№ 3/183/514/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2024 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

14 грудня 2023 року о 08 годині 30 хвилин на ділянці 159 км. а/д М-29 Новомосковського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем «AUDI A4», н/з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимови п. 2.9 а) Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, зі згоди водія, проведено за допомогою технічного засобу алкотестера «Drager-7510», тест № 781 результат 0,49 % проміле, з фіксацією на боді камеру патрульного поліцейського.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи. Крім того, останній достовірно знав, що стосовно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, який направлений до суду. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду від ОСОБА_1 не надходило. Тому, на підставі ст. 268 КУпАП суддя вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1 .

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить її підпис у протоколі, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі таких доказів, досліджених судом: протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 515505, яким зафіксовано факт правопорушення; письмових пояснень ОСОБА_1 , викладених ним у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що він пив; результату тесту на вміст алкоголю у повітрі, що видихається № 781 технічного засобу «Drager» від 14.12.2023 (результат 0,49 % проміле); відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського, продемонстрованого в судовому засіданні, на якому зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу алкотестера «Drager» та результат вказаного огляду; акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager» позитивний та становить 0,49 % проміле; рапорту заступника командира взводу 2 роти 3 батальйону 3 УПП в Дніпропетровській області ДПП ст. лейтенанта поліції Каращука С. про те, що 14.12.2023 о 08.30 під час несення служби на ДСПП «Новомосковськ» за порушення вимог дорожнього знаку «стоп контроль» було зупинено автомобіль «AUDI A4», н/з НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Водієві було запропоновано пройти огляд на місці зупинки т/з за допомогою приладу «Drager-7510» на що водій погодився, результат огляду 0,49 % проміле. На водія ОСОБА_1 , складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у водія ОСОБА_1 з даного приводу було вилучено посвідчення водія. Відповідно до ст. 266 КУпАП водій ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом. Автомобіль передано тверезому водію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для його доставки до місця стоянки.

Відповідно до п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час розгляду справи судом знайшло підтвердження того, що вказані вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху ОСОБА_1 як водієм були порушені, останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, які обтяжують та/або пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 130, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17 000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605 гривень 60 копійок.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.І. Гузоватий