Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/2697/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 21.09.2016 року, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №797668 від 28.10.2023 року вбачається, що 28.10.2023 року, в смт. Нові Білокоровичі, по вул. Олександра Довженка, Коростенського району, Житомирської області гр. ОСОБА_1 здійснив злісну непокору законному розпорядженню працівника поліції інспектора СРПП відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції Хомутовської Ю.Д., а саме хапав руками за форменний одяг, штовхав, намагався вдарити рукою в область голови.

08.01.2024 року на адресу суду засобами електронного зв`язку від представника ОСОБА_1 адвоката Зарицького М.А. надійшли додаткові пояснення у справі. У вказаних поясненнях адвокат Зарицький М.А. просить суд провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. На обґрунтування своєї позиції зазначив, що 28.10.2023 року, близько 16 год. 40 хв., в смт. Нові Білокоровичі, а не в с. Білокоровичі, як то зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, по вул. Олександра Довженка, 1, Коростенського району, Житомирської області ОСОБА_1 перебував у якості пасажира в автомобілі марки AUDI A6, державний номерний знак НОМЕР_2 . У вказаний час до автомобіля підійшли працівники поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка самовільно відкривши двері, у грубій та зухвалій формі, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, почала безпідставно звинувачувати ОСОБА_1 у тому, що саме він був за кермом транспортного засобу, хоча за водійським сидінням перебувала інша особа. У подальшому ОСОБА_3 почала безпідставно вимагати від ОСОБА_1 надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу посилаючись на те, що саме він керував автомобілем. У свою чергу ОСОБА_1 заперечував дану обставину та зазначав, що така вимога поліцейської є незаконною. Проте, інспектор СРПП Хомутовська Ю.Д. незважаючи на пояснення та заперечення ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом продовжила чинити на нього тиск та незаконно склала відносно нього адміністративні матеріали. Крім того, адвокат Зарицький М.А. зазначив, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази наявності законного розпорядження або вимоги поліцейського, адресованих ОСОБА_1 , які останній в силу закону мав би виконати. Відтак, на переконання адвоката Зарицького М.А. підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП відсутні.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

У своїй практиці Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи наведене, з метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст. 277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суд розцінює неявку ОСОБА_1 , як затягування строків розгляду справи, у зв`язку з чим розглядає справу у його відсутність.

Потерпіла ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що стверджується матеріалами справи.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто, адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 185 КУпАП передбачено, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку, тягне за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

При цьому об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Склад правопорушення є формальним, тобто воно вважається закінченим з моменту виникнення злісної непокори законним розпорядженням або вимогам визначених у диспозиції статті осіб.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктом правопорушення може бути особа, яка досягла 16 років.

Ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ст. 185 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №797668 від 28.10.2023 року, який заповнений у відповідності до вимог КУпАП та містить формулювання суті вчиненого адміністративного правопорушення.

- дисками з відеозаписом події.

Зокрема, з оглянутих відеозаписів з нагрудних камер поліцейських вбачається, що для встановлення особи водія поліцейські неодноразово просили ОСОБА_1 пред`явити документ, що посвідчує його особу. Проте, ОСОБА_1 документів, що посвідчують його особу не надав, у зв`язку з чим був доставлений до відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області. Слід зазначити, що при цьому ОСОБА_1 поводив себе зухвало, ображав поліцейську, хапав її за форменний одяг.

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №953633 від 28.10.2023 року.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №797668 від 28.10.2023 року, підтверджені оглянутими відеозаписами з нагрудних камер поліцейських та долученими до матеріалів справи.

Твердження адвоката Зарицького М.А. з приводу перевищень працівниками поліції своїх службових повноважень не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Зокрема, матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час оформлення адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 , даних щодо оскарження неправомірності дій патрульних поліцейських ОСОБА_1 , як і не містять результатів такого оскарження.

Суд, дослідивши відеоматеріали, що містяться на оптичних дисках, встановив, що працівники поліції під час спілкування з ОСОБА_1 , діяли відповідно до приписів законодавства України, в межах своєї компетенції та виконуючи свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію».

За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, належними, допустимими та такими, що доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 185 КУпАП.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, наслідки вчиненого ним правопорушення та ступінь його вини, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин вчинення правопорушення, вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень повинна бути міра відповідальності у виді штрафу в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП слід стягнути з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності судовий збір на користь держави у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір».

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 40-1, 185, 283, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8 (восьми) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 136 (сто тридцять шість) гривень.

Штраф перерахувати на рахунок отримувача (стандартІВАN) UA0006741, Отримувач ГУК у Жит.обл/ТГ м.Олевськ/21081100, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37976485, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн., які перерахувати на рахунок отримувача UA0026001, Отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача ( код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.В. Винар