Провадження № 33/824/1925/2024 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.

секретар: Ганжа В.В.,

за участю:

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Прокопенка М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Прокопенко Максима Сергійовича на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 15 лютого 2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, ФОП, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 26 вересня 2023 року о 23 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом «Jeep Compass», д.н.з. НОМЕР_2 , в місті Києві на вул. Пирогівський шлях, 137, на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду відповідно до встановленого законом порядку на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 15 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Прокопенко М.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 15 лютого 2024 року та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник вважає, що оскаржувана постанова Голосіївського районного суду м. Києва є такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню.

Зазначає, що відповідно до вказаного протоколу поліцейський вказує на ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів - дані ознаки алкогольного сп`яніння записані працівниками поліції формально, на дотримання процедури, адже з доданого працівниками поліції відеозапису, ми бачимо, що жодної ознаки алкогольного сп`яніння працівниками поліції ОСОБА_1 вказано не було. Ознаки алкогольного сп`яніння працівники поліції вже зачитують ОСОБА_1 під час ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення, як і його права.

Крім того, в протоколі вказано на те, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у лікаря-нарколога, що є абсолютною брехнею. З доданого працівниками відеозапису ми можемо впевнитись в тому, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів. Навпаки, після пропозиції працівників поліції пройти огляд на місці ОСОБА_1 погодився та чотири рази продував у прилад «Драгер», але останній будь-якого результату не видавав. З доданого працівниками поліції відеозапису ми чітко чуємо, що працівник поліції, після того як ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд у медичному закладі, комусь телефонує і повідомляє про те, що щось «Drager» некоректно працює.

Також у протоколі працівниками поліції вказано що 26 вересня 2023 року, о 23 год. ЗО хв. в м. Києві по вул. Пирогівський шлях, 137, водій ОСОБА_1 , керував ТЗ «Jeep Compass» д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що не відповідає дійсності та підтверджується доданим до протоколу відеозаписом, де видно, що автомобіль, на водійському місці якого сидить ОСОБА_1 стоїть нерухомо на узбіччі дороги, без порушень ПДР. о 23 годині 18 хвилин 16 секунд, тобто ОСОБА_1 фізично не мав змоги керувати автомобілем о 23 годині 30 хвилин, адже в цей час вже спілкувався з працівниками поліції.

А відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за цією статтею настає лише у випадку керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться у нерухомому стані) та/або перебування біля транспортного засобу, особи в нетверезому стані, не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом.

У зв`язку з викладеним, апелянт вважає, що судом першої інстанції не встановлено щодо ОСОБА_1 відповідного факту керування та/або не керування відповідним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а перебування останнього в середині чи поблизу транспортного засобу, не доводить факт керування транспортним засобом у нетверезому стані.

Крім того, згідно доданого до протоколу направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, апелянт звертає увагу суду на те, що у даному направленні вказано серію та номер протоколу про адміністративне правопорушення, який було складено щодо ОСОБА_1 . Знову таки, із доданого відеозапису, ми бачимо, що будь - яке направлення, перед тим як їхати до лікаря нарколога ОСОБА_1 не вручалося і навіть не оголошувалося, що свідчить про те,, що воно було вже виписане працівниками поліції одночасно із протоколом про вчинене адміністративне правопорушення. Крім того, перебуваючи у лікаря нарколога ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, але результати такого огляду до матеріалів справи долучено не було. Даний факт також підтверджується доданим відеозаписом.

Зауважує, що згідно доданої до матеріалів розписки, яку суд першої інстанції ставить в обґрунтування вини ОСОБА_1 , слідує, що якийсь ОСОБА_2 , підтверджує факт відсторонення його від керування о 01 годині 18 хвилин 27.09.2023 року транспортним засобом «Jeep Compass» д.н.з. НОМЕР_2 . Яке саме відношення дана розписка має до ОСОБА_1 суд ніяких обґрунтувань не наводить. Тобто цією розпискою громадянин ОСОБА_2 підтверджує факт відсторонення саме його від керування автомобілем, а не ОСОБА_1 .

Апелянт звертає увагу на те, що відповідно до доданих до протоколу відеозаписів, з них не вбачається підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі. Крім того, надані працівниками поліції відеозаписи не являють собою одне ціле, складаються з п`яти різних частин та між записами маються розриви у часі, що унеможливлює відтворення всіх обставин події. Працівниками поліції було відредаговано відеозапис таким чином, щоб надати суду лише ті фрагменти розвитку подій, які тим чи іншим чином дискримінують ОСОБА_3 , і ніяк не виправдовують його, що прямо суперечить ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію».

Отже, з огляду на наявні суперечності в матеріалах справи, з урахуванням того, що згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у судді не було підстав визнавати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а рішення прийнято на формально досліджених судом першої інстанції доказах, які отриманні з порушенням норм закону. А тому постанова Голосіївського районного суду м. Києва про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а адміністративна справа закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення ОСОБА_1 та його захисника ПрокопенкаМ.С., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити,

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_1 слідує, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ж з пунктами 1, 12 розділу ІІ Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що суддя місцевого суду при її розгляді вислухав пояснення ОСОБА_1 , дослідив письмові докази у справі, та, за відсутності жодних клопотань щодо дослідження додаткових доказів, постановив рішення на підставі наявних у провадженні доказів.

На противагу доводам апеляційного прохання, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується перш за все письмовими доказами, які правильно були враховані судом на обґрунтування свої висновків, а саме даними, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 437098 від 27 вересня 2023 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала та ОСОБА_1 , якому були роз`яснені його права. Проте зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції свідки не вказали. (а.с. 1);

- у відеозаписі з нагрудної камери поліцейських, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції в зв`язку з керуванням автомобілем в темну пору доби без включеного світла фар, що є порушенням вимог ПДР. В ході спілкування з поліцейськими, у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, на місці зупинки водій не зміг пройти тест за допомогою приладу «Драгер» та був доставлений працівниками поліції до медичної установи, де від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився (а.с.6).

Таким чином, суддя місцевого суду, проаналізувавши усі докази по справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним невиконання водієм п. 2.5 ПДР України, отже дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта проте, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки - не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду матеріалів. Так, із відеозапису з бодікамери поліцейського вбачається, що на пропозицію поліцейського пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» водій ОСОБА_1 дійсно погодився. Разом з тим, при застосуванні даного приладу, водій не зміг в нього подути, зазначивши, що він погано себе почуває, в зв`язку з чим йому було запропоновано проїхати до лікаря-нарколога.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду в закладі охорони здоров`я є безпідставними та спростовуються наявним в матеріалах відеозаписом з бодікамери поліцейського.

Доводи про те, що поліцейськими було порушено порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом його вини - є хибними, оскільки ОСОБА_1 ставиться у вину відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що працівниками поліції була порушена процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення, є безпідставними.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з будь-якими заявами до працівників поліції з приводу неправомірності їх дій не звертався, будь-яких скарг на неправомірність дій працівників поліції при складанні протоколу не подавав.

Доводи апелянта про незаконність, необґрунтованість постанови судді, неналежність та недопустимість доказів у справі апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Отже, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили б прийняття законного та обґрунтованого рішення. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Також, апеляційний суд зауважує, що незнання ОСОБА_4 своїх обов`язків як водія пройти на вимогу працівника поліції огляд на стан сп`яніння (тобто порушення вимог п.2.5 ПДР України) і наслідків такої відмови, не дає підстав вважати, що рішення суду першої інстанції є незаконним, оскільки, відповідно до п.1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Прокопенко Максима Сергійовича - залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 15 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Рудніченко