Справа №751/1653/24
Провадження №3/751/1124/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Павлова В.Г.

при секретарі Овдій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , генерального директора ДП «УКРСІВЕРБУД» ЗАТ «ДСК», РНОКПП НОМЕР_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП -

за участі сторін:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника-адвоката Святная О.В.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи генеральним директором ДП «УКРСІВЕРБУД» ЗАТ «ДСК», за адресою: вул. Попова 8-А в м. Чернігів, порушив вимоги ч.1 ст.10 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», за наступних обставин.

ОСОБА_2 , який працював у ДП «УКРСІВЕРБУД» ЗАТ «ДСК» з 27.10.2023 р. по 11.12.2023 р. машиністом екскаватора 1 класу з оплатою згідно тарифної ставки, у початковій редакції табелю обліку робочого часу за листопад 2023 р. та в табелі обліку робочого часу за грудень 2023 р. були проставлені відмітки «І», тобто «інші причини неявок».

Згідно з розрахунковим листком по заробітній платі за грудень 2023 р. та відомістю від 29.12.2023 р. № 264 після звільнення ОСОБА_2 була виплачена компенсація за 1 день не використаної щорічної відпустки в сумі 393,97 грн.

Наказом генерального директора ДП «УКРСІВЕРБУД» ЗАТ «ДСК» від 22.01.2023 р. № 10 «Про результати службового розслідування, призначеного наказом № 1 від 10.01.2024» заступнику начальника відділу кадрів ОСОБА_3 , було наказано внести зміни до табелю робочого часу за листопад 2023 р. та відповідні зміни до статистичної звітності, а головному бухгалтеру ОСОБА_4 провести нарахування заробітної плати ОСОБА_2 та виплатити йому заробітну плату, виходячи з 8-годинного робочого часу за 18 робочих днів, та нарахувати грошову компенсацію за 2 дні невикористаної щорічної відпустки.

Відповідно до відомості від 23.01.2024 р. № 24 на рахунок ОСОБА_2 були перераховані кошти в сумі 5342,40 грн з призначенням платежу: «Донарахування згідно акту службового розслідування від 19.01.2024 р.».

За результатами проведеної перевірки уповноваженою особою Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці 02.02.2024 р. складено акт №Ц/ЧН/715/141.

Вище вказаними діями ОСОБА_1 , як генеральний директор ДП «УКРСІВЕРБУД» ЗАТ «ДСК», порушив вимоги ч.1 ст.10 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», чим вчинив правопорушення, що передбачене ч.1 ст.41 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що в очолюваному ним підприємстві заробітна плата нараховується згідно табелів, оформлення та ведення яких здійснюється виконавцем робіт ОСОБА_5 . Після отримання адвокатського запиту з приводу обліку відпрацьованого часу ОСОБА_2 , ним 10.01.2024 р. було видано наказ про призначення службового розслідування.

За результатами проведення якого було виявлено факти невідповідності кількості фактично відпрацьованого часу ОСОБА_2 та 22.01.2024 р. ОСОБА_1 було надано розпорядження внести зміни до табелю робочого часу за листопад 2023 р. та виплатити заробітну плату. 23.01.2024 р. відповідні донарахування до заробітної плати були перераховані ОСОБА_2 .

Узагальнена позиція ОСОБА_1 зводилась до того, що помилки в нарахуванні заробітної плати при звільненні ОСОБА_2 були виявлені спеціалістами очолюваного підприємства до проведення позапланового заходу інспекторами Держпраці.

Захисник-адвокат Святна О.В. просила провадження закрити з підстав відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та закінчення на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Відповідно до положень ч.1 ст.41 КУпАП, складом адміністративного правопорушення є, зокрема, порушення встановлених термінів виплати заробітної плати або її виплата не в повному обсязі. Диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових, які передбачають конкретні правила щодо праці.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони права громадян на працю, на оплату праці, на охорону праці та інших прав у трудовій сфері, визначених у Кодексі законів про працю України, Законах України «Про охорону праці», «Про оплату праці», «Про відпустки», «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» тощо).

Істотною ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, є спеціальний субєкт посадові особи підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують найману працю. З витягу з наказу ДП «УКРСІВЕРБУД» ЗАТ «ДСК» від 30.09.2008 р. за №94 вбачається, що ОСОБА_1 з 01.10.2008 р. призначено на посаду генерального директора підприємства.

Суб`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення характеризується наявністю вини, як у формі умислу, так і у формі необережності.

Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором.

При цьому роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили (ч.3 ст.10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»).

Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно ст.24 ЗУ «Про оплату праці» і ч.1 ст.115 КЗпП зарплата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Відповідно до п.4.2 розділу 4 колективного договору укладеного між адміністрацією ДП «УКРСІВЕРБУД» ЗАТ «ДСК» та профспілковим комітетом «Сівербуд», заробітна плата на підприємстві виплачується два рази, за першу половину місяця заробітна плата виплачується до 23 числа включно, кінцевий розрахунок до 7 числа наступного, за розрахунковим місяцем включно.

Згідно із вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, актом позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах праці, витягом з наказу №94 від 30.09.2008 р. про призначення ОСОБА_1 генеральним директором ДП «УКРСІВЕРБУД» ЗАТ «ДСК», колективним договором укладеного між адміністрацією та профспілковим комітетом «Сівербуд» у 2015 р. і зареєстрованого Новозаводською районною у м. Чернігові радою 05.05.2015 р., наказом про прийняття ОСОБА_2 на посаду машиніста екскаватора 1 класу, наказом про звільнення ОСОБА_2 з посади машиніста екскаватора 1 класу, витягами з табелю обліку робочого часу ОСОБА_2 , розрахунковими листами по заробітній платі за жовтень, листопад та грудень 2023 р., актом службового розслідування, наказом про призначення комісії та проведення службового розслідування та наказом про результати службового розслідування, письмовими поясненнями в.о. генерального директора Ситника С.

Вказаний протокол серії №Ц/ЧН/715/141/ПТ відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Суд звертає увагу, що посадові особи ДП «УКРСІВЕРБУД» ЗАТ «ДСК» жодних зауважень або заперечень щодо проведеного заходу та складеного акту не зазначали, а зміст письмових пояснень долучених до протоколу та надані усні пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні узгоджуються між собою щодо факту допущеного порушення вимог ч.1 ст.10 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Порушення виконробом підприємства ОСОБА_5 правильності ведення обліку робочого часу ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи, та в подальшому обумовило порушення встановлених термінів виплати останньому заробітної плати та її виплату не в повному обсязі, є прямим доказом складу правопорушення в діях ОСОБА_1 як посадової особи підприємства.

Аргументи ОСОБА_1 про невідкладне та самостійне виправлення помилок в нарахуванні та виплаті заробітної плати з огляду на те, що інкриміноване йому правопорушення має формальний склад, буде враховано судом як обставина при визначенні виду адміністративного стягнення.

Факт перебування ОСОБА_1 у період з 15.01.2024 р. по 15.02.2024 р. у відрядженні жодним чином не впливає на правову кваліфікацію його дій як суб`єкта правопорушення, оскільки порушення трудового законодавства при вказаному триваючому правопорушенні були розпочаті в грудні 2023 р. та припинені за результатами службового розслідування.

Разом з тим, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 навіть перебуваючи у відрядженні, підписав наказ №10 «Про результати службового розслідування, призначеного наказом №1 від 10.01.2024 р.», яким було внесено зміни до табелю робочого часу, наказано провести нарахування та провести виплати ОСОБА_2 .

Тобто, фактичне перерахування коштів ОСОБА_2 , а отже, і усунення порушень у виплаті заробітної плати, відбулось після видачі Наказу генерального директора ДП «УКРСІВЕРБУД» ЗАТ «ДСК» від 22.01.2023 р. № 10 «Про результати службового розслідування, призначеного наказом № 1 від 10.01.2024».

Як вбачається з правових висновків, викладених в п.п.17,18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року (справа № 487/2854/17) КУпАП не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

В постанові КАС ВС від 18.06.2020 року (справа № 682/2447/16-а) роз`яснено, що триваючими адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою, припиняються виконанням регламентованих обов`язків, якщо ці обов`язки ще можливо виконати.

Враховуючи, що усунення порушення, шляхом виконання обов`язку, фактично відбулося після видачі Наказу від 22.01.2023р., що і є датою відліку при триваючому правопорушенні, а тому суд вважає, що строки накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи не закінчились, оскільки правопорушення мало триваючий характер.

Суд також вважає, що порушення у виплаті заробітної плати є тривалим невиконанням вимог правової норми у вигляді бездіяльності. Релевантні висновки для даної справи викладені, зокрема, у рішеннях ВС №487/2854/17, 804/401/17, 682/2447/16-а.

Згідно ст.10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Натомість, в конкретному випадку, причиною порушень строків оплати праці обумовлено виключно недбалістю виконавця робіт ОСОБА_5 , що підтверджується наказом про його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Вищезазначені факти вини ОСОБА_1 є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та підтверджують вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП - порушення встановлених термінів виплати заробітної плати та її виплату не в повному обсязі.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, суд враховує характер та обставини скоєного адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік та соціальне положення, ступінь його вини, причини виникнення заборгованості по заробітній платі та причини її невиплати, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, вчинення адміністративного правопорушення вперше, та вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції статті, у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Обставин, які б позбавляли можливості суд застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу не встановлено і на розгляд суду не надано.

Враховуючи не визнання ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення та завдання шкоди правам та свободам ОСОБА_2 у сфері трудового законодавства, незважаючи на самостійне усунення порушень до проведення перевірки інспекторами Держпраці, суд позбавлений можливості звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності з підстав малозначності вчиненого правопорушення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП суд стягує з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.7,9,22, ч.1 ст.41, ст.ст.283,284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 /п`ятсот десяти/ грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн /шістсот п`ять/ 60 коп. судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Г.Павлов