Номер провадження: 33/813/131/24
Номер справи місцевого суду: 523/7762/23
Головуючий у першій інстанції Шкорупеєв Д.А.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю секретаря судового засідання Стоянової Л.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського райсуду м. Одеси від 05.07.2023 стосовно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5-ть років,а також стягнуто з нього на користь держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 18.04.2023 о 14:02 год. водій ОСОБА_1 в м. Одесі по вул. Нежданової, 13 керував автомобілем марки «Dacia», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами, повторно протягом року, чим порушив п. 2.1 а) ПДР України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погодився із оскаржуваною постановою суду, посилаючись на її необґрунтованість та неповноту проведеного судового розгляду з огляду на наступні обставини:

- судом двічі притягнуто його до адміністративної відповідальності за одне й те саме правопорушення, зокрема, залишено поза увагою те, що постановою Малиновського райсуду м. Одеси від 16.06.2023 у справі №521/11534/23 його, ОСОБА_1 , було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП;

- в оскаржуваній постанові жодним чином не обґрунтовано на підставі яких доказів суд дійшов висновку про наявність в його діях вини у скоєнні адміністративного правопорушення, натомість, суд не надав йому жодної можливості надати особисті пояснення, оскільки не викликав його для участі у розгляді справи;

- судом не було враховано того, що його не було проінформовано про наявність постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами № 66885636 від 11.01.2022, натомість, у зв`язку із погашенням ним заборгованості зі сплати аліментів в повному обсязі, 21.08.2023 постановою державного виконавця було скасовано тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами;

- поза увагою суду 1-ої інстанції залишилось те, що працівники поліції під час складення протоколу не роз`яснили йому його прав, не надали можливості скористатись правовою допомогою адвоката, не проінформували стосовно причини зупинки та наявності у нього обмеження керувати транспортним засобом;

- 30.08.2023 ним була подана скарга на постанову Білоцерківського міськрайсуду Київської обл. від 12.12.2022 у справі №357/8889/22 про притягнення його до відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП, на підставі якої 05.07.2023 Суворовським райсудом м. Одеси встановлена повторність правопорушення та визначені підстави для накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, про причини неприбуття не повідомив та жодних клопотань на адресу суду не подавав.

Враховуючи неявку ОСОБА_1 в судове засідання, апеляційний суд, керуючись вимогами ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги та ретельно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді зазначеної справи у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, ЄСПЛ у своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Диспозиція інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, передбачає відповідальність за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП суд 1-ої інстанції послався на наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №427400 від 18.04.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 18.04.2023 о 14:02 год. в м. Одесі по вул. Нежданової, 13 повторно протягом року керував автомобілем марки «Dacia», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами постановою державного виконавця №66885636 від 11.01.2022, чим порушив п. 2.1 (а) ПДР України;

- постанову, з якої вбачається, що ОСОБА_1 вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Разом із тим, з аналізу матеріалів справи вбачається, що повторність в діях ОСОБА_1 співробітниками патрульної поліції та судом 1-ої інстанції була встановлена на підставі факту того, що на останнього постановою Білоцерківського міськрайсуду Київської обл. від 12.12.2022 (справа №357/8889/22) було накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП (а.с. 1).

Разом із тим, ОСОБА_1 було оскаржено до суду апеляційної інстанції вищезазначену постанову Білоцерківського міськрайсуду Київської обл. від 12.12.2022 та постановою Київського апеляційного суду від 09.10.2023 (справа №357/8889/22, провадження №33/824/4523/23) вищезгадана постанова Білоцерківського міськрайсуду Київської обл. від 12.12.2022 була скасована й винесена нова постанова, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутність в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Підставою для постановлення судом апеляційної інстанції такого рішення, відповідно до його мотивувальної частини, послугувало те, що матеріали справи не містять жодних доказів обізнаності ОСОБА_1 про наявність стосовно нього постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів, внаслідок чого, на переконання апеляційного суду, посадовою особою не було доведено наявності в діях ОСОБА_1 такої обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП як вини у формі умислу, тобто не було доведено наявності в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

З огляду на вищезазначену обставину скасування в апеляційному порядку постанови Білоцерківського міськрайсуду Київської обл. від 12.12.2022, на підставі якої в діях ОСОБА_1 судом 1-ої інстанції в даній справі була встановлена така кваліфікуюча ознака адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КК України, як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що в даному випадку в діях ОСОБА_1 відсутня повторність.

Надаючи оцінку посиланням апелянта на те, що його судом було двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за одне й те саме правопорушення, апеляційний суд зауважує на помилковості таких доводів з огляду на таке.

Так, дійсно, постановою Малиновського райсуду м. Одеси від 16.06.2023 (справа №521/11534/23) ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП із накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, при цьому, факт повторності вчинення адміністративного правопорушення було встановлено на підставі вищезгаданої постанови Білоцерківського міськрайсуду Київської обл. від 12.12.2022 (справа №357/8889/22).

У подальшому, постановою Одеського апеляційного суду від 15.11.2023 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 вищезазначена постанова Малиновського райсуду м. Одеси від 16.06.2023 була скасована та провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП закрито з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП (справа №521/11534/23, провадження №33/813/ 1749/23).

Разом із тим, подія керування транспортним засобом, до адміністративної відповідальності за яке притягувався ОСОБА_1 у вищевказаній справі Малиновським райсудом м. Одеси мала місце 26.04.2023 о 22:50 год. в м. Одесі по вул. Ак. Філатова 26, в той час як в зазначеній справі ОСОБА_1 Суворовським райсудом м. Одеси притягується до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, яке мало місце 18.04.2023 о 14:02 год. в м. Одесі по вул. Нежданової, 13.

Вищевказані обставини свідчить про те, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності не за одне й те ж адміністративне правопорушення, оскільки події відбувались в різний час та в різному місці на території м. Одеси.

Водночас, апеляційний суд вважає слушними твердження ОСОБА_1 про те, що постановою ст. державного виконавця Біляївського відділу ДВС в Одеському районі Одеської обл. Крюкова В.С. від 21.08.2023, у зв`язку із погашенням ним заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, було, в тому числі, скасовано обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами (а.с. 18).

Проте суд апеляційної інстанції критично оцінює посилання апелянта на те, що він не був обізнаний про наявність постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами № 66885636 від 11.01.2022 з огляду на наступне.

Так, дійсно, як було встановлено вищезазначеною постановою Київського апеляційного суду від 09.10.2023 (справа №357/8889/22, провадження №33/824/4523/23), посадовою особою, яка складала стосовно ОСОБА_1 протокол серії ААБ №050305 від 24.09.2022 не було доведено належними та допустимими доказами факту обізнаності про прийняте стосовно нього рішення та встановлення стосовно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом, що послугувало підставою для закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Події керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вищевказаній справі за протоколом серії ААБ №050305 мали місце 24.09.2022 о 01:10 год на автодорозі М-05 «Київ-Одеса», 95 км.

Разом із тим, суд апеляційної інстанції доходить стійкого переконання про те, що у подальшому, будучи повторно зупиненим співробітниками патрульної поліції вже 18.04.2023 о 14:02 год. під час керування автомобілем в м. Одеса по вул. Нежданової 13, водій ОСОБА_1 безумовно вже був обізнаний про існування стосовно нього відповідної вказаної вище постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами № 66885636 від 11.01.2022, оскільки на той час на нього вже було складено протокол про вчинення аналогічного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та вже існувала постанова Білоцерківського міськрайсуду Київської обл. від 12.12.2022, якою на нього було накладено відповідне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Вищезгаданий встановлений апеляційним судом факт свідчить про те, що в діях ОСОБА_1 наявна така обов`язкова ознака суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП, як вина у формі умислу, зокрема, умислу на вчинення керування транспортними засобами особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

В той же час, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на наступні обставини.

Притягнення особи до відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП можливе у разі повторного протягом року керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складено за ч. 5 ст. 126 КУпАП, натомість, як було встановлено в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, постанова Білоцерківського міськрайсуду Київської обл. від 12.12.2022, на підставі якої співробітниками патрульної поліції була встановлена повторність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, була скасована в апеляційному порядку.

Водночас, ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

З урахуванням викладеного, з огляду на встановлену апеляційним судом відсутність такої кваліфікуючої ознаки вчинення адміністративного правопорушення як повторність, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та його винуватість у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується змістом вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №427400 від 18.04.2023.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 126 КУпАП та накласти на нього стягнення, передбачене санкцією зазначеної норми.

При цьому, не відповідають дійсності посилання ОСОБА_1 на те, що працівниками патрульної поліції не було роз`яснено йому його прав та обов`язків та не надано можливості скористатись правовою допомогою захисника, а також не проінформовано щодо наявності у нього обмеження права керування транспортними засобами, натомість, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №427400 від 18.04.2023 вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, останній розписався в протоколі, що свідчить про його згоду зі змістом викладених у ньому обставин, в тому числі, стосовно наявного щодо нього обмеження у праві керування транспортними засобами, а також не скористався своїм правом надати пояснення по суті адміністративного правопорушення (а.с. 2).

Водночас, є слушними доводи апелянта стосовно того, що судом не було викликано його для участі у розгляді справи, внаслідок чого позбавлено можливості надати особисті пояснення з приводу інкримінованого адміністративного правопорушення, проте, апеляційним судом було поновлено право ОСОБА_1 на доступ до суду шляхом поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду 1-ої інстанції та надано можливість виступити в суді апеляційної інстанції, надавши свої пояснення, проте останній не скористався наданою можливість та в судове засідання апеляційного суду не з`явився без поважних на те підстав, не зважаючи на своєчасне та належне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду.

Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

З огляду на викладені вище обставини, з урахуванням того, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного із керуванням транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами знайшла своє підтвердження під час апеляційного розгляду, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова зміні з підстав, викладених апеляційним судом вище.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 268, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Суворовського райсуду м. Одеси від 05.07.2023 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП змінити.

Накласти на ОСОБА_1 стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца