ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.,

за участю:

захисника Цаплина Р.В.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 лютого 2024 року водій ОСОБА_1 15 листопада 2023 року о 09.50 год. у м. Дніпрі по вул. Робочій, 59 керував транспортним засобом Nissan Rogue, р.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора Drager № 0262, тест - 807, результат позитивний - 2,58 проміле. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що жоден з поліцейських у порушення вимог Закону України "Про національну поліцію" не представився та не пред`явив своє службове посвідчення, а тому не зрозуміло хто з них проводив огляд, а хто - складав протокол та рапорт, та тому не можна стверджувати, що протокол складено уповноваженою на те особою. Вказує, що поза увагою суду залишились доводи сторони захисту про перевірку законності та правомірності скерування до суду матеріалів Відділом адміністративної практики УПП в Дніпропетровській області, який не є юридичною особою, не наділений цивільною процесуальною дієздатністю. Зазначає, що йому не було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.ст.55,56,59,63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ним транспортним засобом. Вказує на недопустимість долучених до матеріалів справи відеозаписів, походження яких невідоме. Зазначає, що відповідно до протоколу огляд було проведено за допомогою газоаналізатора "Драгер 0262", в той час як суд, без будь-яких доказів приходить до висновку про проведення огляду саме за допомогою газоаналізатора "Драгер 7510". Вказує, що в матеріалах справи відсутні сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Зазначає, що було порушено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння. Вважає, що працівниками поліції було сфальсифіковано матеріали справи. Звертає увагу, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом. Вказує, що опис документів, який було складено 15 листопада 2022 року та містився в матеріалах справи 17 січня 2024 року, станом на 21 лютого 2024 року з невідомих причин зник. Вказує, що оскаржувана постанова не була оголошена, не була направлена чи вручена йому, при цьому оприлюднена в ЄДРСР лише 22 квітня 2024 року. Зазначає, що судове засідання не фіксувалось, що на його думку, є порушенням закону.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку захисника, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу "Драгер", результат огляду 2,58 проміле; тестуванням до протоколу, відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу "Драгер" становить 2,58 проміле; відеозаписом з бодікамери поліцейського, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що вказаний протокол складено невідповідною особою, бо нормою Закону України «Про національну поліцію» не передбачено право поліцейського складати (оформлювати) протоколи про адміністративні правопорушення, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 245 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Приписами абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП,зокрема, визначено, що уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції, мають право на складання адміністративних протоколів за ст. 130 КУпАП.

Крім того, п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція відповідно до покладених нею завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» визначено, зокрема, що контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Крім того, приписами ч. 1 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави.

Як слідує з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 515728 від 15 листопада 2023 року складений уповноваженою на те посадовою особою органу Національної поліції - інспектором взводу 1 роти 4 батальйону 2 УПП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Коноферчуком О.Г., тобто уповноваженою особою на складання адміністративних протоколів за ст. 130 КУпАП, а відтак доводи адвоката Цалина Р.В. є необґрунтованими, та такими, що спростовані матеріалами справи.

Також не заслуговують на увагу та є неспроможними доводи захисника про неправомірність скерування до суду матеріалів Відділом адміністративної практики УПП в Дніпропетровській області, оскільки вони спростовуються положеннями п. 6 Розділу 15 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, відповідно до яких після внесення відповідної інформації до автоматизованого обліку матеріали про адміністративні правопорушення надсилаються до органів (посадових осіб), яким надано право накладати адміністративне стягнення, в десятиденний строк з дати отримання таких матеріалів підрозділами адміністративної практики.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом Nissan Rogue з реєстраційним номером НОМЕР_1 та працівниками поліції зупинений не був, спростовуються матеріалами справи, зокрема, відеозаписом з бодікамер № 475530 та 474020, відповідно до якого працівник поліції підходить до припаркованого транспортного Nissan Rogue, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , очевидно щойно після його зупинки, оскільки він із увімкненою аварійною світловою сигналізацією, та спілкується з ОСОБА_1 , роз`яснюючи йому причину такої зупинки та вказуючи останньому на порушення ним ПДР, а саме: перебування транспортного засобу на номерах з іноземною реєстрацією, запропоновано надати для огляду документи на транспортний засіб та посвідчення водія. При цьому, сам ОСОБА_1 вважає вказану причину зупинки незаконною, про що неодноразово зазначає працівнику поліції та відмовляється надати останньому відповідні документи, у зв`язку з чим працівниками поліції відносно нього було винесено постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Також, захисник в апеляційній скарзі посилався на те, що огляд ОСОБА_1 є недійсним, оскільки він проведений за відсутності свідків та не існуючим приладом «Драгер-0262», разом з тим вказані доводи спростовуються матеріалами справи.

Так, огляд ОСОБА_1 працівниками поліції було проведено із застосуванням технічних засобів відеозапису - бодікамер № 475530 та №474020, запис з яких долучений до матеріалів справи, а отже присутність свідків відповідно до ст. 266 КУпАП не є необхідною.

Крім того, як слідує із матеріалів справи огляд ОСОБА_1 працівниками поліції було проведено на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, а саме газоаналізатором - Alcotest 7510 «Drager», приладом № - 0262, а його результати роздруковані на принтері № - 0244, про що зокрема, зазначено в роздруківці результатів тесту № 807.

Відповідно до відеозаписів з бодікамер № 475530 та 474020, всупереч доводам захисника, працівником поліції неодноразово було роз`яснено ОСОБА_1 його права та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у визначеному законом порядку із роз`ясненням процедури проходження такого огляду на місці зупинки та/або в закладі охорони здоров`я, на що останній погодився та пройшов такий огляд із дотриманням процедури на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора Alcotest 7510 «Drager», прилад - 0262, результат позитивний - 2,58 проміле (test № 807).

Той факт, що працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення та у акті огляду вказано назву спеціального технічного приладу газоаналізатора "Alcotest Drager 0262", замість - Alcotest 7510 «Drager», прилад - 0262, не є істотним порушенням вимог КУпАП та не тягне за собою скасування оскаржуваної постанови.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що доводи адвоката Цалина Р.В. щодо не роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 його прав та процедури огляду не знайшли свого підтвердження, більш того, є такими, що спростовані матеріалами справи.

При цьому як слідує з матеріалів справи жодних зауважень щодо отриманих результатів чи процедури огляду працівникам поліції ОСОБА_1 працівникам поліції не зазначав, з результатами тесту погодився, що підтверджується підписом останнього на роздруківці тесту, а на пропозицію поліцейського, з повторним роз`ясненням його права, у разі незгоди з результатами тесту, пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я останній категорично відмовився, а тому не має підстав вважати, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено з порушенням процедури, як про це зазначає в апеляційній скарзі захисник.

Необгрунтованими є і доводи захисника про недопустимість долученого до матеріалів справи відеозапису з огляду на наступне.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вказаний відеозапис є чітким, змістовним та таким, що повністю відтворює хронологію подій, що відбувалися за участю правопорушника, та які мають значення для розгляду справи про адміністративне правопорушення. Процесуальний закон не передбачає ані необхідності фіксування відеозаписом тих обставин, які виходять за межі предмету доказування у справі, ані необхідності додання такого відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи захисника про те, що відеозапис містить ознаки монтування, не заслуговують на увагу, оскільки сам по собі факт, того, що відеозапис є монтованим записом з декількох (окремих файлів) відеореєстраторів/бодікамер, не спростовує того, що на одному із відеозаписів безперервно та чітко зафіксовано те, що транспортний засіб Nissan Rogue є таким, що знаходиться на номерах з іноземною реєстрацією НОМЕР_1 , а відтак його зупинка працівниками поліції була цілком законною, при цьому вказаним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння керував ОСОБА_1 .

Отже, суд не ставить під сумнів допустимість долученого до матеріалів справи відеозапису, оскільки відеозапис є чітким, змістовним та таким, що повністю відтворює хронологію подій, що відбувалися за участю правопорушника.

Крім того, з вказаного відеозапису слідує, що правниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 вимоги ст.266 КУпАП щодо його відсторонення від керуванням транспортним засобом й відсторонено від його керування, однак посвідчення водія в останнього не вилучалося, оскільки той його не надав, що спростовує відповідні доводи захисника в апеляційній скарзі.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Той факт, що опис документів, який було складено 15 листопада 2022 року та містився в матеріалах справи 17 січня 2024 року, станом на 21 лютого 2024 року з невідомих причин зник, оскаржувана постанова оприлюднена в ЄДРСР лише 22 квітня 2024 року, а судове засідання не фіксувалось, не є істотним порушенням вимог КУпАП та не тягне за собою скасування оскаржуваної постанови. При цьому, захисник хоча і посилається в апеляційній скарзі на вказані порушення, однак не зазначає, яким чином вони вплинули на обгрунтованість та мотивованість судового рішення.

Під час апеляційного перегляду стороною захисту не надано доказів на підтвердження того, що оскаржувана постанова не була оголошена учасникам справи, а тому вказані доводи не беруться апеляційним судом до уваги.

При цьому, всупереч доводам захисника останньому за його клопотанням було видано копію оскаржуваної постанови, що підтверджується підписом останнього про її отримання.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду суду першої інстанції, їм було надано відповідну оцінку, з якою погоджується і суд апеляційної інстанції, та оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот