Справа № 191/4686/23
Провадження № 3/191/1877/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Прижигалінська Т.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Синельниківського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області відносно :

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 12.10.2023 року о 19 год. 30 хв. на а/д перехрестя М-18 та Т-0401 229 км, водій ОСОБА_1 , керував т/з OPEL VECTRA д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці ока, почервоніння білків очей, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, згідно завчасно наданої заяви просив суд у разі розглянути справу без його участі. Також просив закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, оскільки він не керував транспортним засобом 12.10.2023 року у стані наркотичного або алкогольного сп`яніння, та у період з 23.09.2023 року по 18.12.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги». Позицію та пояснення свого адвоката Мантули О.С. підтримує.

Захисник правопорушника адвокат Мантула О.С. в судове засідання не з`явився, завчасно надав заяву про розгляд справи без його участі. Також надав клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення. В обґрунтування клопотання зазначив, що в якості свідків у протоколі зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які у судове засідання не з`явились. У матеріалах справи містяться додані до протоколу ідентичні пояснення даних свідків, згідно яких ОСОБА_1 , у лікарню для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, будь-які пояснення свідків щодо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом відсутні. Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення серед інших матеріалів доданий CD-R диск, на якому теж не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, ні самого транспортного засобу, що є обов`язковою складовою адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також, як вбачається із відеозапису, ОСОБА_1 пояснив працівнику поліції, що йому треба їхати до лікарні. Згідно письмових пояснень, наданих ОСОБА_1 він не керував транспортним засобом 12.10.2023 року у стані наркотичного або алкогольного сп`яніння, та у період з 23.09.2023 року по 18.12.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги», що підтверджується доданими да заяви копіями медичних документів, що підтверджується наданими довідками та виписками з медичної картки. ОСОБА_1 є військовослужбовцем та проходив стаціонарне лікування у різних відділеннях КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги», основний діагноз - посттравматичний стресовий розлад у вигляді пролонгованого тривожного і депресивного розвитку, зі стійкого фармако резистентного інсомнією, суїцидальною налаштованістю, важкий перебіг при різко виражених, стійких хворобливих проявах. За результатами лікування та проходження ВЛК ОСОБА_1 , його захворювання пов`язане із проходженням військової служби і він визнаний непридатним для подальшої військової служби з виключенням з військового обліку. Зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки нібито наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 - розширені зіниці ока, почервоніння білку очей, неприродня блідість, цілком підходять під ознаки хворобливого стану особи внаслідок прийому лікарських препаратів під час проходження лікування. Вважає складений відносно ОСОБА_1 протокол незаконним, адже з пояснень самої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та матеріалів справи вбачається, що обставини викладені в ньому, не відповідають дійсності, а факт керування автомобілем у стані наркотичного сп`яніння та відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 жодним доказом не підтверджується, а навпаки спростовується наданими поясненнями, та матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі внаслідок відсутності події і складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), тому вона є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

У контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п.2.5 ПДР України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Також Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №273841 від 12.10.2023 року, який складено відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, зазначено, що 12.10.2023 року о 19 год. 30 хв. на а/д перехрестя М-18 та Т-0401 229 км, водій ОСОБА_1 , керував т/з OPEL VECTRA д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці ока, почервоніння білків очей, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування особою транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 року ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Але, додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази не є належними, оскільки не узгоджуються між собою та не підтверджують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення доданий CD-R диск, на якому не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом ні самого транспортного засобу, що є обов`язковою складовою адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 пояснив працівнику поліції, що йому треба їхати до лікарні.

Згідно письмових пояснень, наданих ОСОБА_1 він не керував транспортним засобом 12.10.2023 року у стані наркотичного або алкогольного сп`яніння, та у період з 23.09.2023 року по 18.12.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги».

З наданих копій: довідки лікарні від 16.10.2023 року, посвідчення УБД № 015750, свідоцтва про хворобу № 12612/2023, виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 12612/2023 психоневрологічного відділення № 10 вбачається, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та проходив стаціонарне лікування у різних відділеннях КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги», основний діагноз - посттравматичний стресовий розлад у вигляді пролонгованого тривожного і депресивного розвитку, зі стійкого фармако резистентного інсомнією, суїцидальною налаштованістю, важкий перебіг при різко виражених, стійких хворобливих проявах. За результатами лікування та проходження ВЛК ОСОБА_1 , його захворювання пов`язане із проходженням військової служби і він визнаний непридатним для подальшої військової служби з виключенням з військового обліку.

Крім того, процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає наказ МВС України «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 р. № 1395 (далі Інструкція № 1395).

Згідно з п. 3, 4 розділу ІХ Інструкції № 1395, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (далі Порядок № 1103).

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає спільний наказ МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі наказ № 1452/735).

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №273841 від 12.10.2023 року вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, але відсутні дані щодо пропозиції працівником поліції пройти такий огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів, як це передбачено ч.2 ст.266 КУпАП, тому і підстав для огляду ОСОБА_1 в закладах охорони здоров`я не було.

Враховуючи вищезазначену практику Європейського суду з прав людини та презумпцію невинуватості, передбачену статтею 62 Конституції України, матеріали даної справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх доказів про факт керування транспортним засобом та відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 12.10.2023 року о 19:30 годині, що виключає подію адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суд не знаходить підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України через відсутність в його діях події та складу даного адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності події та складу правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 7, 247 п. 1, 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т. В. Прижигалінська