ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/139/24 Справа № 214/8438/23 Суддя у 1-й інстанції - Сіденко С. І. Суддя у 2-й інстанції - Куракова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Куракова В.В., за участі ОСОБА_1 , його адвоката Ільчука Д.Ю., адвоката Бабаліча М.М., який діє в інтересах ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Бабаліча М.М., який діє в інтересах ОСОБА_2 , на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.11.2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн., -

УСТАНОВИЛА:

Судом першої інстанції встановлено, що 16.06.2023 р. о 13 год. 20 хв. в м. Кривому Розі в Саксаганському районі на регульованому світлофором перехресті вул. Святогеоргіївська та пр. Миру водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, своєчасно та відповідно не відреагував на її зміну, перед виконанням маневру розвороту/повороту не забезпечивши його безпеку, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі світлофора, не надав перевагу в русі автомобілю Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався на зустріч прямо, внаслідок чого відбулося зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Матеріали справи складені на підставі постанови слідчого про закриття кримінального провадження № 0001201 від 30.09.2023 р.. ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 б, 10.1, 16.6 ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.11.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

В апеляційній скарзі адвокат Бабаліч М.М., який діє в інтересах ОСОБА_2 , не оспорюючи винуватість ОСОБА_1 та правильність кваліфікації його дій, вказує, що призначене стягнення вочевидь є несумісним зі шкодою, завданою ДТП. Просить постанову суду в частині призначеного покарання скасувати та постановити в цій частині нову, якою ОСОБА_1 призначити стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників судового провадження, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін за таких підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи, що вина ОСОБА_1 в апеляційному порядку не оспорюється, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для перевірки доказів в даній справі на іх належність та допустимість.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції було виконано в повному обсязі.

Так, диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ст. 33 КУпАП визначає, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про вид і розмір стягнення, суд врахував у повній мірі характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, тощо. Так, ОСОБА_1 є пенсіонером, внутрішньо-переміщеною особою, вчинив ДТП у тверезому стані. Зваживши на вказані обставини, судом першої інстанції було призначено ОСОБА_1 співмірне його діям адміністративне стягнення, передбачене санкцією ст. 124 КУпАП, у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Одним із видів покарань у розумінні ЄСПЛ є штрафи. Суворість цього примусового заходу оцінюється через його розмір, проте у визначенні правової природи такого заходу для ЄСПЛ важливішою є мета, з якою призначається штраф, ніж його розмір.

У рішенні по справі «Озтюрк проти Туреччини» (Ozturk v Turkey) від 28.09.1999 року Європейським судом з прав людини штраф у розмірі 60 DM був оцінений як покарання, з огляду на цілі його застосування.

Суд першої інстанції належним чином мотивував своє рішення про призначення адміністративного стягнення саме у вигляді штрафу. З вказаними висновками погоджується суд апеляційної інстанції.

Таким чином в ході апеляційного перегляду не встановлено підстав для скасування судового рішення, а тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Бабаліча М.М., який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.11.2023 рокувідносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова