовослужбовця. За таких обставин, порядок огляду ОСОБА_1 , який не перебував під час виконання обов`язків військової служби, та який керував транспортним засобам, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції здійснювався в загальному порядку, встановленому ст.266 КУпАП, а тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо останнього такий порядок порушений не був.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

А доводи апелянта щодо помилкового стягнення з ОСОБА_1 судового збору є обґрунтованими.

Так, відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

В матеріалах справи міститься копія посвідчення серії НОМЕР_2 (а.с.33), згідно якого ОСОБА_1 є особою другої групи інвалідності, у зв`язку з чим звільняється від сплати судового збору.

З огляду на наведене вище, апеляційна скарга захисника Фурман Ю.В. підлягає частковому задоволенні, а постанова Рожищенського районного суду Волинської області зміні в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Фурман Ю.В. задовольнити частково.

Постанову судді Рожищенського районного суду Волинської області від 14 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Виключити із мотивувальної та резолютивної частин постанови вказівку про стягнення з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору в дохід держави.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов