справа № 619/16/24
провадження № 3/619/47/24
ПОСТАНОВА

іменем України

11 січня 2024 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Овсянніков В.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Головного управління ДПС у Харківській області ДПС України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КпАП України відносно:

ОСОБА_1 , директорки Приватного підприємства «Компані Бір», місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання (ВПО) за адресою: АДРЕСА_2 ,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14.12.2023 при проведенні органами ГУ ДПС у Харківській області позапланової виїзної перевірки ПП «Компані Бір» (3, юридична адреса: Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, вул. Золочівський шлях, буд. 7), директором якого є ОСОБА_1 , було виявлено: 1) встановлення заниження податку на прибуток всього у сумі 810 000,00 гривень за 2022 рік; 2) в результаті чого - зменшено від`ємне значення з податку на додану вартість на загальну суму 9 457 014 гривень, у тому числі за серпень 2022 року у сумі 1 160 101 гривні, за вересень 2022 року у сумі 1 270 080 гривень, за жовтень 2022 року у сумі 1 738 201 гривні, за листопад 2022 року у сумі 1 561 818 гривень, за грудень 2022 року у сумі 2 630 395 гривень, за січень 2023 року у сумі 1 096 419 гривень; 3) а також порушено терміни реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних; 4) та встановлено відсутність складення та реєстрації протягом граничного строку податкових накладних.

В акті документальної перевірки від 14.12.2023 № 40000/20-40-07-01-03/41318643, яка проводилася за 2022 рік та І півріччя 2023 року відображена вищезаначена інформація, та вказано, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи приходить висновку про необхідність закриття провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Стаття 38 КУпАП передбачає, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

З матеріалів справи вбачається, що правопорушення вчинено у 2022 році та І півріччі 2023 року, про що свідчить акт документальної позапланової виїздної перевірки від 14.12.2023 № 40000/20-40-07-01-03/41318643, протокол про адміністративне правопорушення складено 14.12.2023, який надійшов до суду 03.01.2024, тобто на момент надходження справи до суду закінчився визначений законом строк для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю , якщо закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (рішення у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Суддя також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Між тим, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КпАП України дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280КпАП України), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

У зв`язку з закриттям у цій справі на підставі п. 7 ст. 247 КпАП України питання щодо доведеності вини осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності не вирішується, з урахуванням положень рішення ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006, у якому зазначено, що у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Відповідно ст. 7 КУпАП України , ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 40-1 КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи, що адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, судовий збір не стягується.

Враховуючи, що вчинені ОСОБА_1 правопорушення не є триваючими, з моменту їх вчинення пройшло більше трьох місяців, відповідно до ч. 2 ст. 38, ч. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 24, 26, 33-35, 38, 247, 283-285, Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити, у зв`язку з закінченням строку для накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду.

Суддя В. С. Овсянніков