Провадження № 3/127/9271/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2024 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Курбатова І.Л., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14.11.2023 року о 08:19 год. в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно матері ОСОБА_2 , а саме, лаялась та завдавала удари.

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 10.01.2024 року не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином шляхом направлення смс-повідомлення. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, про причини неявок остання не повідомляла.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008) наголошує, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".

Враховуючи, що судом вживались всі можливі заходи щодо дотримання процесуальних гарантій особи та своєчасного повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи, та те, що ОСОБА_1 була обізнана про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 ухиляється від явки до суду, так як остання не з`явилась у відоме їй судове засідання та вона не бажає скористатись своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП України щодо участі в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши додані докази, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 144369 від 14.11.2023 року, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 14.11.2023 року та копією термінового заборонного припису стосовно кривдника.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 144369 від 14.11.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 14.11.2023 року о 08:19 год. в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно матері ОСОБА_2 , а саме, лаялась та завдавала удари.

Зі змісту заяви ОСОБА_2 вбачається, що вона просить прийняти міри відносно її доньки ОСОБА_1 , яка вчинила відносно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме здійснювала психологічний тиск та вдарила по обличчю.

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 14.11.2023 року, її донька ОСОБА_1 вчинила відносно неї домашнє насильство, а саме виражалась нецензурною лайкою, здійснювала психологічний тиск, застосовувала фізичну силу, завдавши удар в область обличчя.

З форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства вбачається, що працівниками поліції встановлено низький рівень небезпеки ОСОБА_1 .

У зв`язку із скоєнням домашнього насильства стосовно ОСОБА_1 винесено терміновий заборонний припис на 10 діб.

Таким чином, із досліджених доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 , дійсно 14.11.2023 року о 08:19 год. в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме ображала її нецензурною лайкою та завдавала удари.

Сукупність вказаних доказів переконує суд у тому, що ОСОБА_1 вчинено домашнє насильство, оскільки нею вчинено дії психологічного та фізичного характеру, що полягають у образах та нанесенні удару своїй матері ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному та фізичному здоров`ю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства, а саме умисне вчинення дій фізичного та психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень та образи) внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої. Таким чином, суд визнає ОСОБА_1 винуватою у вчиненні вказаного правопорушення.

При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 за вчинення вказаного адміністративного правопорушення суд приймає до уваги обставини справи та особу порушника, а також враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зважаючи на вищевказані обставини, суд дійшов висновку про те, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 40-1, 173-2, 283, 284, КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: