Справа № 642/5903/23
Провадження № 3/642/32/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Петрова Н.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності військовослужбовця:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Харків, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , військовий квиток НОМЕР_2 , виданий військовою частиною НОМЕР_3 від 24.02.2022, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

29 грудня 2023 року до Ленінського районного суду м. Харкова після дооформлення надійшов протокол ДНХ 2/10251 від 06.10.2023, відповідно до якого 06.10.2023 року о 00 годині 30 хвилин солдат ОСОБА_1 був виявлений за адресою: АДРЕСА_2 представниками Військової служби правопорядку з ознаками алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків.

В подальшому солдата ОСОБА_1 доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 та проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу «Алконт-М (00253)», результат огляду на стан сп`яніння складає 0,69 %.

Таким чином, солдат ОСОБА_1 , діючи в умовах особливого періоду (воєнного стану), вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Постановою Ленінського районного суду м.Харкова від 10.10.2023 адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 повернуто для належного оформлення, проте недоліки адміністративного матеріалу не усунено.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно з вимогами ст. 245, 252, 278, 280 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи, а при розгляді справи суддя зобов`язаний з`ясувати: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (уразі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Однак, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНХ-2/10251 від 10.10.2023, останній не відповідає вищезазначеним приписам чинного законодавства, оскільки не містить прізвища, імена по-батькові свідків, їх місце проживання, що унеможливлює їх виклик у судове засідання для з`ясування всіх обставин та які б могли підтвердити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, не додано пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності складених власноруч. У зв`язку з чим, виникають сумніви щодо правомірності складеного протоколу про адміністративне правопорушення та надання пояснення саме тією особою відповідно якої складено адміністративний матеріал.

Вимогами ч. 2 ст. 277 КУпАП встановлено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-20 цього Кодексу, розглядаються протягом доби.

Проте, орган, що направив адміністративний матеріал до суду, не забезпечив явку ОСОБА_1 , що унеможливлює дотримання скорочених строків розгляду справи, а також перешкоджає повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи.

Долучені до протоколу про адміністративне правопорушення копія військового квитка ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 та копія витягу із наказу начальника Харківського зонального відділу Військової служби правопорядку (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.07.2023 №130-б не завірені належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства.

Отже, надані до суду матеріали не містять доказів та належного обґрунтування об`єктивної сторони правопорушення, що не відповідає принципам законності та суперечить вимогам ст.ст.7, 9 КУпАП.

Також, не є доведеною суб`єктивна сторона правопорушення, яка характеризується наявністю вини особи у вчиненому правопорушенні.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерел права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права із за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксера де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а також, що порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаними Конвенцією про захист прав і основоположних свобод 1950 року, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстроковим судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

У справі «Малофєєва проти Росії» ЄСПЛ серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд з власної ініціативи позбавлений можливості формулювати склад правопорушення.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19 Конституції України). Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч.3 ст. 172-20, ст. ст. 247, 283-284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП про адміністративні правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м.Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя Наталя ПЕТРОВА