Справа № 524/788/24
Провадження 3/524/683/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2024 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Малтиз А.В., розглянувши матеріал, що надійшов із Батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , пенсіонерки, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 23.01.2024 року приблизно о 01 годині 20 хвилин ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 вчинила відносно свого сина ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, ображала нецензурною лайкою унаслідок чого могло бути завдано шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 , чим вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась про причини неявки суду не повідомила, що свідчить про її неявку без поважних причин. Судові повістки з повідомленнями повернулись з відміткою «за закінченням терміну зберігання », а тому згідно зі ст. 268 ч.2 КпАП України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи , яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 оскільки її явка до судового засідання не є обов`язковою.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не доведена, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність. Склад адміністративного правопорушення складає: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до протоколу серії ГР178352 від 23.01.2024 року долучено та до суду направлено такі докази: письмові пояснення ОСОБА_1 від 23.01.2023 року, письмові пояснення ОСОБА_2 від 23.01.2024 року, рапорт поліцейського.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Протокол про адміністративне правопорушення має містити в собі належним чином встановлені та підтверджені відомості і факти, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Також суд зауважує, що формулювання обвинувачення визначає конкретний обсяг і межі судового розгляду та дає особі, яка притягується до адміністративної відповідальності можливість реалізувати своє право на захист та знати, в чому саме він обвинувачується.

В матеріалах справи, окрім показань самого потерпілого ОСОБА_2 , який є заінтересованою в своїх показах особою відсутні будь - які показання свідків, які б були очевидцями події чи могли об`єктивно підтвердити або спростувати обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Положеннями Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Однією з обов`язкових ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є настання наслідків, а саме спричинення потерпілому емоційної невпевненості, нездатності захистити себе або завдання шкоди фізичному здоров`ю особи.

Суд зауважує на тому, що згідно вимог процесуального закону здійснює судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення. Також суд враховує позицію потерплого, однак з огляду на викладені у протоколі фактичні обставини та межі висунутого ОСОБА_1 обвинувачення, поза розумним сумнівом не доведено об`єктивної сторони інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також суд звертає увагу, що погані стосунки між потерпілим та особою , що притягується до відповідальності , які живуть однією родиною , наявність обмежувального припису безумовно свідчать про конфлікт між сторонами.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а відтак і відсутність в її діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Керуючись ч.1 ст.173-2, ст.ст.247 п.1, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.173-2 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подається протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Суддя Автозаводського районного суду

м. Кременчука Андрій МАЛТИЗ