Справа № 650/2393/23
провадження № 3/650/31/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року в селищі Велика Олександрівка суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області Сікора О.О., за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Янковського В.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21 жовтня 2023 року серії ААД № 192485 вказано, що 21 жовтня 2023 року о 18.00 год. на автодорозі Мар`янське Берислав, 75 км ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з рота, млява мова, тремор пальців рук, почервоніння очей та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в лікарні та від продуття алкотестера Drager Alcotest 6810 відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

На судовому засіданні адвокат Янковський В.А. заперечив винуватість ОСОБА_1 вказавши на недоведеність вини останнього у встановленому законом порядку. Вказав, що при притягненні особи до відповідальності поліцейським було допущено порушення процедури оформлення матеріалів щодо відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також не отримано доказів щодо факту керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом.

Представник звернув увагу на відсутність в матеріалах справи відеозапису на яке мається посилання в протоколі, а також неточні письмові пояснення свідків, які нібито були залучені до участі у справі. ОСОБА_1 заперечує як факт керування вказаним автомобілем так і наявність на місці події вказаних у протоколі свідків.

Також представник надав інші пояснення, які в цілому повторювали обставини та доводи наведені ним у поданому ним письмовому клопотанні про закриття провадження у справі.

Заслухавши осіб, які брали участь у справі, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вказаного протоколу вбачається, що поліцейський кваліфікував дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки нею, було порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України, а отже доведенню підлягає відповідний склад адміністративного правопорушення, який полягає, зокрема, у доведенні обставин щодо:

керування особою транспортним засобом;

наявності у неї при цьому ознак алкогольного сп`яніння;

відмови особи від проходження огляду, запропонованого поліцейським, на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення суду були надані та ним досліджені такі матеріали:

протокол про адміністративне правопорушення від 21 жовтня 2023 року серії ААД № 192485, зміст якого наведено вище;

письмові пояснення свідка ОСОБА_2 від 21 жовтня 2023 року та ОСОБА_3 від 21 жовтня 2023 року, в яких наведені обставини щодо наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та його відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння;

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 жовтня 2023 року;

рапорт інспектора Неділька І. без дати та рапорт інспектора Коваленка О. від 22 жовтня 2023 року.

Так, із вказаних матеріалів встановлено, що 21 жовтня 2023 року о 18.00 год. на автодорозі Мар`янське Берислав, 75 км знаходився ОСОБА_1 та автомобіль Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому ОСОБА_1 був з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Вказані обставини підтверджуються протоколом, направленням та показами свідків.

Разом з цим, факту керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом поліцейським не підтверджено.

Так, вимоги щодо збирання та оформлення доказів у справах щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, визначено такими нормативними актами: статтею 266 КУпАП, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі також Інструкція № 1395); Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103; Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 № 1452/735.

Відповідно до частини п`ятої статті 266 КУпАП встановлено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до частини другої статті 266 КУпАП законодавцем встановлено обов`язкову умову для такого огляду це його проведення із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі такої неможливості його проведення у присутності двох свідків.

Із матеріалів справи вбачається, що поліцейський, який складав протокол обрав одразу обидва варіанти проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тобто із застосуванням технічних засобів відеозапису, а також в присутності двох свідків.

Щодо застосування відповідних технічних засобів суд звертає увагу на те, що таке застосування має бути не формальним, а здійсненим у точній відповідності з Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, адже лише в такому випадку буде забезпечена достовірність отриманих поліцейським даних та виключена можливість допущення помилок при з`ясуванні дійсних обставин справи.

В даному випадку застосування поліцейським технічних засобів відеозапису покликане зафіксувати правопорушення, а значить зафіксувати усі обставини, які підлягають встановленню в даному провадженні.

Натомість суд був позбавлений можливості ознайомитись із відповідним відеозаписом, з огляду на його відсутність в матеріалах справи.

При цьому, доводи адвоката Янковського В.А. щодо необхідності його обов`язково дослідження з метою об`єктивного з`ясування усіх обставин справи суд вважає слушними, оскільки за встановленими стандартами доведення вини особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, обумовленими презумпцією невинуватості, сторона обвинувачення зобов`язана надати суду усі наявні у неї докази: як ті, що підтверджують вину особи так і ті, що її спростовують, адже лише в такому разі можливо досягти повного та всебічного розгляду справи та уникнути судової помилки у виді притягнення невинуватої особи до юридичної відповідальності, або навпаки не притягнення до відповідальності винної особи.

Відсутність в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який вказаний у протоколі в якості додатку та який зроблений під час фіксування поліцейським перебігу подій, які за твердженням поліцейського мали місце 21 жовтня 2023 року о 18.00 год., в даній справі не може бути компенсований наявністю інших доказів, оскільки останні, з огляду на пояснення наведені представником, не підтверджують поза розумним сумнівом факту керування ОСОБА_1 зазначеним автомобілем за вказаних у протоколі обставинах.

При цьому, відповідні докази не лише є недостатніми для встановлення відповідного факту, а взагалі не містять відомостей, які б свідчили про факт керування ОСОБА_1 автомобілем.

Самі по собі документи складені поліцейським (протокол) та рапорти від інспекторів, які фактично відібрані наступного дня, як такі, що оформлені заінтересованими особами, без підтвердження викладених у них відомостей іншими об`єктивними джерелами доказів чітко визначеними законодавцем (відеозаписом або показами свідків) не можуть безумовно братися до уваги судом.

Як суд вже зазначав, відеозапису суду не надано, а поясненнями свідків відповідні обставини не підтверджені.

При цьому, аналізуючи зміст показів свідків суд акцентує увагу на тому, що свідки не бачили і не могли бачити факту керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем, оскільки їх було залучено через 40 хвилин після того моменту, коли за твердженням поліцейського ОСОБА_1 керував автомобілем. Також свідки не повідомили інших обставин, аналіз сукупності та взаємозв`язку яких дозволив би суду поза розумним сумнівом встановити відповідний факт.

Лише на підставі протоколу про адміністративне правопорушення за умови заперечення з боку звинуваченої особи, суд не може встановити факт керування транспортним засобом, адже в такому разі не буде дотримано стандарту доказування «поза розумним сумнівом».

Крім того, в матеріалах справи відсутній рапорт інспектора, який складав протокол щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що також унеможливлює встановлення обставин за яких ним було виявлено ОСОБА_1 у стані керування транспортним засобом або встановлено такий факт виходячи з сукупності інших обставин.

Таким чином, з огляду на пояснення надані представником ОСОБА_4 , застосовану поліцейським процедуру перевірки обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та надані матеріали, суд констатує недостатність доказів для висновку про факт керування особою транспортним засобом, а отже вимога поліцейського про проходження огляду на стан сп`яніння була незаконною.

Застосування судом припущення у провадженні в справах про адміністративне правопорушення, як і в будь-якому іншому провадженні, виключається в принципі, та навіть забороняється Законом, що має найвищу юридичну силу в Україні.

Таким чином, оскільки суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення щодо обставин визнаних судом недоведеними, а учасниками провадження їх надано не було, слід виснувати про вичерпання судом усіх визначених законом можливостей щодо збору доказів, а отже наявності підстав для розгляду справи за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обставини (щодо керування особою), які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження, а отже провадження у справі належить закрити відповідно до пункту 1 статті 247, пункту 3 частини першої статті 284 КУпАП, у зв`язку з недоведеністю наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Що стосується інших доводів представника адвоката Янковського В.А. з приводу недотримання встановленої законом процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, то надання їм оцінки, з огляду на встановлені судом підстави для закриття провадження у справі, є недоцільним, оскільки вони стосуються наступних стадій процедури проходження особою огляду на стан алкогольного сп`яніння, переходити до яких поліцейський, за відсутності факту керування, не мав правових підстав.

Таким чином, аналіз відповідних обставин не має значення для правильного вирішення справи, а отже є недоцільним.

При цьому, суд звертає увагу на те, що враховує суспільну небезпеку правопорушень, що чиняться у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, необхідність невідворотності покарання порушників та створення умов, які б перешкоджали розповсюдженню таких дій, проте, саме необхідність дотримання вимог статті 62 Конституції України (неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), зобов`язує суд при розгляді справи та визначення винної особи керуватись, в першу чергу, засадами верховенства права, які покликані забезпечити, насамперед, сучасний правопорядок України в цілому.

Керуючись статтями 283, 284 КУпАП, а також іншими наведеними положеннями законодавства, суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за протоколом про адміністративне правопорушення від 21 жовтня 2023 року серії ААД № 192485 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області .

Суддя: _______________ О.О. Сікора