П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2024 року Справа № 608/2628/23

Номер провадження3/608/59/2024

Суддя Чортківського районного суду Тернопільської області Яковець Н. В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, працюючого механізатором КП «Благоустрій», освіта середня спеціальна, несудимого, до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягався

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Чортківського районного суду Тернопільської області з Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області надійшов протокол серії ААБ №181223 від 10.10.2023 р. про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 ,який 10 жовтня 2023 р. о 11 год 20 хв в м. Чортків по вул. Подільська,4 керував транспортним засобом ВАЗ21061 номерний знак НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, на місці від огляду за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6810 відмовився, бажав пройти у медичному закладі. Огляд провів лікар нарколог, результат тесту був позитивний 0,55 проміле, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Дядик Я.Б. в судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про закриття провадження у справі з наступних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. П 7 Розділу 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи ін. сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачено, що встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові або в закладі охорони здоров`я лікарем чи фельдшером. Відповідно до п.16, п.22 розділу 3 Інструкції передбачено, що висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння видається на підставі акта медичного огляду. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. У п. 18 Акту медичного огляду зазначено, що для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі проводиться 2 обстеження. Друге обстеження проводиться через 20 хвилин після першого обстеження. Тобто, для встановлення стану алкогольного сп`яніння та вмісту алкоголю у видихуваному повітрі лікар повинен провести два обстеження. З нагрудної камери поліцейського вбачається, що о 12 год. 26 хв. лікар, який проводив огляд почав складати Акт огляду, який закінчив складати о 12 год. 57 хв., та повторно в 12 год. 40 хв. не проводив обстеження ОСОБА_1 , однак, у п. 18 Акту, лікарем внесено запис, що о 12 год. 40 хв. він повторно провів огляд ОСОБА_1 . Тобто, вбачається, що лікар при проведенні огляду ОСОБА_1 не дотримався вимог Інструкції, вніс до Акта неправдиву інформацію в результаті чого видав 10.10.2023 року Висновок щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, що складений з порушенням вимог цієї Інструкції, вважається до п. 23 Інструкції недійсним. Також, слід відмітити, що лікар, який проводив огляд на стан сп`яніння прийшов до кабінету з газоаналізатором Драгер з встановленим мундштуком, в який продував ОСОБА_1 . Перед продуванням газоаналізатора Драгер, лікар не уточняв в ОСОБА_1 інформації чи той курив, вживав ароматичні напої, користувався спреями для порожнини рота. Беручи до уваги технічні дані газоаналізатора Драгер 5820, то відносна похибка для масової концентрації алкоголю в крові у діапазоні понад 0,4 проміле становить +/-10 %. Оскільки, показники газоаналізатора Драгер 5820 під час огляду ОСОБА_1 становили 0,55 проміле (з врахуванням похибки 10 %) - то відповідно до міжнародних норм ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Суддя, вивчивши та дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, переглянувши диск з відеозаписом доданий до матеріалів справи, дійшов наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху України).

Згідно зі ч. 1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозаписи, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколами про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному вивченні справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В той же час, ч. 2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Слід зазначити, що відповідальність за правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначено ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану наркотичного чи алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до п. 5 р. 2, п. 2 р. 3 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

У відповідності із наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 08 листопада 2018 року № 404 «Про прийняття та скасування національних нормативних документів», який прийнятий відповідно до Європейського стандарту EN 15964:2014, затверджено національний стандарт за призначенням ДСТУ EN 15964:2018 «Пристрої неодноразового використання для контролю видихуваного повітря. Вимоги та методи випробувань» газоаналізатори для вимірювання вмісту алкоголю у видихуваному повітрі використовують мундштуки для відбору проб дихання.

Пунктом 3.11 Стандарту визначено, що мундштук це гігієнічно запакована частина, призначена для одноразового використання, яку приєднують до приладу для виявлення алкоголю у видихуваному повітрі й через яку особа, що її перевіряють, подає пробу видихуваного повітря.

Згідно приписів п. 5.2 Стандарту пристрій повинен виключати можливість вдихання забрудненого повітря від попередніх користувачів. Повинна бути забезпечена можливість брати ці мундштуки, не торкаючись частини, що буде і була в контакті з губами особи, яку перевіряють. Мундштуки повинні бути в індивідуальній герметичній упаковці, яку можна легко відкрити.

Недотримання вимог Стандарту визначених п. 3.11 та 5.2 може призвести як до епідеміологічних ризиків, так і до ризику некоректної роботи газоаналізаторів і фактичних необ`єктивних тестів. Використання бувших у вжитку мундштуків, може призводити до систематичних похибок з отриманням помилкового результату тесту.

Зокрема, згідно п. 2.4.8 та 3.4.6 Інструкції передбачено, що одноразові змінні мундштуки повинні бути упаковані поштучно, а їх розпакування відбувається безпосередньо перед вставленням в тримач, а правильність вставлення мундштука в тримач засвідчується відповідним клацанням.

У даній справі з відеозапису, який переглянутий в судовому засіданні, не видалося можливим встановити те, що мундштук, який використовувався лікарем при огляді водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння перед початком огляду був герметично запакованим. Таким чином, існує ймовірність того, що на ньому вільно могли потрапляти речовини із зовнішнього середовища та при контакті із іншими речами чи тілом людини, яка проводила маніпуляції щодо його встановлення, що, на переконання суду, ставить під обґрунтований сумнів достовірність отриманого результату. Також, з нагрудної камери поліцейського вбачається, що о 12 год. 26 хв. лікар, який проводив огляд ОСОБА_1 почав складати Акт огляду, який закінчив складати о 12 год. 57 хв., та повторно в 12 год. 40 хв. не проводив обстеження ОСОБА_1 , однак, у п. 18 Акту, лікарем внесено запис, що о 12 год. 40 хв. він повторно провів огляд ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що за відсутності дотримання умов з експлуатації приладу «Drager Alcotester 5820», якісний та кількісний результат тестування не можна вважати достовірним, а відтак суд визнає висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №4 від 10 жовтня 2023 р недопустимим доказом.

Інструкцією з експлуатації газоаналізатора Drager «Alcotest 5820» дозволено проведення тесту не раніше 2 хв після паління та не раніше 20 хв після вживання спреїв для порожнини рота або продуктів, що містять в собі невеликі концентрації алкоголю. З клопотання вбачається, що ОСОБА_1 проходив тест після солодкої газованої води.

З врахуванням таких обставин суд не має підстав стверджувати про те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння був проведений у відповідності до вимог вищенаведених правових норм та з дотриманням Інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу. Тому результат такого тесту не є належним та допустимим доказом.

Пунктом 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно до технічних характеристик приладу «Drager Alkotest», границі допустимої похибки під час експлуатування приладу можуть складати +/ - 0,06 проміле - у діапазоні від 0 до 0,8 проміле.

Статтею 8 пунктом 5 Венської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, яка ратифікована Україною, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг. на літр повітря, що видихається.

Таким чином, мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг. на літр повітря, що видихається, і, у перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається, становить 0,5 проміле. Оскільки показники газоаналізатора Драгер 5820 під час огляду ОСОБА_1 становили 0,55 проміле (з врахуванням похибки 10 %) - то відповідно до міжнародних норм ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні достовірні, належні та допустимі докази, які у своїй сукупності беззаперечно б свідчили про те, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Одночасно, суд враховує, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки обставини, викладені у ньому заперечуються, а за відсутності інших (аніж висновок лікаря, акт огляду на стан сп`яніння, відеозапис) належних та допустимих доказів про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року в справі «Кобець проти України».

Також, в справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена допустимими та достовірними доказами.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, ч. 1 ст. 130, 247, 266, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Н. В. Яковець