Справа № 158/738/24 Провадження №33/802/309/24 Головуючий у 1 інстанції:Поліщук С.В.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 березня 2024 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено йому стягнення у виді штрафу 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Так ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 03.03.2024 о 18 год. 10 хв. на автомобільній дорозі Н-22 сполучення «Устилуг Луцьк Рівне» 127 км. + 700м., керував транспортним засобом автомобілем марки «Scania R480», д.н.з.« НОМЕР_1 » з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана постанова винесена без повного та всебічного з`ясування обставин у справі, з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

ОСОБА_1 вважає, що розгляд адміністративної справи відбувся в місцевому суді без належного його повідомлення як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки повістку про виклик його до суду не отримував.

Крім того, працівниками поліції були допущення порушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме не повністю зазначені відомості про місце проживання його як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Зазначене, на переконання апелянта, є безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином та завчасно повідомлявся про час, дату та місце проведення апеляційного розгляду, що підтверджується телефонограмою від 19.04.2024, яка міститься у матеріалах справи (а.с.50).

Жодних клопотань про відкладення апеляційного розгляду від нього не надходило, а тому відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП, його неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому, його винуватість у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується наявними у справі доказами.

Зокрема, вина ОСОБА_1 стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №418615 від 03.03.2024 (а.с.1); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.03.2024 (а.с.7); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.6); відеозаписом з нагрудної камери поліцейського від 03.03.2024 (а.с.10).

Апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч.1 ст.251, ст.252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам, які у своїй сукупності та взаємозв`язку доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину.

Основні доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до порушення судом першої інстанції його права на справедливий суд та захист, у зв`язку з неналежним повідомленням його про дату, час та місце судового розгляду, однак, на переконання апеляційного суду, вони є голослівними та спростовуються матеріалами справи.

На переконання апеляційного суду, для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє суду обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 про час та дату судового засідання повідомлявся повідомленням, котре було відправлене на адресу, вказану в протоколі про адміністративне правопорушення, яку повідомив перший під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення. Інших засобів зв`язку з особою, яка притягається до адміністративного правопорушення, зокрема, абонентського номера телефону чи електронної пошти, матеріали справи не містять.

Також слід наголосити, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції усно повідомлено ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення в Ківерцівському районному суді Волинської області, що підтверджується також відеозаписом (а.с.1, 10).

Також з матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова була надіслана ОСОБА_1 27 березня 2024 року на адресу вказану в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.19). Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , відповідно до відміток на поштовому конверті (а.с.38), подав 04 квітня 2024 року, тобто у строк передбачений ст.294 КУпАП.

На переконання, апеляційного суду, вказане вище свідчить про обізнаність ОСОБА_1 щодо розгляду щодо нього адміністративних матеріалів в Ківерцівському районному суді Волинської області.

Таким чином з`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також береться до уваги поведінку особи, яка притягається до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.

Зазначене вище дає підстави апеляційному суду вважати про застосування судом першої інстанції всіх необхідних та можливих заходів для повідомлення ОСОБА_1 про час та дату судового засідання, що у свою чергу спростовує твердження апелянта щодо порушення судом його права на захист та справедливий суд.

Твердження ОСОБА_1 про недопустимість як доказу протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку з некоректним внесенням працівником поліції відомостей про його місця проживання є надуманими та ґрунтуються на довільному трактуванні чинного законодавства.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №418615 від 03.03.2024 зазначено дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Зважаючи на вказане, на переконання апеляційного суду, протокол про адміністративне правопорушення складений із дотриманням вимог ст.ст.254, 256 КУпАП, а тому є належним і допустимим доказом в розумінні положень ст.251 КУпАП.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги апелянта, судом першої інстанції взято до уваги та надано належну оцінку всім доказам, які містяться в матеріалах справи, здобутим у відповідності до вимог закону та які є достатніми для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Враховуючи вказане вище, підстави для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 березня 2024 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов