Справа № 711/1701/24
Номер провадження 3/711/661/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси Олійник В.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (серії ААД № 627494) про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм ТОВ «Еліт Експрес 2020», РНОКПП в матеріалах справи відсутній,

до адміністративної відповідальності зач.4 ст.121 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходяться адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що 20.02.2024 року о 14.15 год. в м.Черкаси по вул.Чигиринська, 58, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Мерседес Бенц 312.н.з. НОМЕР_1 , який підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю та своєчасно його не пройшов, повторно протягом року, чим порушив п.31.3 (б), ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.121 КУпАП.

Особа стосовно якої складено протокол про адміністративне праворушення ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив.

Приписами ч.2 ст.268 КУпАП визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, однак справи щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності за ст.121 КУпАП до таких не відносяться, тому суд, приймаючи постанову за результатами розгляду справи стосовно ОСОБА_1 за його відсутності, не порушив його право на захист.

Крім того, до початку судового засідання надійшло клопотання представника особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення адвоката Чечот А.А, про розгляд адміністративної справ стосовно ОСОБА_1 за ч.4 ст.121 КУпАП без її участі.

В судовому засіданні представник особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення адвокат Гнатюк А.І., в судовому засіданні зазначила, що її довіритель вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає. По суті справи пояснила, що 20.02.2024 року близько 14. 45 год. на ОСОБА_1 було складено протокол ААД 627494 про адміністративне правопорушення за ст. 121 ч.4 КУпАП. В протоколі зазначається, зокрема, що ОСОБА_1 керував автомобілем, який підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю та своєчасно його не пройшов, повторно на протязі року, чим порушив вимоги п 31.3 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.4 ст. 121 КУпАП. Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Відповідно до п. 31.3 ПДР встановлено заборону використання транспортних засобів: а) у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху; б) якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю); в)якщо номерні знаки не відповідають вимогам відповідних стандартів; г) у разі порушення порядку встановлення і використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв. Статтею 34 ЗУ «Про автомобільний транспорт», встановлено вимоги до автомобільного перевізника, а саме: Автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно- правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод. Частину першу статті 34 доповнено абзацом згідно із Законом № 586- VI від 24.09.2008, із змінами, внесеними згідно із Законом № 5081-VI від 05.07.2012 забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів. Автомобільні перевізники з кількістю транспортних засобів десять і більше зобов`язані - організовувати підвищення кваліфікації керівників і спеціалістів автомобільного транспорту, діяльність яких пов`язана з наданням послуг автомобільного транспорту, у термін один раз на п`ять років, а з питань безпеки перевезень, охорони праці та пожежної безпеки - у термін один раз на три роки в порядку, який визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту. Відповідно до статті 29 ЗУ «Про автомобільний транспорт» визначено поняття «Перевізник», а саме: автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах. ОСОБА_1 , на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення був найманим працівником на посаді водія транспортного засобу в ТОВ «ЕЛІТ-ЕКСПРЕС-2023». Тобто, не був «Перевізником» в розумінні Закону. Як вбачається з матеріалів справи, саме ТОВ «ЕЛІТ-ТРАНС-2023» та її посадові/відповідальні особи мають нести відповідальність за проходження технічного огляду транспортного засобу та забезпечувати своїх водіїв всіма необхідними документами під час здійснення такого перевезення. Згідно матеріалів справи, встановлено, що ОСОБА_1 на вимогу представників поліції пред`явив акт проходження технічного огляду автомобіля, яким його забезпечив роботодавець. Під час огляду акту працівники патрульної поліції виявили ознаки підробки такого документу та викликали на місце події слідчо-оперативну групу. Також, працівниками поліції було достеменно встановлено, що ОСОБА_1 є лише працівником, а не перевізником, який несе обов`язок проходження ТО транспортного засобу. В матеріалах адміністративної справи, що розглядається відсутні достеменні відомості про те, що пред`явлений ОСОБА_1 акт технічного огляду транспортного засобу є підробленим, або таким, що є недійсним. З відеозапису, що був здійснений на портативні камери працівників поліції та з пояснень ОСОБА_1 , у протоколі про адміністративне правопорушення чітко вбачається, що останній акт техогляду надав, тобто законні вимоги представників поліції виконав. За таких обставин, вбачається, що вина ОСОБА_1 , матеріалами справи про адміністративне правопорушення спростована та існують підстави для закриття справи про адміністративне правопорушення. Враховуючи наведене вище, просить суд справу про адміністративне правопорушення № 711/1701/24, стосовно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення представника особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - адвоката Гнатюк А.І., дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Так, статтею 121 КУпАП встановлена відповідальність за порушення водієм правил керування транспортним засобом, правил користування ременями безпеки або мотошоломами, і згідно ч.4 ст.121 КУпАП, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, - тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

При цьому ч.3 ст.121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Відповідно до визначених Правилами дорожнього руху України термінів, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як встановлено у п. 2.3 «а» Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Згідно п. 31.1 Правил дорожнього руху України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Таким чином, за вимогами чинного законодавства водій повинен уникати керування транспортними засобами, не маючи достовірної інформації про відповідність їх технічного стану та обладнання вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, тобто і тих, які не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Натомість ОСОБА_1 , будучи притягнутим згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 391171 від 03.04.2023 до відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП за порушення п.31.3.б ПДР України, а саме за експлуатацію транспортного засобу, який не пройшов обов`язковий технічний контроль, повторно протягом року здійснив керування автомобілем, який підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю та своєчасно його не пройшов.

Враховуючи обставини встановлені в судовому засіданні вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, а саме: ч.4 ст.121 КУпАП - повторне протягом року керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Його вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серіїАДД №627494; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 391171 від 03.04.2023; рапортом ст. інспектора ВБДР УПП в Черкаській області ДПП капітана поліції Прилуцького В. від 20.02.2024 та іншими матеріалами справи.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність правопорушника обставин судом не вбачається.

Враховуючи той факт, що правопорушник, повторно протягом року, керував транспортним засобом, який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим грубо порушив правила дорожнього руху України, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, так як застосування до нього цього стягнення буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, із позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією статті та не відноситься до альтернативного покарання та є обов`язковим.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ч.4 ст.121, 279, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень та позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що дорівнює 605,6 грн.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст.308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м.Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В. М. Олійник