Справа № 183/2227/24
№ 3/183/1871/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2024 року м. Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Фролова В.О., розглянувши матеріали, що надійшли з ГУ ДПС у Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Дніпро, керівника ТОВ «ПОВЕР ПРО», РНОКПП НОМЕР_1 ;

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

В провадження Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла справа про адміністративне правопорушення, де в протоколі № 7728/04-36-04-09/ НОМЕР_2 , зазначено, що ОСОБА_1 , будучи керівником ТОВ «ПОВЕР ПРО» вчинив правопорушення, а саме: не своєчасне подання платіжного доручення до установи банку на перерахування належного до сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 2120 грн. 04 коп. Борг сплачено в повному обсязі. Порушено пункт 50.1 статті 50 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями та частина 1 статті 163-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення від 07.12.1984 №8073-Х зі змінами та доповненнями.

ОСОБА_1 в суд не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин, відповідно до ст.268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, повинен перевірити правильність складання протоколу та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до норм КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення в якому зазначається суть адміністративного правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, інкримінованого особі адміністративного правопорушення, повинен провадитися розгляд справ.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Частина 1 статті 163-2 передбачає відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), тобто дана норма містить два окремих склади адміністративного правопорушення.

Норма ч. 1 ст. 163-2 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів. Отже, формулювання суті правопорушення не може обмежуватися посиланням на нормативний акт, а повинно містити відомості про вчинене правопорушення згідно з диспозицією статті з конкретизацією суті порушення відповідно до норм, в даному випадку, податкового законодавства.

Серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті правопорушення, обов`язковим є наведення конкретних обставин та фактів порушення податкового законодавства, яких особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Так, протокол про адміністративне правопорушення № 7656/04-36-04-09/41592186 містить посилання на порушення ОСОБА_1 п. 50.1 ст. 50 ПК України, яка визначає, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Отже, дане правопорушення не є триваючим, а відрахування тримісячного терміну, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП, необхідно рахувати з наступного дня за граничним строком сплати податкового зобов`язання, передбаченого ст. 57 ПК України, а саме 18.06.2021.

Разом з цим, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказаний граничний строк сплати плати податку на додану вартість. Більше того, протокол містить протиріччя, оскільки складено його за фактом несвоєчасного подання платіжних доручень, хоча у викладенні фактичних обставин правопорушення не зазначено дату подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати сум податку на додану вартість, тобто зазначено про неподання платіжних доручень, що є іншим самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Суд позбавлений процесуальної можливості самостійно визначати, встановлювати фактичні обставини, норми податкового законодавства, порушені ОСОБА_1 . Неконкретність формулювання суті адміністративного правопорушення позбавляє особу щодо якої складено протокол, права здійснювати предметний захист та порушує її процесуальні права.

Згідно з положеннями КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

В рішенні Європейський суд з прав людини у справі Малофеєв проти Росії, вказав, якщо в протоколі адміністративного правопорушення не відображено всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, або відшукувати докази на користь обвинувачення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, суд позбавлений процесуальної можливості усувати допущені посадовою особою ДПС недоліки чи помилки і як наслідок, дійти висновку про наявність у діях особи складу та події адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд також зазначає, що надісланий протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому відсутні дані особи, щодо якої складено протокол (число місяць, рік народження, місце народження), відомості щодо роз`яснення прав, передбачених ст. 63 Конституції України статтею 268КУпАП, відсутній в протоколі і підпис особи або відомості щодо відмови від підписання протоколу, що є суттєвим порушенням вимог КУпАП.

Акт камеральної перевірки не може бути належним доказом у справі, оскільки не підтверджує обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення є обставинами, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення. За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Таким чином, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі з підстав, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі вищезазначеного, керуючись п.1 ст. 247, ст. 256, п.3 ст. 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 163-2 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Фролова