ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/2149/24

провадження у справі 3/0285/1782/24

25 квітня 2024 року м. Звягель

Cуддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Сташків Т.Г., розглянувши матеріали, що надійшли зі Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом 04.04.2024 року о 16-30 год. за місцем свого проживання ОСОБА_1 займався видом господарської діяльності, щодо якого є спеціальна заборона, а саме: здійснив продаж алкоголю домашнього виробництва за ціною 70 грн за 0,5 л, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 164-16 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Пояснив, що претензії працівників поліції безпідставні. 04.04.2024 року він нікому не продавав алкоголь. У протоколі він зазначив, що вину визнає, оскільки колись знайомим був продав пару пляшок самогону.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи та подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів згідно положень ч. 2 ст. 251 КУпАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Частина 1 ст. 164-16 КУпАП передбачає відповідальність за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

На підтвердження винності ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення працівниками Звягельського РВП ГУНП подано письмові пояснення ОСОБА_2 що він 04.04.2024 року близько 16-30 год. купував у гр. ОСОБА_1 самогон за ціною 70 грн за 0,5 л.

Цей факт ОСОБА_1 спростований у судовому засіданні.

При цьому при складанні протоколу у ОСОБА_3 ніякі речі не вилучались, ОСОБА_2 не було притягнуто до відповідальності за ст. 177 КУпАП, також у останнього не було вилучено та знищено 0,5 л самогону.

Пояснення ОСОБА_4 від 22.01.2024 року та ОСОБА_5 від 19.01.2024 року ніяким чином не підтверджують факт неправомірних дій ОСОБА_1 04.04.2024 року, тобто, не є належним доказом по справі.

Сам протокол про адміністративне правопорушення без його належного правового аналізу не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Крім того, вказана норма КУпАП є бланкетною й передбачає відповідальність за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Разом з тим, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі серії ВАД N 548358 від 12.04.2024 року не зазначено конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Таким чином, уповноваженою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, у вину ОСОБА_1 не ставиться порушення жодного нормативного акту. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих. Тобто, предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Інших доказів, які б вказували на той факт, що ОСОБА_1 систематично (не менше ніж три протягом одного календарного року) займався видом господарської діяльності щодо якого є спеціальна заборона відсутні.

Щодо визнання вини ОСОБА_1 , що міститься у протоколі про адміністративне правопорушення, то останнє є лише суб`єктивним ставленням до події, що відбулася та, з урахуванням ст. 62 Конституції, не є безумовним доказом вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП.

Аналізуючи докази, що містяться у справі про адміністративне правопорушення, суд приходить до переконання, що працівниками поліції не доведено належними, допустимими та достовірними доказами фактів про зайняття ОСОБА_1 видами господарської діяльності щодо яких є спеціальна заборона.

При цьому суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача. Позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не можу бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 280, 283, 284, 164-16 ч.1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 164-16 ч. 1 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.Г. Сташків