Справа № 473/7001/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

"08" січня 2024 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., секретар судових засідань Казарєз К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обліковий номер платника податків згідно з довідкою ДФС від 22.12.2023 року особу не можливо однозначно ідентифікувати,

В С Т А Н О В И В:

У протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №582007 від 12.12.2023 року в розділі склад адміністративного правопорушення поліцейським, який склав цей протокол, зазначено, що: «12.12.2023 року 20 год. 50 хв. в м.Вознесенськ по вул.Кутвицького, 34 водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 2101 н/з НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, очі не реагують на світло, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я Вознесенська КП «КНП ВБЛ» ВМР водій відмовився на безперервну відеозйомку на нагрудну бодікамеру TECSAR - 4500 поліцейського».

Згідно вказаного протоколу у водія ОСОБА_1 вилучено посвідчення на право керування транспортними засобами НОМЕР_3 від 03.08.2013.

Дії ОСОБА_1 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, були кваліфіковані як порушення п.2.5 ПДР та за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був повідомлений про час та місце слухання належним чином рекомендованим листом, згідно із даними сайту Укрпошти судовий виклик не отримав з вказівкою, що адресат відсутній за вказаною адресою. Про причини неприбуття до суду ОСОБА_1 не повідомив та клопотань про відкладення слухання справи не надав, тому відповідно до ст.268 КУпАП справу було розглянуто у відсутності ОСОБА_1 .

Заявку про отримання смс-повідомлення ОСОБА_1 відмовився підписувати. Тому судом були вичерпані всі можливості для виклику особи.

При цьому суд враховує, що розумним вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс Проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

Окрім того, що ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце слухання справи листом, також на офіційному сайті Судової влади України дата та місце розгляду справи були вказані одразу після призначення справи до розгляду в судовому засіданні. У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» (Заява N 8371/02) від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України» (заява N 50966/99) від 14 жовтня 2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи та вжиття всіх заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, з моменту складання протоколу (12.12.2023 року) по день винесення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, розгляд справи відбувся у відсутності ОСОБА_1 згідно із вимогами ст.268 КУпАП.

В судовому засіданні було оглянуто відеозапис, зроблений співробітниками поліції. Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

На диску, що наданий поліцейськими до протоколу, міститься відео, де зафіксовано, що було зупинено автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , через порушення норм ПДР, а саме через відсутність бризговика. Поліцейський пропонує водієві спочатку продути драгер, той погоджується, проте каже, що алкоголь не вживав. Поліцейський комусь телефонує та просить підвезти драгер. Потім поліцейський майже відразу каже, що думає, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння, проте ознак цього не називає, тих, що передбачені законом. Поліцейський каже, що у водія дивний погляд та зелений язик. Водій каже, що він не вживав наркотики, їв цукерки та пив каву. Водій зазначає, що в нього не той вік, аби вживати. Водій каже, що він військовий та несе службу, тому нічого не вживав. Від проходження огляду водій відмовляється. Вже під час оформлення матеріалів поліцейський називає стандартні ознаки наркотичного сп`яніння, проте не зрозуміло як саме він їх встановив. Поведінка водія на відео в цілому відповідає поведінці звичайної людини.

Також поліцейським Мерсі Г.І. до протоколу надано направлення на огляд водія на визначення стану наркотичного сп`яніння, де вказано, що огляд не проводився.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд враховує, що ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

У ході здійснення судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Відповідно до п.2.5 постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 року водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан наркотичного чи іншого сп`яніння. Огляд водія на стан наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно із «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 року за №1413/27858, а саме пунктом 2 Розділу І зазначеного Наказу визначено, що: «Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану». Ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння наведені в п.4 Розділу І Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за №1452/735, а саме: «4. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість».

Оглянуте в судовому засіданні відео не містить даних про те, що поліцейський встановив у водія відразу при зупинці керованого водієм т/з ті ознаки наркотичного сп`яніння, які він вказав в протоколі про адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №582007 від 12.12.2023 року поліцейським, який склав цей протокол, зазначено, що водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 2101 н/з НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, очі не реагують на світло, почервоніння очей.

Тоді як на відео поліцейський вказує водієві зовсім про інші ознаки - поліцейський каже, що думає, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння, проте ознак цього не називає, тих, що передбачені законом. Поліцейський каже, що у водія дивний погляд та зелений язик.

Такі ознаки в п.4 Розділу І Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за №1452/735 не передбачені.

Окрім того, спочатку поліцейський хотів освідувати водія на стан алкогольного сп`яніння, проте через відсутність драгера цього не зробив.

Вирішуючи цю справу, суд враховує, що винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р. передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки належних, допустимих та несуперечливих доказів умисного вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння та відмова пройти огляд за наявності ознак такого сп`яніння - суду не надано, а суд не уповноважений збирати докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, при складанні протоколу вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за №1452/735, тому на підставі положень ст.247 КУпАП провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, 283-285 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови надіслати ОСОБА_1 , оскільки розгляд справи відбувся в його відсутності на підставі положень ст.268 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.Б.Зубар