Справа № 130/2358/23
Провадження № 33/801/645/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Питель О. В.
Доповідач: Рибчинський В. П.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинського В.П., за участю адвоката Глушка О.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Глушка Олега Івановича на постанову Барського районного суду Вінницької області від 13 червня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Як встановлено із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 181410 від 25.08.2023, 25.08.2023 о 01:50 по вул. Свободи у м. Жмеринка водій ОСОБА_1 керував мотоциклом марки «Musstang», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка мова. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у лікувальному закладі відмовився.

Постановою Барського районного суду Вінницької області від 13 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з такою постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Глушко О.І. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову, та ухвалити нову, якою справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, докази, які містяться в матеріалах справи на предмет їх належності, достатності та допустимості, за результатами чого дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 181410 від 25.08.2023, 25.08.2023 о 01:50 по вул. Свободи у м. Жмеринка водій ОСОБА_1 керував мотоциклом марки «Musstang», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка мова. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у лікувальному закладі відмовився

Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.6 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395).

Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції зробив на підставі доказів, які містяться у справі, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення від 25.08.2023 серії ААД № 181410, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.08.2023, висновку КНП "Жмеринська центральна районна лікарня" Жмеринської міської ради, складеного 25.08.2023 о 02:09, про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння має наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У зв`язку з відмовою водія від проходження огляду, поліцейський, діючи у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, правомірно склав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказавши, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Доводи апелянта про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння спростовуються наявними доказами у справі, зокрема з відеозапису з нагрудної камери поліцейського чітко вбачається, що поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою газоаналізатора у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на місці зупинки, погодився пройти огляд у лікарні. Після чого, працівник поліції у КНП «Жмеринська центральна районна лікарня» Жмеринської міської ради пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора. ОСОБА_1 витребував документи на газоаналізатор, які йому були надані для огляду, ОСОБА_1 звіряв дані газоаналізатора зі свідоцтвом про повірку та відмовився від проходження огляду, вказавши, що документи є копіями і печатка на них «стара». Вказав, що він згоден здати кров. Після чого поліцейським був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП від отримання копії якого та від підпису у ньому ОСОБА_1 відмовився, а також відмовився від отримання копії постанови за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що з відеозапису можна встановити, що дії ОСОБА_1 були направлені на створення обставин неможливості отримання результатів огляду

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкостестеру, у зв`язку з тим, що у лікарні намагалися застосувати алкотестер, що знаходився у поліцейських, та що він не входить до переліку спеціальних технічних засобів, за допомогою яких поліцейські проводять огляд на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки суду не надано жодних доказів, та не встановлено під час судового розгляду, що спеціальний технічний засіб, який надавався ОСОБА_1 для проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, не відповідав супровідній до нього документації, а саме сертифікату відповідності та (або) свідоцтву про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Крім цього, можлива невідповідність спеціального технічного засобу, за допомогою якого проводиться огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, сертифікату відповідності та (або) свідоцтву про його повірку, або взагалі відсутність таких документів, не може бути підставою для відмови від виконання обов`язку водія, визначеного п. 2.5 Правил дорожнього руху (на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

До того ж, в матеріалах справи відсутні відомості, що ОСОБА_1 оскаржував протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи, складені уповноваженою особою і дії посадової особи що їх складала, в порядку передбаченому чинним законодавством.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка підозрюється в тому, що перебуває у стані сп`яніння, повинна не просто погодитись на проведення огляду на стан сп`яніння, а своєю поведінкою забезпечити реальну можливість проведення такого огляду і не створювати перешкоди для проведення такого огляду, висуваючи безпідставні умови, які значно ускладнюють або взагалі унеможливлюють проведення такого огляду.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи скаржника стосовно того, що належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять, оскільки такі доводи спростовуються сукупністю усіх доказів та обґрунтованих висновків, які наведені судом в мотивувальній частині ухваленого судом рішення.

Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а будь яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права, як про це зазначає апелянт у поданій апеляційній скарзі, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 33, 38, 130, 247, 283, 284, 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Глушка Олега Івановича залишити без задоволення.

Постанову Барського районного суду Вінницької області від 13 червня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В.П. Рибчинський