Номер провадження: 33/813/116/24
Номер справи місцевого суду: 516/447/23
Головуючий у першій інстанції Ширінська О.Х.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю секретаря судового засідання Стоянової Л.І., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Болдузєвої І.І., розглянувши її апеляційну скаргу на постанову Теплодарського міськсуду Одеської обл. від 24.08.2023 стосовно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого по найму, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,а також стягнено з нього на користь держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 25.05.2023 о 20:30 год. ОСОБА_1 на автошляху «Мар`янське-Берислав» 13 км блокпост «Кавун» Бериславського р-ну Херсонської обл., керував транспортним засобом «DAEWOО LANOS», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя; від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «DRAGER ALCO test» №6810 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник Болдузєва І.І. не погодився із оскаржуваною постановою, вважаючи її необґрунтованою та винесеною не на підставі об`єктивно з`ясованих обставин з огляду на наступне:

- поза увагою суду 1-ої інстанції залишилось те, що ОСОБА_1 не скоював жодних порушень ПДР України, тому витребування у нього документів та подальша перевірка на стан алкогольного сп`яніння була проведена з порушенням його прав; при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, не було роз`яснено можливість надати відповідні пояснення на окремому аркуші паперу, не було роз`яснено самого порядку проходження огляду як на місці зупинки, так і в медичному закладі, а також не було роз`яснено до якого саме медичного закладу його може бути доставлено; ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, не було вилучено у нього права та не було виписано тимчасового дозволу на керування транспортним засобом;

- не було враховано судом того, що на місці події ОСОБА_1 одразу пояснив, що зміна шкіряного покриву обличчя обумовлена тим, що він займається ремонтом покрівель дахів приватних будинків на території Бериславського р-ну Херсонської обл. та багато часу проводив під впливом сонячного проміння та вітру; твердження про нібито наявність запаху алкоголю з порожнини рота є необґрунтованими, натомість, співробітник поліції запитав ОСОБА_1 , чи все ж таки він вживав алкоголь, що свідчить про непевність поліцейського у цьому та створює сумніви щодо відчуття ним запаху алкоголю;

- суд позбавлений можливості впевнитись у тому, що співробітники поліції не чинили тиску на ОСОБА_1 , оскільки відеозапис події не є безперервним, а свідки, що були присутні на місці події, є так чи інше знайомими особами працівників поліції, їх підписи є формальними;

- судом залишено поза увагою те, що, відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису, ОСОБА_1 має нормальний колір обличчя, мова спокійна, поведінка відповідає обставинам події, він самостійно заповнює протокол про адміністративне правопорушення;

- відібрання права на керування транспортним засобом позбавить ОСОБА_1 можливості утримувати власну родину та допомагати людям, які проживають на території Херсонської обл., оскільки останній є внутрішньо-переміщеною особою, має 3-х неповнолітніх дітей, тобто є багатодітним батьком, займається відновленням будинків людей, які постраждали внаслідок постійних обстрілів з боку окупантів.

Посилаючись на викладені обставини, а також зауважуючи на тому, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відбулась в результаті неналежного роз`яснення йому встановленого законом порядку такого огляду, захисник Болдузєва І.І. просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання апеляційного суду, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, про причини неприбуття не повідомив та жодних клопотань на адресу суду не подавав, натомість, в судове засідання апеляційного суду з`явилась його захисник адвокат Болдузєва І.І.

Враховуючи неявку ОСОБА_1 в судове засідання без поважних на те причин, апеляційний суд, керуючись вимогами ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з`ясувавши думку інших учасників справи, вважає за можливе апеляційний розгляд здійснити за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення захисника Болдузєвої І.І., яка підтримала вимоги своєї апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, ретельно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень захисника щодо наявності підстав для закриття провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку із неналежним роз`ясненням йому встановленого законом порядку такого огляду, оскільки вони є безпідставними та, навпаки, спростовуються доказами по справі.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №150877 від 25.05.2023 (а.с. 2), відповідно до якого ОСОБА_1 25.05.2023 о 20:30 год. на автошляху «Мар`янське-Берислав» 13 км блокпост «Кавун» Бериславського р-ну Херсонської обл., керував транспортним засобом «DAEWOО LANOS», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя; від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «DRAGER» Alcotest №6810 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою використання спеціального технічного засобу «DRAGER» Alcotest №6810 (а.с. 3);

- пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких ОСОБА_1 , перебуваючи на блок-пості «Кавун» Бериславського р-ну Херсонської обл., відмовився від пропозиції співробітників поліції пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного пристрою DRAGER» Alcotest №6810, так і в закладі охорони здоров`я (а.с. 5 та 6 відповідно);

- відеозаписом з портативного відео-реєстратора співробітників поліції (а.с. 11), на якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови суду 1-ої інстанції, всупереч твердженням апелянта, зазначені вище докази були належним чином досліджені, повно та всебічно, та їм була надана відповідна оцінка, на підставі чого суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та наявність в його діях складу зазначеного правопорушення.

Не відповідають дійсності посилання захисника на те, що витребування у ОСОБА_1 документів та подальша перевірка на стан алкогольного сп`яніння була проведена з порушенням його прав, оскільки такі доводи спростовуються наявними у розпорядженні суду апеляційної інстанції матеріалами справи.

Так, відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису із нагрудної камери відео-реєстратора співробітників поліції (а.с. 11), дослідженого під час апеляційного провадження, ОСОБА_1 повідомляють про те, що його було зупинено на блок-пості та виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, проти чого останній не заперечував.

Зазначені обставини послугували підставою для пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою використання пристрою «Drager» або у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 попросив співробітника поліції порадити йому, як краще вчинити та запитав, на який час це все затягнеться, оскільки йому терміново потрібно потрапити в м. Апостолове.

В подальшому ОСОБА_1 висловив однозначну відмову від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, після чого співробітник поліції повідомив, що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за керування транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння за фактом порушення ним п. 2.5 ПДР України.

Згодом співробітник патрульної поліції склав стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, ознайомив останнього з його змістом та надав ОСОБА_1 можливість вказати свої письмові пояснення, при цьому, на відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 зазначає про те, що алкоголь вживав та не заперечував факту того, що сів за кермо, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зауваживши на тому, що причиною таких дій послугували сімейні обставини.

Всупереч доводам захисника, на відеозаписі зафіксовано роз`яснення ОСОБА_1 наслідків проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та наслідків відмови від проходження такого огляду, зокрема, того, що відмова від проходження огляду свідчить про порушення водієм вимог п. 2.5 ПДР України та стосовно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за фактом відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Надаючи оцінку твердженням захисника Болдузєвої І.І. про те, що суд позбавлений можливості впевнитись у тому, що співробітники поліції не чинили тиску на ОСОБА_1 з метою схиляння його до відмови від проходження огляду, апеляційний суд зауважує на тому, що, дійсно, як на цьому обґрунтовано зауважує захисник, відеозапис не є безперервним, проте на ньому, як це чітко передбачено вимогами ст. 266 КУпАП, зафіксована пропозиція поліцейських ОСОБА_1 пройти огляд та, відповідно, відмова останнього від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння в передбаченому законом порядку, при цьому, із наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що під час з`ясування питання стосовно готовності ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівники поліції не здійснюють на останнього жодного впливу, роз`яснюють йому можливість пройти огляд як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, а також наслідки проходження та відмови від проходження огляду, після чого ОСОБА_1 висловлює чітку та однозначну відмову від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою використання спеціальних технічних засобів, так і в закладі охорони здоров`я.

Посилання апелянта на те, що присутні на місці події свідки є знайомими працівників поліції є особистими припущеннями захисника, які не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

Що стосується доводів захисника з приводу того, що, відповідно до відеозапису, ОСОБА_1 має нормальний колір обличчя, мова спокійна та поведінка відповідає обставинам події, суд апеляційної інстанції зауважує на тому факті, що відеозапис події не здатен відтворити всі обставини події в деталях, зокрема, точний колір обличчя особи, тощо, разом із тим, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та самого відеозапису вбачається, що у співробітників поліції виникли розумні підозри у перебуванні ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння у зв`язку із виявленими у нього ознаками такого стану, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, що й послугувало підставою для пропозиції останнього пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, від чого ОСОБА_1 відмовився.

Зазначені обставини призвели до порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, відповідно до яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами також посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 на місці події одразу пояснив, що зміна шкіряного покриву обличчя обумовлена тим, що він займається ремонтом покрівель дахів приватних будинків на території Бериславського р-ну Херсонської обл. та багато часу проводив під впливом сонячного проміння та вітру, натомість, зазначені пояснення ОСОБА_1 не зафіксовані на відеозаписі з портативного відео-реєстратору співробітників поліції.

Водночас, заслуговують на увагу твердження захисника стосовно того, що співробітники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його прав та обов`язків, а також не відсторонили його від керування його транспортним засобом.

Так, ч. 1 ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В свою чергу, ч. 4 ст. 256 КУпАП передбачено, що при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Так, на підставі аналізу змісту протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 №150877 від 25.05.2023, який ОСОБА_1 власноручно підписав, вбачається, що в ньому міститься формальне посилання на роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, проте на наявному в матеріалах справи відеозаписі не зафіксоване таке роз`яснення, так саме як і не має в матеріалах справи доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, натомість, в протоколі зауважено на тому, що посвідчення водія у останнього не вилучалось та тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом не видавався (а.с. 2).

На переконання апеляційного суду зазначені обставини хоча й свідчать про певні недоліки, допущені співробітниками поліції при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , проте не свідчать про відсутність в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за фактом відмови від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, з огляду на наявність в матеріалах справи належних, допустимих та достатніх доказів його вини.

Отже, зазначені вище докази спростовують доводи апелянта та підтверджують винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника Болдузєвої І.І. залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції, як законну, обґрунтовану та вмотивовану залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Болдузєвої І.І., в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Теплодарського міськсуду Одеської обл. від 24.08.2023 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца