КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/5933/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М УКРА Ї Н И

22 лютого 2024 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Стрижеус А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за спільною апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Санченка Романа Григоровича, на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 07грудня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 07 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі:17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та стягнуто судовий збір у сумі: 536,80 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 та його захисник - адвокат Санченко Роман Григорович, засобами поштового зв`язку, подали апеляційну скаргу, у якій просили скасувати постанову Оболонського районного суду міста Києва від 07 грудня 2023 року та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог посилаються на те, що постанова підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначили, що судом першої інстанції не було повністю досліджено відеозаписи камер та не надано належної правої оцінки всім доказам, оскільки як вбачається з відеокамери AZDOME GS63H автомобіль поліції під`їжджає до стоячого автомобіля ОСОБА_2 з якого із задніх правих та лівих дверей виходять пасажири і на цьому відео обривається. Наголошують, що працівники поліції надали не безперервне відео, а нарізку з шматочків відео.

Звертають увагу, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що водій ОСОБА_2 не погоджується зі змістом протоколу та протокол не містить пояснень та не містить жодних заяв та зауважень, та заперечень щодо його оформлення, оскільки на боді камерах зафіксовано те, що ОСОБА_2 та інші пасажири автомобіля неодноразово вказують на те, що ОСОБА_2 не знаходився за кермом автомобіля. Більш того, на відео зафіксовано, як сам ОСОБА_2 неодноразово вказує, що протокол оформлений невірно, оскільки він не знаходився за кермом автомобіля.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_3 та його захисника, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, виходжу з наступного.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за ознакою керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.5 ПДД України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є саме керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

Так, судом першої інстанції, досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлений факт вчинення, ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таких висновків суд дійшов на підставі сукупних доказів, зокрема на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №526839 в якому зазначено, що водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за згодою водія огляд на стан сп`яніння було проведено поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в установленому порядку із застосуванням спеціального технічного засобу Drager ALCOTEST 6820 ARНК-0501, результат огляду склав 0,98‰, на противагу максимально допустимому рівню парів етанолу в повітрі, що видихається, - 0,2 ‰ відповідно до чинного законодавства України. Протокол про адміністративне правопорушення було складено у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 всупереч вимогам підпункту «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, даними, що містяться в роздруківці результату тесту за допомогою Drager Mobile Printer ARНH-0749, де міститься підпис особи, яку тестують, тобто підпис ОСОБА_2 ; даними, що містяться в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проведеного стосовно водія ОСОБА_2 із застосуванням спеціального технічного засобу Drager ALCOTEST 0680, зі змісту кого вбачається, що останній результати огляду не оскаржує, з результатами згоден, що засвідчено підписом ОСОБА_2 ; відеозаписами з нагрудних камер патрульного поліцейського №420427, №472763 та №472081, що є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення та одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 показав, що транспортним засобом не керував, ним керувала інша особа, а тому на нього працівники поліції безпідставно склали протокол про адміністративне правопорушення.

Судом апеляційної інстанції, за клопотанням сторони захисту допитаний свідок ОСОБА_5 , яка показала, що 12.10.2024 року разом зі своїми знайомими перебувала на СТО в оболонському районі. Вони спілкувалися та випивали. Ближче до вечора ОСОБА_6 викликав свого знайомого в якості драйвера для того, щоб він завіз їх по домам. Збиралися вони тривалий час та розпочали рух вже в той час коли була комендантська година та вже 13.10.2024р. близько 01 години воних поїхали на автомобілі для того, щоб порозвозити присутніх. В автомобілі вона знаходилася позаду по середині. За кермом перебував водій ОСОБА_7 . Спереду біля водія сидів ОСОБА_8 . Справа від неї сидів ОСОБА_9 , зліва від неї сидів ОСОБА_10 . В той момент коли вони зупинилися і до них під`їхала поліція вона спала. Як з автомобіля виходив та куди дівся водій ОСОБА_7 вона не можу сказати. Поліцейські почали вказувати, що кермом перебував ОСОБА_6 , однак поліцейські не запитували нікого з них хто саме перебував за кермом. Документів у них також не запитували та не оглядали автомобіль. Протягом тривалого часу відбувалася перепалка між ОСОБА_8 та поліцейськими, які наполягали на тому, що він був за кермом. Через 2 години все закінчилося та поліцейські поїхали. Вони залишилися на місці крім ОСОБА_9 , якого інший екіпаж поліцейських відвіз додому.

Після того, як поліцейські від`їхали, із-за ларків, які були вздовж проїзної частини вийшов ОСОБА_7 та також присів в автомобіль. Він пояснив, що перелякався криків поліцейських і не виходив, оскільки боявся що в комендантську годину його заберуть в ТЦК. Дочекавшись 5 ранку, коли закінчилася комендантська година, ми поїхали і всіх розвелзи по домівках. Потім ОСОБА_8 викликав таксі для ОСОБА_7 і вони поїхали додому.

Судом апеляційної інстанції, за клопотанням сторони захисту допитаний свідок ОСОБА_11 , яка показав, що 12.10.2024 року він разом зі своїми знайомими перебув на СТО в оболонському районі. Вони спілкувалися та випивали. Ближче до вечора ОСОБА_6 викликав свого знайомого в якості драйвера для того, щоб він завіз їх по домівках. Збиралися вони тривалий час та розпочали рух вже в той час коли була комендантська година та вже 13.10.2024р. близько 01 години вони поїхали на автомобілі для того, щоб порозвозити присутніх. В автомобілі він знаходив позаду справа. За кермом перебував водій ОСОБА_7 . Спереду біля водія сидів ОСОБА_8 . Зліва за водієм сидів ОСОБА_10 , а по середині сиділа ОСОБА_12 . Вони їхали на пертрівці та повернули на право в бік троєщини. Їх автомобіль зупинився на паралельній автодорозі та водій ОСОБА_7 вийшов за ларьки.Через декілька хвилин до їхнього автомобіля під`їхали поліцейський патруль. Вони повиходили з автомобіля. Поліцейські почали вказувати, що кермом перебував ОСОБА_6 , однак поліцейські не запитували нікого з них хто саме перебував за кермом. Документів у них також не запитували та не оглядали автомобіль. Протягом тривалого часу відбувалася перепалка між ОСОБА_8 та поліцейськими, які наполягали на тому, що він був за кермом. Через деякий час на місце прибула ще один патрульний автомобіль. В нього та інших пасажирів автомобіля поліцейські не запитували документи та не обшукували автомобіль. Тривалий час відбувалася перепалка між ОСОБА_8 та поліцейськими, які під`їхали до них. Він запитав в поліцейських з іншого патруля, чи не підвезуть вони його додому на що вони погодилися. Весь час коли ми перебували на місці ОСОБА_7 не виходив із-за ларьків, і мені не відомо де він перебував.

Судом апеляційної інстанції, за клопотанням сторони захисту допитаний свідок ОСОБА_13 , яка показав, що 12.10.2024 року він перебував за місцем свого проживання і ввечері йому зателефонував його знайомий ОСОБА_8 та попросив його порозвозити їх по домівках. Він взяв таксі та приїхав за адресою, яку вказав йому ОСОБА_8 . На СТО він побачив ОСОБА_8 та його знайомих, які випивали. Процес збирання відбувався тривалий час і вони виїхали близько 1 години вже 13.10.2024. Вони їхали по петрівці та їм потрібно було повернути праворуч в бік Троєщини, для того, щоб завести ОСОБА_9 . За кермом перебував він. Спереду біля нього сидів ОСОБА_8 . Позаду по посередині сиділа ОСОБА_12 , яка спала. Справа від неї сидів ОСОБА_9 , зліва від неї сидів ОСОБА_10 .Повернувши праворуч, в бік Троєщини, він захотів в туалет та зупинився на паралельній автодорозі в кінці ларьків, які знаходилися вздовж автодороги. Сходивши в туалет за ларьками він повертався до автомобіля. Не вийшовши із-за ларьків він почув голосну перепалку і чув, що до автомобіля під`їхала патрульна поліція. Оскільки, була комендантська година та у нього не було військового квитка з собою, він перелякався , що його можуть відвести в ТЦК. Тривалий час він перебував за ларьками та йому зателефонував ОСОБА_8 та сказав, щоб він не виходив із-за ларьків. Через 2 години все закінчилося та поліцейські поїхали. Йому зателефонував ОСОБА_8 для того, щоб він вийшов із-за ларьків та присів в автомобіль. Дочекавшись 5 ранку, коли закінчилася комендантська година, вони поїхали і всіх розвелзи по домівках. Потім він завіз ОСОБА_8 та ОСОБА_14 додому і ОСОБА_8 викликав йому таксі і він поїхав додому.

Судом апеляційної інстанції досліджений технічний запис з нагрудних камер поліцейських, відповідно до якого, зафіксований факт знаходження транспортного засобу на проїзній частині, без фіксування його руху, при цьому ОСОБА_2 за кермом не перебував, а знаходився біля передньої пасажирської двері, більш того останній неодноразово наполягав, що він транспортним засобом не керував. На вказані обставини, суд першої інстанції не звернув увагу та у судовому рішенні не надав належної оцінки.

Єдиним доказом наявності у ОСОБА_2 статусу водія у розумінні ст. 130 КУпАП є рапорт співробітника поліції, який був у складі екіпажу, яким було складено і протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , а отже у даному випадку співробітник поліції представляє сторону обвинувачення, у зв`язку із чим суд апеляційної інстанції викладені ним відомості, з урахуванням відсутності їх об`єктивного підтвердження іншими доказами, не вважає достатнім та безсумнівним підтвердженням факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом. Будь-які інші докази на підтвердження даної обставини, такі, як показання свідків, аудіо-та відеозаписи з будь-яких засобів, письмові докази тощо, в матеріалах справи відсутні.

Отже, у справі відсутні достатні докази, щоб поза розумним сумнівом стверджувати про факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_2 та можливість спростувати пояснення свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 щодо керування ним транспортним засобом «Honda» CR - V р.н. НОМЕР_1 .

Жодних інших доказів, які б поза розумним сумнівом, свідчили про факт керування ОСОБА_2 автомобілем засобом «Honda» CR - V р.н. НОМЕР_1 , матеріали справи не містять.

За змістом диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність для водія транспортного засобу настає за доведеністю одночасно двох обставин - керування транспортним засобом і в даному випадку відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП).

З наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається достатніх та переконливих доказів, які б беззаперечно доводили факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Записи нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, які є належними доказами, не містять ані факту керування ОСОБА_2 автомобілем Honda» CR - V р.н. НОМЕР_1 , ані факту зупинки вказаного автомобіля.

Відсутність в справі доказів факту керування транспортним засобом особою, яка відмовилась проходити огляд на стан сп`яніння - виключає можливість притягнення її до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не містить необхідної для цього складової - доведення факту керування транспортним засобом.

Враховуючи, що саме факт керування транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони вказаного правопорушення, який не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи, висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на зібраних по справі доказах.

У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_2 заслуговують на увагу.

За вказаних обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю з підстав, визначених п.1ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Санченка Романа Григоровича, на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 07 грудня 2023 року задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 07 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Стрижеус А.М.