КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року Суддя Київського апеляційного суду Шебуєва В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Григорука Володимира Олександровича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 11 грудня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 11 грудня 2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник Чуліби Р.Р. 27 грудня 2023 року подав апеляційну скаргу, а також порушив питання поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження захисник Чуліби Р.Р. зазначив, що ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні 11 грудня 2023 року. Копію постанови Святошинського районного суду м. Києва від 11 грудня 2023 року ОСОБА_1 отримав 18 грудня 2023 року.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання 11 грудня 2023 року. Копію постанови Святошинського районного суду м. Києва від 11 грудня 2023 року ОСОБА_1 отримав 18 грудня 2023 року. Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що визначені захисником Чуліби Р.Р. причини пропуску строку на апеляційне оскарження слід вважати поважними та строк на оскарження підлягає поновленню.

В апеляційній скарзі захисник Чуліби Р.Р. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.Посилається на те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального і процесуального права, ОСОБА_1 не був належним чином повідомленим про розгляд справи. Зазначає, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Він дійсно знаходився за кермом автомобіля, але двигун був вимкнений, що також можуть підтвердити свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які були присутні поряд під час події. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом не в стані алкогольного сп`яніння, а з ознаками алкогольного сп`яніння, що не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, допитавши за клопотанням апелянта свідка ОСОБА_4 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольногосп`яніння.

Апеляційний суд не вбачає підстав для скасування такої постанови суду першої інстанції.

Відповідно до наданого суду першої інстакнції протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 259465 від19 вересня 2023 року ОСОБА_1 19 вересня 2023 року о 17 год. 35 хв. керував транспортним засобом «Mersedes-BenzSprinter 313 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, та рухався по вул. Симиренка, 5 у м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покрову обличчя, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 у встановленому законом порядку відмовився під запис нагрудних відеореєстраторів 473587, 477842, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучені направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, DVD-диск з відеозаписом. З наданих суду документів та відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського. А тому суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє доводи захисника Чуліби Р.Р. про неналежне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції направляв повідомлення про розгляд справи на наявну у матеріалах справи адресу ОСОБА_1 . Поштова кореспонденція тричі повернулася до суду першої інстанції без вручення. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від підписання протоколу про адміністративне правопорушення, та не надав поліцейському свої дані щодо дійсної адреси проживання та засобів зв`язку, у зв`язку з чим у суду були відсутні підстави для направлення/вручення повідомлення про розгляд справи у інший спосіб. Крім того, ОСОБА_1 навів свої заперечення щодо підстав для притягнення його до відповідальності в апеляційній скарзі, які підлягають оцінці апеляційним судом.

Апеляційний суд відхиляє посилання захисника Чуліби Р.Р. на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки такі посилання спростовуються матеріалам справи, зокрема долученим до протоколу відеозаписом. На відеозаписі в проміжок часу запису 17:36:36-17:37:55 зафіксовано рух автомобіля патрульної поліції по вул.Симиренка у м. Києві. При під`їзді до ринку по вул. Симиренка на відеокамеру було зафіксовано паркування транспортного засобу «Mersedes-BenzSprinter 313 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 /рух заднім ходом впритул до тротуару. При цьому на відеозаписі чітко вбачається, що за кермом перебував саме ОСОБА_1 , який, ймовірно, після того як помітив автомобіль патрульної поліції, вийшов з транспортного засобу не зі сторони водія, а зі сторони пасажира. Після того, як поліцейські помітили, що ОСОБА_1 припарковував транспортний засіб, вони відразу зупинилися та підійшли до ОСОБА_1 .

Крім того, на відеозаписі з розмови поліцейських з ОСОБА_1 та жінкою, особа якої не установлювалася, вбачається, що до цього поліцейські вже мали розмову з приводу того, щоб ОСОБА_1 не сідав за кермо транспортного засобу. Відразу після виставлення йому претензії щодо керування транспортним засобом ОСОБА_1 та особа жіночої статі підтвердили, що ОСОБА_1 лише припаркував транспортний засіб, а додому на ньому поїде інший водій. Після пред`явлення вимоги щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 спочатку погодився, проте після того як запитав про наслідки вживання ним алкогольних напоїв та після вказівки особи жіночої статі змінив свою позицію. ОСОБА_1 почав зазначати, що не керував транспортним засобом і тому не має проходити огляд якщо поліцейські його не зупиняли. ОСОБА_1 почав вимагати від поліцейських надати докази керування ним транспортного засобу. Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1 на відеозаписі особа жіночої статі є його дружиною.

Колегія суддів критично ставиться до показів свідка ОСОБА_4 , що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а перебував у ньому з метою заміни чохла руля, оскільки вони спростовуються долученим до матеріалів справи відеозаписом.

Апеляційний суд розцінює посилання захисника Чуліби Р.Р. на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, як такі що не відповідають дійсності, та направлені на ухилення ОСОБА_1 від притягнення до відповідальності.

Також апеляційним судом не встановлено невідповідності наведеного у протоколі про адміністративне правопорушення формулювання суті порушення диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника ЧулібиР.Р. підлягає залишенню без задоволення, а постанова Святошинського районного суду м. Києва від 11 грудня 2023 року без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 11 грудня 2023 року.

Залишити апеляційну скаргу захисника Григорука Володимира Олександровича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , без задоволення, а постанову Святошинського районного суду м. Києва від 11 грудня 2023 року без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Шебуєва В.А.