Справа 362/4644/23
Провадження 3/362/16/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2024 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Сухарева О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

22.07.2023 о 20 год. 20 хв. в с. Плесецьке, вул. Центральна, 67 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, почервоніння сітківки очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився під відеозапис

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Ничик А.В. заявила клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з тим, що направлення, яке долучено до матеріалів справи, є недопустимим доказом, оскільки його не було вручено ОСОБА_1 , в направленні не зазначено медичного закладу, куди його направляють. З відеозапису не вбачається, що поліцейський вручав ОСОБА_1 письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. На відеозаписі видно, що автомобіль поліції їде позаду автомобіля ОСОБА_1 , тому стверджувати, що поліцейським було ніби-то помічено, що він не пристебнутий ременем безпеки, є надуманими підставами зупинки. До матеріалів справи не долучено постанови на підтвердження порушення ПДР. Тобто, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупиняти, у зв`язку з чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відеозапис не може бути належним доказом у справі, оскільки відеофіксування не проводилося з моменту зупинки транспортного засобу до кінця розгляду справи поліцейським, тому відеозапис є неповним, на ньому не видно всіх обставин, які вказані в протоколі, він не містить всіх необхідних реквізитів, а саме: номера бодікамери, дату і час відеозйомки, номер жетона поліцейського.

Судом досліджені письмові докази, наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 333821 від 22.07.2023, в якому зафіксовано фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та кваліфікацію дій ОСОБА_1 ;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що від проходження медогляду ОСОБА_1 відмовився;

- направлення на огляд ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння до Васильківської ЦРЛ;

- рапорт поліцейського ВП № 3 Фастівського РУП ГУНП в Київській області від 22.07.2023, з якого вбачається, що причиною зупинки транспортного засобу ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 було порушення водієм ОСОБА_1 п.2.3 ПДР України, а саме: він не був пристебнутий ременем пасивної безпеки;

- копію акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 від 22.07.2023;

- відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який міститься на диску як додатку до протоколу, де вбачається рух автомобіля ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , його зупинку, пропозиція працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, та відмова ОСОБА_1 від такого огляду.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, сама відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складає об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення. Для її наявності підтвердження алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не потрібно.

Згідно пунктів 2,4,6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння, відповідно до п. 3 цієї інструкції, є порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп`яніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що в працівника поліції виникли підозри щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі. Однак водій відмовився від проходження огляду, що підтверджується письмовими поясненнями свідків та відеозаписом подій.

Посилання захисника на те, що працівники поліції безпідставно та неправомірно зупинили ОСОБА_1 спростовується матеріалами справи, в яких відсутні зауваження ОСОБА_1 на такі дії працівників поліції. Окрім цього, при перегляді відеозапису встановлено, що працівники поліції діяли під час військового стану в країні відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Доводи сторони захисту про порушення поліцейськими порядку направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд визнає безпідставними, так як з наданих поліцейськими доказів вбачається дотримання ними порядку визначеного ст. 266 КУпАП щодо пропозиції його пройти, а також відсутність тиску чи іншого порушення.

До матеріалів справи додано відеозапис, на якому відображено момент зупинки транспортного засобу та подальше спілкування працівника поліції та ОСОБА_1 . Доданих до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відеофайлів достатньо для установлення вини ОСОБА_1 , а саме: підтвердження факту відмови від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, що були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України, і наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його дії необхідно кваліфікувати як відмову від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною, тому за такої сукупності обставин у справі суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 27, 33, 34, 40-1, 122-5, ч. 1 ст. 130, 221, 282, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави (Отримувач: Київська обл../м. Київ/21081300. Рахунок №UA0010001. Банк: Казначейство України (ЕАП) . Призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Відповідно до положень ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Сухарева О.В.