Номер апеляційного провадження 33/824/1751/2024
Суддя суду першої інстанції О. В. Бірса
Суддя у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
Постанова

Іменем України

22 березня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л. Д., розглянув у судовому засіданні в залі суду в місті Києві, за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Борух Сергія Володимировича, представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Соляника Дмитра Петровича, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Борух Сергія Володимировича, на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року про притягнення

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 ,

працює медичною сестрою хірургічного

відділення Центрального госпіталю МВС

України,

адреса: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

у с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 29.11.2023 серії ВАВ № 55457, 09.11.2023 близько 18:30 год за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно матері ОСОБА_2 , а саме: кричала, викручувала руки. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1ст. 173-2 КУпАП.

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року накладено на ОСОБА_1 за вчинення адміністратиного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП адмінстравтине стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів громадян, що на день розгляду справи становить 170,00 грн.

Не погоджуючись з постановою судді захисник ОСОБА_1 - адвокат Борух С. В. подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки під час розгляду даної справи суд неповно з`ясував усі фактичні обставини, не дослідив і не дав належної оцінки наявним у справі доказам, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються належними і допустимими доказами.

Зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення та матеріали адміністративної справи складені з порушеннями. Вказував, що матеріали справи не містять доказів здійснення ОСОБА_1 домашнього насильства відсносно її матері. Суд розглянув справу без виклику та участі особи, яка притягується до адміністатиної відповідальності. ОСОБА_1 не була обізнана про те, що відносно неї складено протокол про адміністративне правопорушення, письмових пояснень щодо викладених у протоколі обставин вона не надавала і їх ніхто із працівників поліції не відбирав, протиправних насильницьких дій відносно своєї матері вона не вчиняла. Також вказав, що суд не наділений правом самостійно відшукувати докази та змінювати суть і кваліфікацію правопорушення.

Крім того, просив суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, посилаючись на те, що постанова за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення не була вручена ОСОБА_1 у визначений законом строк, захиснику вручена копія постанови судді лише 27.02.2024. Апеляційну скаргу подано до суду 01.03.2024.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, враховуючи, що ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити клопотання та поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м.Києва від 20 грудня 2023 року, оскільки у матеріалах справи відсутні дані, що спростовували би наведені у клопотанні обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАПпередбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 126 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено вст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови судді, при розгляді даної справи суддя суду першої інстанції не достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов до хибного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 29.11.2023 серії ВАВ № 55457 слідує, що 09.11.2023 близько 18:30 год за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно матері ОСОБА_2 , а саме: кричала, викручувала руки. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1ст. 173-2 КУпАП.

Судом встановлено, що постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року накладено на ОСОБА_1 за вчинення адміністратиного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністравтине стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів громадян, що на день розгляду справи становить 170,00 грн.

Так, відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 9 КУпАПвизначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ч. 1ст. 173-2 КУпАПвчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 статті 1 вказаного Законупередбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАПнеобхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

На обґрунтування вчинення 09.11.2023 ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст.173-2 КУпАПматеріали справи містять :

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №55457 (номер зазначено олівцем) від 29.11.2023;

- рапорт старшого інстпектора СПДН ВП Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві старшого лейтенанта поліції І. Мельника щодо розгляду заяви ОСОБА_2 про нанесення тілесних ушкоджень;

- рапотр начальника сектору дізнання ВП № 1 Дніпровського УП ГУНП у місті Києві старшого лейтетанта поліції А. Голенко щодо доцільності направлення матеріалів ЄО за №55457 від 14.11.2023 для складання адміністравтиного протоколу за ст. 173 КУпАП;

- копію протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію за №55457 від 14.11.2023;

- копію пояснень ОСОБА_2 від 14.11.2023;

- копію направлення на судово - медичне обстеження;

- письмові пояснення ОСОБА_1 , відібрані 29.11.2023;

Таким чином, судом встановлено, що конфлікт між матір`ю та донькою відбувся 09.11.2023, а з заявою до правоохоронніх органів ОСОБА_2 звернулась тільки 14.11.2023.

У поясненнях від 14.11.2023 ОСОБА_2 вказувала, що 09.11.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , стався конфлікт з дочкою ОСОБА_1 , яка вихвачувала з рук мобільний телефон та нанесла тілесні ушкодження по тілу. Вдома був онук ОСОБА_3 , який все бачив та відштовхнув дочку. Раніше з дочкою траплялися конфлікти на фоні сімейних відносин.

ОСОБА_1 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснила, що не вчиняла відносно свої матері дошнього насильсьтва, конфлік виник через газову плиту, на якій матірью було увімкнено дві конфорки і на одній з яких нічого не готувалось, вона просто безпричинно працювала. Посля того, як вона вимкнула цю конфорку, мати розпочала сварку, звинуватила її в тому, що вона не дає їй готувати їжу. Вказала, що її мати перенесла важку операцію (оперативним втручанням в голову поставлено стенд), має серйозні проблеми із судинами головного мозгу та загалом здоров`ям через перенесені чотири інстульти. Пояснила, що 09.11.2023 поліція за місцем проживання не приїздила, пояснення у неї ніхто з працівників поліції не відбирав, текст пояснень та підпис у письмових поясненнях від 29.11.2023 виконано не нею, а іншою невідомою їй особою. Там навідь не зазначено, що ці пояснення викладені з її слів. У судовому засіданні 20.12.2023 вона не була присутня, оскільки не перебувала в місті Києві.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Борух С. В. пояснив, що ОСОБА_1 не вчиняла відносно своєї матері будь-яких насильницьких протиправних агресивних дій, що можуть утворювати склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Захисник послався на те, що зміст протоколу відносно ОСОБА_1 не містить викладу обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2, оскільки у ньому не зазначено, що такі дії ОСОБА_1 потягли за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тобто протокол не містить складу вказаного адміністративного правопурушення.

Представник потерпілої ОСОБА_2 - адвокат Соляник Д. П. пояснив апеляційному суду, що ОСОБА_1 вже була притягнута до адміністравтиної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері. Також 15.02.2024 у справі №755/2687/24 рішенням Дніпровського районного суду м. Києва видано обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_1 протягом 6 місяців, а саме:заборони перебувати у місці проживання ОСОБА_2 та наближатися на відстань 50 метрів до місця проживання постраждалої особиза адресою: АДРЕСА_1 .

Під час розгляду справи судом встановлено, що вказане рішення суду від 15.02.2024 не набрало законної сили та оскаржене в апеляційному порядку ОСОБА_1 .

Ураховуючи зазначене апеляційний суд вважає, що обставини домашнього насильства, описані у протоколі серії ВАВ №55457 (номер зазначено олівцем) від 29.11.2023, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено про можливість завдання чи завдання внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 шкоди фізичному або психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Суд зауважує, що конфлікт, який склався між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 09.11.2023 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Працівниками поліції не було опитано свідка подій - ОСОБА_3 (онук потерпілої та син ОСОБА_1 ), суду не надано медичного заключення щодо тілесних пошкоджень заподіяних потерпілій особі, направлення на таке дослідження їй видавалось.

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог статей 245, 252, 280 КУпАП, не встановив всі фактичні обставини справи та всі обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia» , рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За наведених обставин, апеляційний суд доходить висновку про недоведність обов`язкової ознаки об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173- 2 КУпАП, як наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а отже, у діях останньої відсутній склад інкримінованого правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАПпровадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного перегляду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає задоволенню, а постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАПу зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Борух Сергія Володимировича задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАПзакрити, у зв`язку з відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Д. Поливач