ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Крижова О.Г. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 286747 від 21.07.2023: «21.07.2023 о 13 годин 30 хвилин в м. Рівне по вул. Міцкевича, 1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом FIAT PUNTO номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння № 675 від 21.07.2023, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП».

Свідками у протоколі зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . До протоколу додаються: висновок лікаря, пояснення свідків, направлення.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, даного адміністративного правопорушення не скоював, оскільки в судовому засіданні пояснив, що у вказаний день не перебував за кермом автомобіля FIAT PUNTO номерний знак НОМЕР_1 . Зазначив, що вказане може бути підтверджене відеозаписами із бодікамер поліцейських або допитом свідка ОСОБА_4 , що 21. 07.2023 здійснював керування вказаним транспортним засобом.

Також пояснив, що 21 липня 2023, він із своїм товаришем ОСОБА_4 їхали на автомобілі «FIAT PUNTO» д.н.з. НОМЕР_1 та зупинились біля офісу «Київстар» що знаходиться по вул. Міцкевича, 1, м. Рівне для вирішення питань мобільного зв`язку. За кермом постійно перебував ОСОБА_4 . Додав, що взагалі позбавлений права керування тому і не міг перебувати за кермом автомобіля FIAT PUNTO номерний знак НОМЕР_1 . Зайшовши в офіс «Київстар», ОСОБА_4 розпочав розмову з менеджером компанії, який попросив паспорт у ОСОБА_4 . Виявивши, що паспорт знаходиться в автомобілі, ОСОБА_4 попросив ОСОБА_1 принести паспорт з автомобіля.

ОСОБА_1 відкрив автомобіль FIAT PUNTO сів на сидіння водія і витягнув із підлокітника портмоне з документами. В цей же час до автомобіля підійшов інспектор поліції і попросив у нього документи на автомобіль. ОСОБА_1 пояснив, що він не шофер автомобіля «FIAT PUNTO», однак інспектор поліції наполягав пред`явити документи на автомобіль. Так-як портмоне з документами ОСОБА_4 були в руках у ОСОБА_1 він надав інспекторам поліції документи на автомобіль.

Інспектор поліції запитав у ОСОБА_1 чи вживав він алкогольні напої, на що останній відповів, що вживав на передодні, не підозрюючи, що його будуть освідчувати як водія. Після того ОСОБА_1 запропонували пройти освідчення на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 наполягав, що він не водій, однак інспектор поліції повідомив, якщо відмовиться пройти огляд то складуть протокол про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 21.07.2023 він керував автомобілем «FIAT PUNTO» д.н.з. НОМЕР_1 , та під час перебування в сервісному центрі «Київстар» попросив ОСОБА_1 принести з автомобіля портмоне з паспортом. Коли під`їхали працівники поліції він не хотів підходити до автомобіля, коли йшов діалог між ОСОБА_1 та інспекторами поліції, так-як на передодні вживав алкогольні напої.

ОСОБА_1 просив провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За приписами пункту 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок такого огляду визначений ст. 266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі Порядок) та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція) .

Указаними нормами законодавства регламентовано, що огляд водія проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду поліцейський застосовує засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобі огляд проводиться у присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення (ч.ч.1,2,3 ст. 266 КУпАП, п.п. 2-5 Порядку, п.6 Інструкції).

У разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки або в разі незгоди з його результатами, огляд та складання висновку за його результатами проводиться в закладах охорони здоров`я в присутності поліцейського, але не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту встановлення відповідних підстав для його здійснення (ч.ч.3, 4 ст.266 КУпАП, п.6 Порядку).

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та результату тесту Alcotest 7510 № ARIM-0461 від 21.07.2023, результат огляду становить 0,52 % проміле.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що під час огляду залучалися двоє свідків, до матеріалів справи долучено відеодиск, та міститься надпис «відео фіксація велась на камеру 473148, 472924», з чого можна зрозуміти, що крім двох свідків, відповідно до ст.266 КУпАП, також проводилась безперервна відео фіксація на технічні пристрої 473148, 472924.

Зазначені у протоколі свідки, які приймали участі у оформленні протоколу та письмові пояснення яких знаходяться в матеріалах справи та які викликались судом два рази, в судові засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, отже суд позбавлений можливості перевірити обставини зазначені в протоколі та їх поясненнях на предмет належності та допустимості.

Разом з цим, у судовому засіданні не вдалося у повній мірі відтворити відеозапис з нагрудних камер працівників поліції.

Відеоматеріал, який був долучений до протоколу і міститься на DVD-диску, не містить звукового супроводу, що виключає можливість об`єктивного відтворення подій, які мали місце, зокрема, не підтверджує факту керування ОСОБА_1 автомобілем FIAT PUNTO номерний знак НОМЕР_1 . Наявний у справі носій інформації не містить будь-яких видимих механічних пошкоджень, однак належним чином відтворити відеозапис не вдалося можливим на декількох комп`ютерних системах.

За таких обставин, долучена до протоколу відео фіксація не може бути покладеною в основу обґрунтування винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, даний відеозапис не підтверджує факту керування ОСОБА_1 автомобілем, що ним категорично заперечується, що також виключає можливість кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення. Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у ст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.ч.2, 3 ст. 266 КУпАП , огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналогічні вимоги містяться в п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно ст.62 Конституції України.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у них, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у ньому.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутністю будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. (Правовий висновок Конституційного Суду України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року)

Аналізуючи зібрані у справі докази та правові норми, суд приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які беззаперечно стверджували б, що ОСОБА_1 вчинив інкриміноване йому правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим він не може бути визнаний винуватим у вчиненні такого правопорушення.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Рівненського міського суду Оксана КРИЖОВА