ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/510/24 Справа № 932/9882/23 Суддя у 1-й інстанції - Овчиннікова О. С. Суддя у 2-й інстанції - Онушко Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Онушко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро апеляційну скаргу адвоката Шурина І.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 січня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 гривень на користь держави.

У постанові суду зазначено, що 07.10.2023 року о 02 год. 37 хв. в м. Дніпро, Шевченківський район, Запорізьке шосе, буд. 2Д, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ-21013», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя, порушення мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор № 473320,470458,473543, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, адвокат Шурин І.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 січня 2024 року та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом в оскаржуваній постанові вказано, що о 02:37 годині ОСОБА_1 знаходився біля свого автомобіля на автозаправці, але не встановлено того факту, що останній керував цим транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката Шурина І.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд перевіряє правильність складання протоколу, інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з цим, під час апеляційного розгляду було встановлено, що суд першої інстанції не надав оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя місцевого суду послався, як на докази, на матеріали справи, а саме на: протокол про адміністративні правопорушення серії ААД № 556314 від 07.10.2023 року, відеозапис з бодікамер поліцейських, рапорт працівника поліції, направлення на огляд до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня психіатричної допомоги» ДОР.

Разом з цим, на переконання апеляційного суду, судом першої інстанції не враховано, що відповідно до конституційних і конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Необґрунтовано залишено поза увагою судом першої інстанції й те, що матеріали справи не містять відомостей на підтвердження належного роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст..268 КУпАП та ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, що є порушенням його права на захист. А відеозаписом події взагалі підтверджується те, що останньому не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчення проти себе. Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.

Крім того, статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

На переконання суду апеляційної інстанції, поза увагою місцевого суду були залишені й обставини, які спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки на відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції не вбачається, що останній керував транспортним засобом.

Судом першої інстанції не було враховано, що під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу, що не було встановлено в діях ОСОБА_1 , оскільки відеозапис, переглянутий в апеляційному суді, не містить відомостей, що ОСОБА_1 , як водієм, були вчинені дії, пов`язані з приведенням транспортного засобу в рух відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу. Даний відеозапис починається з того, що транспортний засіб марки «ВАЗ-21013», державний номерний знак НОМЕР_1 , лише стоїть на території автозаправної станції, а ОСОБА_1 знаходиться біля свого автомобіля, а поліцейські підходять до останнього для з`ясування причин порушення комендантської години. Доказів переслідування чи зупинення екіпажем патрульної поліції даного автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 вищевказаний відеозапис не містить, а тому, на думку апеляційного суду, дані, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №556314 від 07.10.2023 року та рапорті патрульного поліцейського від 07.10.2023 року, не відповідають фактичним обставинам справи.

Усе вищенаведене є безумовною підставою для сумніву щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак порушення п.2.5 ПДР, у зв`язку з чим слід дійти висновків про те, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.280 КУпАП не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення, та дійшов передчасного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплені положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли в ході розгляду цієї справи апеляційним судом мають бути витлумачені на користь останнього.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин постанову судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника Шурина І.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 січня 2024 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Онушко