Справа № 713/809/24
Провадження №3/713/439/24
ПОСТАНОВА

іменем України

02.04.2024 м. Вижниця

Суддя Вижницького районного суду Чернівецької області Кириляк А.Ю. розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 тимчасово не працюючого,

у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.204-1 ч.2 та ст. 185-10 ч.2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 , 25.02.2024 року о 20.00 год., був затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на відстані 500 метрів від лінії державного контролю на території Вижницької ОТГ, Чернівецької області в напрямку 736 прикордонного знаку, за спробу незаконного перетинання державного кордону поза встановленим пунктом пропуску через державний кордон України , чим порушив вимоги ст.9.12 Закону України від 04.11.1991 року «Про державний кордон України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Крім того ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 , здійснив непокору законній вимозі представників прикордонної служби, а саме: на неодноразові вимоги «Стій» «Прикордонний наряд», не реагував та вдались до втечі.

Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 185-10 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. В адресованому суді клопотанні просив розглянути справу у його відсутність . Про результати розгляду справи повідомити по телефону.

Керуючись ч. 1 ст. 268 КУпАП, вважаю можливим провести розгляд справи за відсутності, особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Дослідивши письмові докази у справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 , є склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.204-1 ч.2 та ст. 185-10 ч.2 КУпАП, вина доведена.

Частиною 1 ст. 204-1 КУпАП передбачено відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону України.

Об`єктивна сторона правопорушення, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. Відповідно до вимог Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу.

Отже, для наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП необхідно встановити наявність прямого умислу у особи, яка вчиняє вказане адміністративне правопорушення, однак такого умислу не було доведено і будь-яких переконливих доказів по даній справі щодо вчиненого останнім правопорушення, суду надано не було.

Так, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Крім того, ч. 3 ст.9 вказаного Закону визначено що, пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна

Відповідно до ч. 1 ст. 12 зазначеного Закону пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан (воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень).

Крім того відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.

Відповідно до вимог ст.185-10 ч.2 КУпАП, злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, -

Ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.

У відповідності до вимог ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Факт вчинення ОСОБА_1 , адміністративних правопорушень, передбачених ст.204-1 ч.2 та ст. 185-10 ч.2 , підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення від 25.02.2024 року, зміст та форма яких відповідає вимогам ст.256 КУпАП. Вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою, права та обов`язки ОСОБА_1 роз`яснено, зі змістом протоколу він ознайомлений на зрозумілій йому мові, примірник протоколу отримав, доповнень та зауважень не має, протоколом затримання від 25.02.2024 року, його письмовими поясненнями в яких ОСОБА_1 вказує, що мав намір перетнути державний кордон з метою потрапити на територію Румунії.

Також до матеріалів надано переписку з телефонної розмови, що свідчить про намір його перетнути кордон.

Все сукупності дає підстави для висновку, що у ОСОБА_1 був наявний умисл на незаконний перетин кордону.

В якості обставин, що, згідно зі ст.34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення згідно зі ст. 35 КУпАП, суд не вбачає.

У даному випадку суд дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 , який вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.204-1 ч.2 та ст. 185-10 ч.2 КУпАП, адміністративного стягнення у виді штрафу з застосуванням ст.36 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати , що становить 605,60 (шістсот п`ять гривень 60 копійок) в дохід держави.

Керуючись ст.ст,284,285,289,294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.204-1 ч.2 та ст. 185-10 ч.2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення з застосуванням ст.36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати , що становить 605,60 (шістсот п`ять гривень 60 копійок) в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Антоніна КИРИЛЯК