Справа № 161/1161/24 Провадження №33/802/264/24 Головуючий у 1 інстанції:Гринь О. М.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, щодо якої складено протоколи ОСОБА_1 та його захисника Філіповича В.Є., розглянувши апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протоколи ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 березня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять ) гривень 60 копійок.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 29 грудня 2023 року о 22:36 в м. Луцьк по пр-ту Перемоги 32А керував транспортним засобом BMW 525D д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив п.п. 2.4, 8.9.б Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Він же, 29 грудня 2023 року о 22:36 в м. Луцьк по пр-ту Перемоги 32А керував транспортним засобом BMW 525D д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager № 7510, що підтверджується тестом № 1196 від 20 грудня 2023 року, результат огляду становить 1,35 %, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження по даній справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що в матеріалах справи немає будь яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт керування ним 29.12.2023 року о 22:36 год. транспортним засобом марки BMW 525D д.н.з. НОМЕР_1 . В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №041139 від 29.12.2023 року, відсутнє посилання на очевидців події, які б могли підтвердити припущення здійсненого працівниками поліції, щодо керування ним вищевказаним транспортним засобом. Звертає увагу суду, що під час руху автомобіля водієм була інша особа, яка вживала алкогольні напої. Внаслідок зупинки на вимогу працівників поліції, водій автомобіля BMW 525D д.н.з. НОМЕР_1 , попросив його сісти за кермо транспортного засобу. Про, що він завчасно повідомляв працівників поліції. Таким чином, вважає припущення працівників поліції про те, що він керував автомобілем BMW 525D д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, стало підставою до помилкової кваліфікації та неправомірне притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Філіповича В.Є., які апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній мотивів та просили її задовольнити, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Згідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 статті 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Згідно п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:

а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1;

б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу;

в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до п. 8.9б ПДР України, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Згідно до диспозиції ст.130 КУпАП відповідальність за даною нормою закону, серед іншого, полягає у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом з його результатом огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

За змістом п. 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП зокрема визначено діяння, яке утворює об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за керування особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у невиконанні ним як водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу та керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин, встановлених у постанові суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколів по адміністративне правопорушення серії ААД №418035 та ААД №041139 від 29 грудня 2023 року вбачається, що 29 грудня 2023 року о 22:36 в м. Луцьк по пр-ту Перемоги 32А водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом BMW 525D д.н.з. НОМЕР_1 , всупереч вимог п.2.4, 8.9б ПДР України, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу; крім того, 29 грудня 2023 року о 22:36 в м. Луцьк по пр-ту Перемоги 32А водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки BMW 525D д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager № 7510, що підтверджується тестом № 1196 від 20 грудня 2023 року, результат огляду становить 1,35 %, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Апеляційний суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.п.2.4, 8.9б, 2.9а Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

- даними, які містяться: в протоколах про адміністративне правопорушення ААД №418035 та ААД №041139 від 29 грудня 2023 року, з якими ОСОБА_1 був ознайомлений, що засвідчив своїми особистими підписами (а.с.1-2);

- роздруківкою із спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 7510», з якої вбачається, що особою, яку тестують є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; тест № 1196 від 29.12.2023 року, 22:56 год., результат огляду 1.35 %о, з якою ОСОБА_1 був ознайомлений поставивши свій особистий підпис (а.с.3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого: огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, різке почервоніння обличчя, нестійка хода, результат огляду на стан сп`яніння 1.35 %о; (а.с. 4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП ВМЦТЗ від 29.12.2023 року (а.с.5);

- довідкою УПП у Волинської області ДПП НП України від 03.01.2024 року (а.с.6);

- рапортом інспектора взводу №1 роти №1 батальйону УПП у Волинській області ДПП лейтенанта поліції Чака В.В. від 29.12.2023 року, у якому поліцейський виклав обставини виявлення вчинених ОСОБА_1 правопорушень та їх документування, які узгоджуються із вище наведеними доказами (а.с.7).

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №371443 від 29.12.2023 року, яка на день розгляду даної справи судом не скасована і є чинною (а.с.8).

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) апелянтом не надано.

Вказані протоколи відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, оформлені компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка їх склала, в яких чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Також, вказані обставини підтверджуються відеозаписами з місця події, відеофіксація яких велась на нагрудні боді-камери працівників поліції та мобільний телефон.

На відеозаписах зафіксовано, факт переслідування та зупинки транспортного засобу BMW 525D д.н.з. НОМЕР_1 працівниками поліції, з якого зі сторони водія вийшов ОСОБА_1 , не виконання ним законної вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, а також те, що він проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, і його результат був позитивний 1,35‰ проміле алкоголю. Щодо такого результату ОСОБА_1 не заперечував, та на проходженні огляду в медичному закладі не наполягав.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозаписи з нагрудних боді -камер працівників поліції та мобільного телефону є належними, допустимими та переконливими, оскільки відеозаписи містить усі необхідні складові для визнання їх даних доказами, зібраними в установленому законом порядку.

Ставити під сумнів дані докази у суду немає підстав, оскільки вони отримані у відповідності до вимог закону.

Доводи апелянта про недопустимість доказів, на які посилається суд першої інстанції в судовому рішенні, не заслуговують на увагу, оскільки всі докази у справі зібрані в порядку визначеному законом, й вони не викликають сумнівів у їх достовірності та судом надано їм належну і обґрунтовану правову оцінку.

Таким чином, як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч.1ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч.2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Оскільки водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 7510», і його результат був позитивний 1,35‰ проміле алкоголю, а тому в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому водій ОСОБА_1 зобов`язаний був не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він 29.12.2023 року о 22 год. 36 хв. транспортним засобом марки BMW 525D д.н.з. НОМЕР_1 не керував спростовуються наданими працівниками поліції відеозаписами, із яких слідує, що поліцейський за допомогою увімкненого на службовому автомобілі проблискового маячка синього і червоного кольору та спеціального звукового сигналу, подав вимогу про зупинку транспортного засобу з номерним знаком НОМЕР_1 , водій якого вказану вимогу не виконав і поїхав далі. В подальшому працівники поліції на службовому автомобілі, почали переслідувати даний автомобіль та наздогнали його уже в подвір`ї житлового будинку. Крім цього, із відеозаписів працівників поліції, чітко видно, що саме ОСОБА_1 вийшов із заведеного автомобіля марки BMW 525D д.н.з. НОМЕР_1 , зі сторони водія.

Більше того, як правильно встановлено місцевим судом період часу між зупинкою транспортного засобу та обставинами, які відбулися пізніше пройшло 9 секунд, чого не достатньо для того, щоб дві дорослі людини при зачинених дверях автомобіля, змогли помінятися між собою місцями.

Разом з тим, допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції в якості свідка працівник патрульної поліції ОСОБА_2 пояснив суду, що під час несення служби він разом із своїм напарником помітили як в м. Луцьку по пр-ту Перемоги 32А водій керуючи транспортним засобом BMW 525D д.н.з. НОМЕР_1 наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, порушив ПДР України, після чого були увімкненні маячки синього та червоного кольору та звукова сирена, проте водій вищевказаного транспортного засобу не зупинився та не виконав вимогу про зупинку. Шляхом блокування вищевказаний автомобіль було зупинено, а зі сторони водія, вийшов саме ОСОБА_1 на якого він склав протокол за порушення п.п.2.4, 8.9б ПДР України. Пересісти на місце водія ОСОБА_1 не міг, з огляду на те, що події розвивалися досить швидко. Водночас зі сторони пасажира вийшла інша особа.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду у суді першої інстанції, яким суд дав правильну та неупереджену оцінку і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність постановленого судового рішення.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд першої інстанції врахував характер вчинених проступків, дані про особу порушника, ступінь його вини, конкретні обставини справи та обґрунтовано на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яке повністю відповідає положенням ст.ст.23, 33 КУпАП

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

У зв`язку з цим, апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протоколи ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 березня 2024 року щодо нього, без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протоколи ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 березня 2024 року, щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк