Постанова

Іменем України

07 березня 2024 року

селище Краснопілля

справа № 578/1304/23

провадження № 3/578/22/24

Краснопільський районний суд Сумської області у складі головуючого судді КОСАР Алевтини Іванівни розглянув у приміщенні суду в селище Краснопілля Сумського району Сумської області справу про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

особа, щодо якої розглядається справа:

ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство: України, за протоколом ЗСУ А7014 гранатометник; місце проживання: АДРЕСА_1

учасники судового провадження:

адвокат МАМАЙ Артур Сергійович,який діє в інтересах ОСОБА_2 - особи, який притягується до адміністративної відповідальності, в режимі відеоконференції

та установив:

У серпні 2023 року з Відділення поліції № 2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області в провадження Краснопільського районного суду Сумської області надійшов адміністративний матеріал стосовно гр. ОСОБА_3 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі по тексту також «КУпАП»/.

До адміністративного матеріалу долучені наступні документи:

- Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 490415 від 18.08.2023 стосовно ОСОБА_3 за частиною першою статті 130 КУпАП;

-- Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічниї засобів стосовно ОСОБА_3 ;

- Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки Драгер Алкотест 6820 та Декларація про відповідність;

- Витяг з бази інформаційного порталу Національної поліції України (ІНПНП) з інформацією про отримання посвідчення водія;

- інформація з ЄО про подію за № 2684 від 18.08.2024 з повідомлення на 102 № 104345491;

- письмові пояснення від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за 18.08.2023;

- диск DVD-R з матеріалами відеозапису;

- Клопотання керівника уповноваженого підрозділу поліції про виклик до суду у якості свідків ОСОБА_4 , мешканця с. Велика Рибиця Сумського району; ОСОБА_5 , мешканця міста Кривий Ріг.

Перелік саме цих документів підтверджується внутрішнім описом справи, складеним поліцейським.

За Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2023, головуючим суддею у справі Єдиний унікальний номер:№ 578/1304/23, визначено ОСОБА_6 .

Судові засідання у справі призначалися на 31.08.2023, 23.10.2023, 28.11.2023, 04.01.2024, 01.03.2024, 07.03.2024.

На засідання суду ОСОБА_3 не прибув, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином шляхом смс - повідомлення.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Положеннями частини другої статті 268 КУпАП визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких участь особи є обов`язковою. Даний перелік не містить справ про адміністративне правопорушення, передбачених статтею 130 КУпАП.

Клопотання про відкладення розгляду справи від ОСОБА_3 не надійшло.

Отже суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

На засіданні суду інтереси ОСОБА_3 представляв адвокат Мамай Артур Сергійович.

Аргументи сторони захисту:

ОСОБА_3 не погоджується з висунутим проти нього обвинуваченням і вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення має бути закрито за відсутності самої події та складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Факт руху та керування ним 18.08.2023 о 22:10 год. автомобілем відеозапис не містить. Відеозапис починається з моменту, коли ОСОБА_7 стоїть біля нерухомого і непрацюючого автомобіля. Будь яких інших належних доказів, які підтверджували б факт керування ОСОБА_7 транспортним засобом матеріали справи не містять.

ОСОБА_7 не погодився з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння. Разом з цим, Направленняна огляд ОСОБА_7 з метою виявлення стану сп`яніння до найближчого закладу охорони здоров`я не виписувалось.

Сторона захисту зазначає, що поліцейський провів огляд Шовкуна на стан сп`яніння з порушенням алгоритму дій, визначених Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Рапорт поліцейського належить до внутрішніх документів і не є доказом у розумінні визначення поняття доказу за приписів КУпАП.

Пояснення певних осіб, які не попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показів та за дачу завідомо неправдивих показань, не є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути прийнятий судом як належний та допустимий доказ.

На переконання сторони захисту, вина ОСОБА_3 не доведена належними та допустимими доказами,а тому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В ході судового розгляду від учасника справи не надходило будь-яких клопотань про дослідження додаткових доказів, окрім тих, що містяться в матеріалах справи, тому при прийнятті рішення, суд виходить з наявних в матеріалах справи доказів.

Обставини справи встановлені судом

У цій справі ОСОБА_3 як особа, яка керує транспортним засобом, притягується до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальністьта утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Так, з повідомлення зі служби 102 № 104345491 слідує, що 18.08.2023 о 22:09 на блок посту зупинили авто Опель Вівара, днз невідомий, затримали військового (даних не має), який керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. До ВСП повідомили.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Алкотест 6820» зав. № ARKM-0635 у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю, млява мова, шатка хода, почервоніння обличчя.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 490415 від 18.08.2023 слідує, що 18.08.2023 о 22:10 год. за вулицею Сумська, 1 в с. Велика Рибиця Сумського району водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом RENAULT TRAFIC номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, порушення координації рухів, млява мова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП СОР та на місці зупинки водій відмовився, що було зафіксовано при безперервній відеофіксації на портативний відео реєстратор №, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Переглядом відеозапису з портативного відеореєстратора. встановлено, на оптичному диску DVD-R містяться два відеофайли. На носіях зафіксовано, що 18.08.2023 о 22:51 год. працівники поліції приїхали на виклик працівників ТРО, які на блокпосту зупинили транспортний засіб. Було з`ясовано, що був зупинений автомобіль RENAULT TRAFIC номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 . Поліцейський. з`ясовуючи обставини події, почав розмову з ОСОБА_7 та пропонувати пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер. Останній відмовляється. Також пропонує пройти огляд у медичному закладі, на що ОСОБА_7 пояснює, що він нікуди не їхав, поліцейські його не зупиняли. Направлення на медичний огляд Шовкуну поліцейський не виписував та не вручав. Далі почалася перепалка між присутніми особами. З розмови є зрозумілим, що це військові, висувають один одному незрозумілі для стороннього спостерігача претензії, застосовують в розмові лайливі слова.

В матеріалах справи також наявні письмові пояснення від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за 18.08.2023. Сторона адміністративного провадження, яка документувала правопорушення стосовно ОСОБА_3 , клопотала перед судом про виклик та допит цих осіб у якості свідків. Суд тричі відкладав розгляд справи по причині не забезпечення заінтересованою стороною заявлених свідків.

Враховуючи позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 27 червня 2019 року по справі №560/751/17 (провадження № К/9901/2047/18), суд зазначає, що письмові пояснення свідків адміністративного правопорушення без їх допиту у судовому засіданні є неналежними доказами.

Національне законодавство (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), мотиви суду

Надаючи юридичну оцінку діям ОСОБА_3 , суд виходить з такого.

Згідно з частиною другою статті 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори» та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини » усталена судова практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерела права.

Згідно з частиною 1 статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, поліція згідно з покладеними на неї завданнями, серед іншого, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР).

Пунктом 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.1.10 розділу 1 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно пункту 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно доп. 2.9 "а" ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У цій справі ОСОБА_3 притягується до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР та утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Питання, пов`язані із проведенням огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції регламентовані у статті 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС/МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок № 1103).

Згідно з частиною 2 статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно пунктів 2, 3 Розділу І Інструкції № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Аналіз наведеного положення Інструкції містить можливість альтернативності огляду водія на стан сп`яніння і не визначає імперативність чи послідовність такого огляду, як наприклад, положення пункту 8 Розділу І цієї Інструкції, що лише у випадку ДТП регламентує обов`язковість проведення огляду на стан сп`яніння лише у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 7 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до пункту 7 Розділу І Інструкції № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку № 1103).

Аналогічне положення також визначено пунктах 1 та 6 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395.

Згідно до пункту 8 Розділ 11 Інструкції № 1452/735, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим.

Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння оформлена відповідним направленням, та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути чіткою, зрозумілою, такою, яка не викликає сумнівів чи неоднозначного її тлумачення, та яка не залежить від будь-яких зовнішніх факторів, у тому числі і дій чи намірів інших осіб.

Як встановлено суддею в ході розгляду цієї справи, по приїзду працівників поліції на виклик 18.08.2023 о 22:51 год. ОСОБА_3 знаходився на блокпосту.

Разом з цим, матеріали справи не містять належних доказів, по яким можливо з`ясувати чи дійсно особа 18.08.2023 о 22:10 год. за вулицею Сумська, 1 в с. Велика Рибиця Сумського району керувала транспортним засобом RENAULT TRAFIC номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, порушення координації рухів, млява мова).

В повідомленні про правопорушення на 102, заявник вказав, що на блокпосту зупинили авто Опель Віварі, затримали військового, який керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Номерний знак невідомий, анкетні дані водія невідомі.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні дані, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем, що під час документування правопорушення поліцейським, поліцейський повідомив Військову службу правопорядку у Збройних Силах України у порядку взаємодії між органами Національної поліції та Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Суд також звертає увагу, що зазначені в акті огляду ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю, млява мова, шатка хода, почервоніння обличчя за формулюванням не відповідають ознакам, що визначені у Інструкції № 1452/735, тобто, поліцейський вказав у протоколі не правильні ознаки алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_3 на місці зупинки відмовився на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Разом з цим, поліцейським не складено за встановленою п. 8 Інструкції № 1452/735 формою направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у закладі охорони здоров`я.

Суд також зазначає, що долучений відеозапис не є достатнім, щоб дати оцінку дотриманню процедурі огляду, а тому вказаний доказ не може бути покладений в основу доведення винуватості особи у вчиненому правопорушенні.

Вказані обставини викликають сумніви в дотриманні процедури огляду водія на стан сп`яніння, передбаченої чинним законодавством.

Тобто, через неповноту вчинення органом поліції процесуальних дій суд позбавлений можливості перевірити обставини викладені в протоколі.

В даному випадку можна врахувати, що адміністративне стягнення у виді штрафу разом з позбавленням права керування транспортним засобом, мають каральний і стримуючий характер. Адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Так, суд приймає аргумент захисника щодо відсутності будь-яких даних які б свідчили про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи й у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Згідно Витягу з бази інформаційного порталу Національної поліції України (ІНПНП), ОСОБА_3 отримав посвідчення водія, документ НОМЕР_2 , термін дії з 02.10.2013 до 02.10.2043, категорії В, С з 02.10.20031, Департамент: центр ДАІ 5901, Статус: ЗДАНИЙ НА ЗБЕРІГАННЯ, тобто ОСОБА_3 у розумінні приписів статті 130 КУпАПне являється водієм транспортного засобу, а відноситься до інших осіб, які керують транспортним засобом,

У протоколі ж поліцейський зазначає ОСОБА_3 як водій правопорушення за статтею 130 ч.1 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» (20 вересня 2016 року, заява № 926/08), зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Згідно з частиною другою статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 КУпАП).

Вважаю, що працівниками поліції уповноваженого відділення поліції не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не дає підстав для висновку про скоєння ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що провадження стосовно ОСОБА_3 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю, судовий збір слід віднести на рахунок держави.

Керуючись статтями 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Постановив:

Провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 490415 від 18.08.2023 стосовно ОСОБА_8 закрити на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області.

Суддя А. І. КОСАР