Справа № 761/2802/24
Провадження № 3/761/1144/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Антонюк Марина Станіславівна, за участі секретаря Недоснованої К.В., особи, стосовно якої складено протокол - ОСОБА_1 , захисника особи, стосовно якої складено протокол - адвоката Задорожної А.П., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов зі Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, яка здобула вищу освіту, не працює, одружена, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №588790 від 25.12.2023, вбачається, що 25.12.2023 о 01 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно свого чоловіка - ОСОБА_2 , а саме - словесно погрожувала та била по голові. Таким чином, у діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1731 КУпАП, не визнала та додала, що 25.12.2023 разом з чоловіком поверталися додому. Як раптом він викликав поліцію. Однак, вона не погрожувала йому та не била останнього. Разом з тим, ОСОБА_2 виганяв її з квартири, в результаті чого вона також викликала поліцію.

Захисник Задорожна А.П. у судовому засіданні просила долучити копії протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно потерпілого ОСОБА_2 , та копію термінового заборонного припису щодо останнього, відповідно до яких саме ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство стосовно своєї дружини ОСОБА_1 .

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП. Також долучив письмову заяву, з якої вбачається, що жодних претензій до дружини не має.

Вислухавши думку учасників провадження, ретельно дослідивши матеріали справи стосовно ОСОБА_1 , суддя прийшла до таких висновків.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 280 КУпАП закріплює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 1732 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за Вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

У ході розгляду справи судом враховується, що домашнє насильство характеризується такими ознаками як умисність (з наміром досягнення бажаного результату), спричинення шкоди, порушення прав і свобод людини значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, а тому, у разі відсутності хоча б однієї із ознак, дії особи не можна розцінювати як насильство.

Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №588790 від 25.12.2023, вбачається, що 25.12.2023 о 01 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного та характеру відносно свого чоловіка - ОСОБА_2 , а саме - словесно погрожувала та била по голові.

Разом з тим, з аналізу долучених до протоколу матеріалів та досліджених у судовому засіданні доказів у їх сукупності, суддею встановлено, що дані події не свідчать про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства.

Також у матеріалах провадження відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували обставини, викладені у протоколі. Так, долучені захисником Задорожною А.П. копії протоколу, складеного стосовно потерпілого ОСОБА_2 , та термінового заборонного припису стосовно останнього, підтверджують викладені у письмових поясненнях ОСОБА_1 обставини. А відтак, спростовують зазначені працівниками поліції у протоколі серії ВАВ №588790 від 25.12.2023 відомості про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

Також як вбачається із долученої потерпілим ОСОБА_2 заяви, останній претензій до ОСОБА_1 не має та просить закрити провадження стосовно неї у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

Вказане свідчить про відсутність доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 ознак домашнього насильства, тобто складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

У силу Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 №1-р/2019 зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Так відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, суддя дійшла висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.1732 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 1, 9, 23, 1732, 247, 251, 256, 268, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 1732 КУпАП закрити за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя Шевченківського

районного суду міста Києва М.С. Антонюк