ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/567/24 Справа № 186/1769/23 Суддя у 1-й інстанції - Демиденко С. М. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 січня 2024 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

за участю:

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 січня 2024 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 17 листопада 2023 року о 22 годині 30 хвилини в м. Першотравенськ Дніпропетровської області по вул. Шахтарської Слави, буд. 5, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, (зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає дійсності). Від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння у встановленого законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній особа, яка притягається до адміністративної відповідальності просить постанову суду скасувати та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначає, що від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, навпаки погодився та попрямував до лікарні у супроводі співробітників поліції, де з фізіологічних особливостей здати аналіз сечі не зміг, а зразки крові з невідомих причин відібрані не були. Вважає, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №2732222 від 18.11.2023 суть пред`явленого правопорушення сформульована нечітко, оскільки містить в собі дві ознаки диспозиції статті: керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того в протоколі чітко не зазначено від проходження якого саме огляду відмовився та відсутні в матеріалах справи докази, який саме порядок було запропоновано ОСОБА_1 . Зауважує, що формулювання викладене в обвинуваченні у встановленому законом порядку не розкриває суті порушення з огляду на положення ст. 266 КУпАП. В порушенням вимог процесуального закону під час складання протоколу свідки не залучались. Зазначає про те, що будь-які дослідження на встановлення порушень координації рухів, реагувань зіниць на світло не проводилось співробітниками поліції та лікарем.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні з викладених в ній підстав.

15 березня 2024 року в судове засідання захисник Гусак О. Л. не з`явилась, про час, дату і місце апеляційного провадження повідомлена належним, про про причини неявки в судове засідання не повідомила, заяв про відкладення судового засідання не подавала. ОСОБА_1 вважав за можливе проводити судовий розгляд без участі захисника, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведений без участі захисника відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП.

Неявка в судове засідання захисника не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Мотиви апеляційного суду.

Розглядаючи доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження суд дійшов висновку, що апеляційна скарга подана своєчасно з дотриманням вимог закону.

З наданих матеріалів видно, що судовий розгляд проведено без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Згідно з розпискою, яка міститься в матеріалах справи копію оскарженої постанови ОСОБА_1 отримав 24.01.2024 (а. с. 26), після чого згідно штампу вхідної кореспонденції Першотравенського міського суду Дніпропетровської області апеляційну скаргу подав 31.01.2024 (а. с. 27), тобто протягом десятиденного строку з моменту отримання копії рішення суду. Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що строк апеляційного оскарження не є пропущеним, у зв`язку з чим апеляційний суд не входить в обговорення питання поновлення строку апеляційного оскарження.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, які зводяться до процесуальних порушень порядку проведення поліцейськими огляду, відсутності направлення, неналежне встановлення ознак сп`яніння та відмови від проходження огляду, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Так, винуватість ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 273222, складеним уповноваженою особою, з дотриманням вимог статей 254 - 256 КУпАП, в якому зафіксовано, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає дійсності та від проходження огляду у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України; рапортом співробітника поліції про те, що під час патрулювання в комендантську годину було зупинено транспортний засіб «DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_1 під керування ОСОБА_1 під час спілкування у якого було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, після чого було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, де у закладі останній від проходження огляду відмовився (а. с. 7); направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 17 листопада 2023 року (а. с. 4).

Крім того, відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції зафіксовані події, які стались 17 листопада 2023 року, а саме зупинку транспортного засобу «DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_1 проведення поверхневого огляду транспортного засобу та виявлення у водія автомобіля ознак наркотичного сп`яніння, також на відеозаписі зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду та процедуру складання протоколу.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Судом правильно враховано у якості доказу долучений до матеріалів адміністративної справи на оптичному диску відеозапис, з якого вбачається, що співробітники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення діяли відповідно до вимог чинного законодавства та у відповідності до процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння та оформлення результатів такого огляду.

Відеозапис є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи та на якому зафіксовано достовірну, повну та переконливу фіксацію відповідних подій. У виконання вимог ст. 266 КУпАП та ст. ст. 31, 40 ЗУ Про Національну поліцію України, поліцейський використав технічні засоби з метою відеофіксації подій та долучив відеозапис як доказ до протоколу про адміністративне правопорушення, про що зроблений відповідний запис в протоколі.

Вказаний відеозапис об`єктивно відображає обставини події 17 листопада 2023 року, поведінку ОСОБА_1 , який на вимогу співробітників поліції пройти огляд на стан сп`яніння погодився, проїхав до медичного закладу, та після роз`яснення процедури проходження огляду, складання направлення на огляд своєю поведінкою пасивно відмовився від проходження огляду, повідомивши, що він не може здати біологічний зразок для лабораторного дослідження. При цьому відеозаписом зафіксовано, що поліцейські доставили ОСОБА_1 до медичного закладу і він протягом двох годин пив воду, проте на зміг здати навіть 10 мл біологічного середовища для лабораторного дослідження, яке у випадку встановлення ознак наркотичного сп`яніння, є обов`язковим.

З відео видно, що на неодноразові повідомлення поліцейського про те, що протягом двох годин останній повинен пройти огляд, та у разі не здачі біологічного матеріалу це буде оцінюватись як пасивна відмова, ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився та зазначив, що не має фізіологічних потреб у здачі аналізу та відповідно проходження огляду. Після відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, співробітники поліції роз`яснили наслідки такої відмови та повідомили про те, що стосовно ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, на що останній не заперечував.

Суд апеляційної інстанції зважає на те, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду водія в закладі охорони здоров`я, чим порушив вимогу 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція вказаної статті окреслює обставини, які підлягають доведенню в межах справи про адміністративне правопорушення і в даній справі такі обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудного відеореєстратора працівника поліції та поясненнями на місці події самого ОСОБА_1 , тому будь-яких сумнівів у правильності та обґрунтованості висновку суду першої інстанції немає.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Доводи захисту щодо безпідставності висунутої вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння та не встановлення відповідних ознак є необґрунтованими, оскільки працівниками поліції після встановлення особи водія ОСОБА_1 в ході спілкування з останнім виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, що підтверджується і відеозаписом та відповідно до вимог Інструкції останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду» з наступними змінами і доповненнями (Далі Порядок), зазначено, що огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пунктів 2, 6, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відтак, встановлення наявності ознак сп`яніння відноситься до компетенції поліцейського при спілкування з водієм, який наділяється такими повноваженнями, зокрема і вказаною Інструкцією, а спростувати такі дії водій може у встановленому законом порядку, а саме проходженням огляду на місці зупинки транспортного засобу або проходженням медичного огляду, тому ставити під сумнів правильність підозри працівника поліції щодо наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, які об`єктивно підтверджується відеозаписом, наразі немає підстав.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції за статтею 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами пункту 12 Розділу ІІ, пунктів 7, 8 Розділу ІІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Отже, будь-яких порушень вимог ст. 266 КУпАП апеляційним судом, як і судом першої інстанції, які були б підставою для визнання результатів огляду недійсними, не встановлено.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння було виявлено 17 листопада 2023 року о 22 годині 36 хвилин, у зв`язку з чим було складено направлення на проходження огляду (а. с. 4), однак від безпосереднього огляду та здачі біологічного матеріалу останній, перебуваючи в медичному закладі, після спливу двох годин відмовився, через, що поліцейськими не було надано направлення лікарю для фактичного проведення такого огляду ОСОБА_1 .

Аналізуючи доводи ОСОБА_1 про відсутність та невідповідність встановлених ознак зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, а відтак і відсутність підстав для проходження відповідного огляду, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки вони мають характер суб`єктивних оцінок апелянта.

Крім того, відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції про проведення огляду на стан сп`яніння, встановлення наявності або відсутності у водія ознак сп`яніння віднесене до компетенції поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України. Незгода водія із наявністю в нього ознак сп`яніння не звільняє його від обов`язку, передбаченого п. 2.5. ПДР виконати вимогу поліцейського про проходження відповідного огляду.

Доводи ОСОБА_1 щодо порушення проведення процедури огляду у зв`язку з не залученням двох свідків є безпідставними, оскільки положення ст. 266 КУпАП, не передбачають обов`язкової участі двох свідків у разі здійснення відеофіксації події співробітниками полії.

Також апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не заперечує фактичні обставини, а саме факт його відмови від проходження огляду через фізіологічну непотребу, а апеляційні доводи зводяться до формального спростування окремих доказів по справі, з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Апеляційні доводи щодо нечіткого викладення суті правопорушення та не зазначення від проходження якого саме огляду ОСОБА_1 відмовився та який порядок було запропоновано є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №273222 вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, (зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає дійсності), від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння у встановленого законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Зміст протоколу та об`єктивна сторона інкримінованого правопорушення виписана чітко та зрозуміло, враховуючи, що ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився та лабораторні дослідження проведені не були, у зв`язку з чим у протоколі відсутні відомості, що ОСОБА_1 перебуває у відповідному стані сп`яніння, а зазначені лише виявлені ознаки та факт відмови від проходження огляду, що відповідає положенням законом.

Крім того, під час перегляду відеозапису видно, що після виявлення ознак наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 відповідно до вимог Інструкції запропоновано пройти саме у медичному закладі, тобто в матеріалах справи містяться належні докази того, який саме порядок проходження огляду було останньому запропоновано.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння (а. с. 4), однак безпосереднього проведення огляду та лабораторного дослідження біологічного матеріалу проведено не було, через пасивну відмову ОСОБА_1 від проходження огляду.

Під час перегляду відеозапису видно, що ОСОБА_1 роз`яснено порядок проходження огляду, який повинен бути проведений протягом двох годин з моменту виявлення в нього відповідних ознак, надана питна вода для забезпечення здачі біологічного матеріалу для проведення лабораторного дослідження, однак останній будучи попередженим про адміністративну відповідальність за відмову у проходженні огляду від останнього відмовився.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що наведені апеляційні доводи в цілому не спростовують наявності обставини, які стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка поза розумним сумнівом підтверджується об`єктивним доказом, зокрема відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 за своїм змістом зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішення, власної оцінки доказів справи та положень КУпАП, які він тлумачить на свій розсуд, ігноруючи їх сукупність та об`єктивність відеозапису.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про залишення оскарженої постанови суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 січня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун