Код суду 233 № 233/863/24
П О С Т А Н О В А

19 березня 2024 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Міросєді А.І., при секретарі Ульянцевій С.А., за участю ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області, відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснені права згідно ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , 08 лютого 2024 року, о 12:35 год., у м. Костянтинівка, по вул. Європейській (буд. 52), керував автомобілем М2140, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї провини не визнав та пояснив, що дійсно рухався на автомобілі М2140, був зупинений поліцейськими, але відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, оскільки поспішав на бойове завдання, а продути на місці алкотестер йому поліцейські не пропонували. Взагалі він був тверезий, алкогольні напої не вживав. Перед виїздом він спілкувався з командиром і у випадку ознак сп`яніння його одразу б доставили до ВСП.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засідання пояснив, 08 лютого 2024 року з автовокзалу м. Костянтинівка його забрав ОСОБА_1 , який був за кермом автомобіля, з ним був ОСОБА_3 , їхали вони на ППД. Біля училища їх зупинили працівники поліції. Через деякий час він вийшов з автомобіля дізнатися в чому справа, але йому не відповіли. Прочекавши приблизно 20 хвилин, він пішов пішки. На його погляд жодних ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не було, той був у своєму розумі і поводився нормально.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, 08 лютого 2024 року ОСОБА_1 був тверезий, керував транспортним засобом, він був в якості пасажира. Їх зупинили працівники поліції і попросили ОСОБА_1 вийти з автомобіля. Через деякий час йому передали керування автомобілем. ОСОБА_1 відмовився їхати до лікарні для огляду на стан сп`яніння. Їздили вони по особистих справах, повертались до ППД. По приїзду командиру він особисто нічого не сказав про подію. Перед виїздом повідомили командира що ОСОБА_1 поїхав за буржуйками, а він їхав на ринок скупитися.

Як зазначено в п. 27. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вислухавши ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення (протокол серії ААД № 677305 від 08 лютого 2024 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.02.2024 року; відеозапис, долучений до протоколу, відповідно до якого ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортними засобами, на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру та у медичному закладі відмовився; постанова серії ЕНА № 1401087 від 08.0.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 126 ч.2 КУпАП; довідка начальника САП Єпіхової В. згідно якої відсутня інформація в підсистемі Національної поліції України щодо отримання посвідчення водія ОСОБА_1 ), вважаю, що в ході судового розгляду знайшли підтвердження факт керування ОСОБА_1 08 лютого 2024 року о 12:35 год. у м. Костянтинівка по вул. Європейській (буд. 52), автомобілем М2140, номерний знак НОМЕР_2 , і, з урахуванням явних ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей) та відмови від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Сумнівів в обґрунтованості складеного протоколу чи долучених до протоколу додатків у суду не має, вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення «поза розумним сумнівом», що також підтверджується вищевказаними дослідженими доказами.

Будь-яких підстав не довіряти наведеним вище доказам суд не вбачає, оскільки вони не викликають сумнівів у їх достовірності і допустимості, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, об`єктивно узгоджуються між собою, взаємодоповнюють один одного та повністю у своїй сукупності відтворюють картину вчиненого.

Жодних даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, суду не надано.

Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду відсутні.

Стосовно доводів ОСОБА_1 , що йому не було запропоновано пройти медичний огляд на місці, слід зазначити, що зміст відеозапису, який був досліджений судом, достовірно свідчить про те, що працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, як на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер, так і шляхом проходження такого огляду в медичному закладі, на що останній чітко надав відповідь про свою відмову від проходження такого огляду.

Суд критично відноситься до пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були допитані у судовому засіданні, та розцінює їх як допомогу ухилитися ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, оскільки вказані пояснення не спростовують обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, у своїх поясненнях ОСОБА_1 визнав як факт керування ним транспортним засобом, так і факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування обставин, викладених у протоколі, ОСОБА_1 суду не надав.

При накладенні адміністративного стягнення, враховуючи характер скоєного правопорушення, яке оцінюється як грубе, оскільки діяльність пов`язана з керуванням транспортним засобом джерелом підвищеної небезпеки, даних щодо особи ОСОБА_1 , вважаю необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, що буде цілком відповідати обставинам справи, та, у свою чергу, сприятиме профілактиці даного виду правопорушень.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Штраф слід перерахувати номер рахунку (IBAN) UA0005001, отримувач Донецьке ГУК/м.Донецьк/21081300, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, судовий збір в дохід держави в сумі 605,60 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., який слід перерахувати на рахунок отримувача - UA0005692, отримувач коштів Донецьке ГУК/Костянтинів. МТГ/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ)- 37967785, банк отримувача Казначейство України(ел.адм.податків), код класифікації доходів бюджет 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету - судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців після набрання нею законної сили.

Суддя