Справа 556/613/24
Номер провадження 3/556/398/2024
П ОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2024 року

Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі головуючого - судді Котик Л.О.

при секретарі Соловей Г.С.

за участю особи, відносно якої складено Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1

адвоката Бабіка К.В.

розглянувши матеріали, що надійшли від Вараського РВП ГУНП України в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , ВП «РАЕС» ТрЦ водій-навантажувач, -

за ст. 124 КУпАП,-

встановив:

Згідно Протоколу про адміністративне правопорушення від 22.02.2024 року серії ААД №280113, 26.01.2024 р. о 07 год. 10 хв. в с. Заболоття по вулиці Соборній Вараського району, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Chevrolet Lacetti» державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи обгін автобуса, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, виїхав на зустрічну смугу руху, в ході чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 . В результаті ДТП автмобіль отримав механічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в скоєному правопорушенні не визнав, пояснив, що він 23 січня 2023, біля 07.10 годин керував власним автомобілем «ШЕВРОЛЕ ЛАЧЕТТІ» д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по автодорозі вулиці Соборна в с. Заболоття Вараського району в напрямку від смт. Рафалівка до Рівненської АЕС.З метою об`їзду автобуса, що зупинився для висадки пасажирів, зменшив швидкість рзосу до 40 км/год та дотримуючись безпечного інтервалу між транспортними засобами продовжив рух по зустрічній смузі, оскільки пасажири, які вийшли з автобуса не перетинали дорогу. Порівнявшись з автобусом, несподівано для нього як водія, попереду автобуса, на проїзну частину дороги, в недозволеному місці вийшла пішохід - жінка з малолітньою дитиною, яка помітивши автомобіль зупинилась. Саме в цю мить, малолітня ОСОБА_3 , вирвалась від дорослої жінки і побігла, швидким темпом перетинаючи дорогу справа на ліво. Помітивши небезпеку на досить невеликій відстані, з метою уникнення наїзду на малолітню дитину, застосував екстренне гальмування з поворотом керованого автомобіля ліворуч по ходу руху. Проте, саме із-за незначної відстані в момент виникнення небезпеки, саме в цю мить, автомобіль, під керуванням ОСОБА_1 , здійснив контактування з малолітнім пішоходом правою частиною кузова.

Адвокат Бабік К.В. у судовому засіданні наголосив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Так в постанові про закриття кримінального провадження від 08.02.2024 на підставі п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України, за відсутністю в діях ОСОБА_1 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, слідчий допустив припущення та на свій розсуд визначив, що водій ОСОБА_1 міг порушити п. 13.1 ПДР, згідно якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, шо перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, а також п.12.1 ПДР, згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, шо перевозиться, і стан транспортного засобу, шоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. При цьому, в постанові слідчий не зазначив та належно не встановив, внаслідок яких дій (кожного з учасників дорожнього руху) виникла дорожньо-транспортна пригода, хто створив, небезпеку для руху і чи міг водій уникнути зіткнення діючи відповідно до вимог ПДР. Будь-які належні та допустимі докази про порушення ОСОБА_1 п.п. 12.1, 13.1 ПДР в дорожній обстановці, яка склалася на час виникнення ДТП в матеріалах відсутні. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №280079 від 22.02.2024 інспектор СРПП ОСОБА_4 послався лише на виділені матеріали з кримінального провадження, які належно, переконливо та об`єктивно не підтверджують вину ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, що є очевидним припущенням. З кримінального провадження випливає, що саме недотримання пішоходом зазначених вимог ПДР призвело до неконтрольованої поведінки дитини, яка раптово вибігла на проїзну частину дороги і створила небезпеку для руху водію ОСОБА_1 . Досудовим слідством ці обставини не з`ясовувались. В матеріалах справи відсутні пояснення, або ж протоколи допитів дорослого пішохода. На підставі вище викладеного просив закрити провадження по справі за відсутності складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Дослідивши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 22.02.2024 року серії ААД №280079; постанову про закриття кримінального провадження від 08.02.2024 р.; рапорт чергового Вараського РВП ГУНП від 26.01.2024; схему дорожньо-транспортної пригоди від 26.01.2024 р. вважаю не доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виходячи із наступного.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Правилами ст.ст.245,251,252,280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Судом враховується, що у Рішенні у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 08 червня 1976 року, Європейський суд з прав людини сформував критерії (тест Енгеля), для визначення поняття «кримінальне обвинувачення». для цілей Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод поняття «кримінальне обвинувачення» має автономне значення, а не обмежується лише кваліфікацією «криміналу» згідно з національним законодавством. При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією. Наприклад, обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції і т.д. Таким чином, протокол, що є предметом розгляду у цій справі є, з урахуванням «тесту Енгеля», кримінальним обвинуваченням, і суд має забезпечити гарантії, передбачені статтею 6 Конвенції.

Диспозиція ст. 124 КУпАП України передбачає вчинення особою певних дій (порушення Правил дорожнього руху), певні наслідки як обов`язковий елемент об`єктивної сторони цього правопорушення: пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що знаходиться у причинному зв`язку з порушенням правил дорожнього руху.

Складом адміністративного правопорушення є передбачена нормами права сукупність ознак (елементів), за наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Таку сукупність ознак формують чотири складових елементи: об`єкт, об`єктивна сторона (характеризують зовнішню сторону правопорушення); суб`єкт та суб`єктивна сторона (характеризують внутрішню сторону правопорушення).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Відповідно до п. 2 розділу ІХ «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, у випадках, коли внаслідок ДТП її учасникам заподіяно тілесних ушкоджень, викликається слідчо-оперативна група для проведення слідчих дій на місці пригоди відповідно до вимог КПК України. Поліцейський в порядку звітування за результатами реагування на повідомлення про кримінальні та адміністративні правопорушення складає рапорт на керівника відповідного підрозділу поліції, який передається уповноваженій особі підрозділу поліції.

Крім того п. 8 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту. Постановою від 08.02.2024 року слідчим СВ Вараського РВП ГУНП в Рівненській області кримінальне провадження №0000047 від 26.01.2024 по факту порушення правил дорожнього руху, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження, закрито на підставі ч.1 п.2 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Пунктом 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, також передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

До протоколу про адміністративне правопорушення не долучені пояснення потерпілих, свідків, висновок експерта щодо тяжкості отриманих ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, докази пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майна.

Вищевикладені обставини унеможливлюють прийняття судом рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Статтею ст. 278 КУпАП визначено, що під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, визначено, серед іншого: дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Чинні процесуальні норми та принцип права на справедливий суд, закріплений у ст. 6 Європейської конвенції про захист пав людини та основоположних свобод містять вимоги, що протоколом про адміністративне правопорушення та долученими до нього матеріалами має бути доведено, що певна дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок невиконання водієм під час руху вищевказаної вимоги ПДР, що потягло зіткнення та пошкодження транспортного засобу та інших об`єктів.

Об`єктом правопорушення за ст.124 КУпАП є суспільні відносини в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Проте, оскільки об`єктивна сторона даного правопорушення передбачає обов`язкове спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, то додатковим обов`язковим об`єктом даного виду правопорушення є також суспільні відносини у сфері власності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його адвоката, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні докази порушення ОСОБА_1 п.п. 2.3 б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, висновком експерта, показаннями технічних приладів та засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, яка була складена за подіями від 26.01.2024 року, транспортний засіб марки «Chevrolet Lacetti» державний номерний знак НОМЕР_1 , перебував на зустрічній смузі руху, об`їжджаючи автобус, водій ОСОБА_1 застосував негайне гальмування та повернув автомобіль ліворуч по ходу руху з метою уникнення наїзду на пішохода. Швидкість руху автомобіля безпосередньо перед ДТП не встановлювалась належними та допустимими доказами, а тому лишається невідомою. Також належно невстановлено, якою повинна була бути швидкість автомобіля в даній дорожній обстановці. З пояснень ОСОБА_1 , до зупинки автобуса він рухався з швидкістю біля 60 км/год, а коли автобус зупинився, то скинув швидкість до 40-45 км/год. Експертиза щодо механізму і обставин ДТП не призначалася.

Таким чином, особа несе відповідальність заст. 124 КУпАП не просто за будь-яке порушення правил дорожнього руху, а лише коли таке порушення посягнуло на суспільні відносини у сфері власності та спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. За змістом диспозиції ст. 124 КУпАП предметом даного правопорушення повинно бути чуже майно.

Диспозиція даної статті не передбачає адміністративної відповідальності за наїзд на пішохода та завдання легких тілесних ушкоджень.

У протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП відомостей про будь-які пошкодження чужого майна (транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд, тощо) не зазначено та доказів цього до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

Отже, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх та беззаперечних доказів того, що внаслідок дій ОСОБА_1 , які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, транспортний засіб чи інше майно отримали будь-які пошкодження.

Таким чином в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Між тим, відповідальність пішоходів, в т.ч. за перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються передбачена положеннями ст. 127 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно положень пп. «а» ч. 1 ст. 247 КУпАП, відсутність події і складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження.

Зокрема, обов`язковою умовою складу даного правопорушення є настання наслідків у вигляді майнової шкоди, спричиненої пошкодженням транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Як вбачається зі схеми місця ДТП, майнової шкоди ОСОБА_1 своїми діями не спричинив жодній особі, потерпілих в протоколі не вказано. Пошкодження мало місце лише щодо власного транспортного засобу ОСОБА_1 . У зв`язку з чим справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Щодо формулювання суті адміністративного правопорушення, то Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі Тейшейра де Кастор проти Португалії від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі Шабельник проти України від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод. Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах Гурепка проти України (N2) від 08 квітня 2010 року, Лучанінов проти України від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Необхідно зазначити, що відповідно ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст.62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто, суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

У свою чергу, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» («Ireland v. The United Kingdom», заява № 5310/71), та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» («Korobov v.Ukraine», заява № 39598/03).

Однак, у даній справі, зібрані особою, уповноваженою відповідно до ст. 255 КУпАП на складання протоколів про адміністративні правопорушення, докази за своєю суттю залишають місце сумнівам, і як наслідок не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», з огляду на наведене вище.

Таким чином вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не доведена належними і допустимими доказами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 124, 247, 283,284 КУпАП України, ст. 62 Конституції України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена на підставі ст.294 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: