справа № 208/2824/24
№ провадження 3/208/1449/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 квітня 2024 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , 1995 року народження, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, керівником ТОВ «Новий Рітейл» (), юридична адреса: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-4 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення № 59/24-10 від 22.03.2024 року, -

встановив:

11.04.2024 р. до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 59/24-10 від 22.03.2024 року відносно ОСОБА_1 за скоєння правопорушення передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 59/24-10 від 22.03.2024 року, слідує, що перевіркою повноти та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору ТОВ "Новий Рітейл" (код за ) встановлено неповне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб та збору з березня 2022 по вересень 2023 на суму - 119 526,05 грн. та військового збору на суму 9 960,48 грн.

Суми податку на доходи фізичних осіб, які були нараховані (утримані) під час нарахування орендної плати відповідно до п.54.2 ст.54 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року за № 2755-VI, (зі змінами та доповненнями) є узгодженим податковим зобов`язанням з податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету в строки визначені ст. 168 ПК України. При несплаті нарахованого (утриманого) податку на доходи фізичних осіб у встановлений строк, передбачений ПК України, сума несплаченого податку вважається податковим боргом відповідно до норм пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України. Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду. Таким чином порушено 54.2 ст.54, п.57.1. ст.57, пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.п.170.1.4 п.170.1 ст.170, абз. «а» п.176.2 ст.176, підпункт 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) в частині неповної та несвоєчасної сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору. Перевіркою встановлено несплата до бюджету нарахованого, але не перерахованого узгодженого податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 119 526,05 грн. та військового збору у сумі 9 960,48 грн. Вказаними діями ОСОБА_1 , будучі посадовою особою, керівником ТОВ «Новий Рітейл» (), вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-4 КУпАП.

В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Незважаючи на виклики суду, ОСОБА_1 станом судового провадження не цікавився, в судове засідання не з`являвся.

За таких обставин, враховуючи встановлені законодавством строки розгляду справ про адміністративні правопорушення та положення ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 ..

Вирішуючи питання щодо можливості накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд керується таким.

Згідно ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертійцієї статті. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з правових висновків,викладених вп.17,18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року по справі №487/2854/17, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття "триваюче" правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Як вбачається з матеріалів справи, порушення, за вчинення якого ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, особою яка склала протокол визначено як триваюче, та виявлено актом перевірки від 22.03.2024 року, крім того, ні на час перевірки тобто на 22.03.2024 року, ні на час розгляду справи зазначене правопорушення особою не усунуто, доказів на підтвердження перерахування узгодженого податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 119 526,05 грн. та військового збору у сумі 9 960,48 грн., не надано.

Згідно до позиції викладеної у Постанові Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 820/11382/15 (провадження № К/9901/19437/18), зазначено, що відповідно до Податкового кодексу України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу та сплатити його до бюджету до або під час виплати доходу. У разі якщо оподатковуваний дохід нараховується, але не виплачується, ПДФО необхідно перерахувати до бюджету в місячний термін, наступний за останнім днем місяця, у якому відбулося таке нарахування (п.п. 168.1.2, 168.1.5 ПКУ).

Згідно з п.п. 168.1.4 ПК України, у випадку виплати доходу готівкою з каси підприємства, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

Податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), …, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу (п.п.14.1.180 ПК України).

У відповідності до ч.1 ст. 109 ПК України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У разі вчинення платником податків двох або більше порушень законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) застосовуються за кожне вчинене разове та триваюче порушення окремо (ч.1 ст.115 ПК України).

Як вбачається, зі змісту протоколупро адміністративне правопорушення № 59/24-10 від 22.03.2024 року, слідує, що перевіркою повноти та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору ТОВ "Новий Рітейл" (код за ) встановлено неповне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб та збору з березня 2022 по вересень 2023 на суму - 119 526,05 грн. та військового збору на суму 9 960,48 грн.

Проте, в порушення ч. 1 ст. 109 ПК України, ч. 1 ст. 115 ПК України, контролюючим органом ГУ ДПС у Дніпропетровській області, виявлення правопорушення здійснено лише 22.03.2024 року за результатами планової виїзної перевірки ТОВ «Новий Рітейл» акт № 759/04-36-07-13/42870677.

Відповідно до положень п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Подібна правова позиція щодо застосування норм права викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17.

Крім того, в листах Міндоходів від 13.05.2013 р. № 1101/Н/99-99-15-04-01-14,ДФСУ від 11.09.2015 р. № 33814/7/99-99-17-03-01-17зазначено, що правопорушеннями, які мають разовий характер, є несвоєчасне подання декларацій, розрахунків, аудиторських висновків, платіжних доручень на внесення платежів до бюджетів і державних цільових фондів, подання звіту з єдиного внеску тощо. Щодо моменту вчинення правопорушення зазначено, що термін правопорушення необхідно обчислювати:

-у разі неподання звітності з єдиного внеску або несплати єдиного внеску - на наступний день граничного строку подання звітності або сплати єдиного внеску з урахуванням норм статті 38 КУпАП;

-у разі несвоєчасного подання звітності з єдиного внеску, несвоєчасної сплати єдиного внеску - за датою фактичного подання звітності або фактичної сплати.

Аналізуючи вищевказане, суд приходить до переконання, що вчиненеОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 163-4 КУпАП, не є триваючим, оскільки вважається фактично вчиненим на наступний день після подання розрахунку.

З огляду на те, що правопорушення, вчинене платником податків, не носить характер триваючого, а тому не можна погодитись з датою вчинення правопорушення 22.03.2024 року, оскільки відповідно до пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПКУ, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду, тобто не пізніше 30 календарних днів, наступних за місяцем нарахування доходу.

Враховуючи, що неповне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб та збору вчинялось з березня 2022 року по вересень 2023 рік, крайній строк подачі перерахування закінчився у жовтні 2023 року, та на момент надходження адміністративного протоколу до суду 11.04.2024 року та розгляду справи 12.04.2024 року, закінчився передбачений ст.38 КУпАП трьохмісячний строк можливості накладення на правопорушника адміністративного стягнення, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Статтею 247 КУпАП передбачені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Вказаною статтею передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи може вважатися порушенням права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. За таких обставин, вина осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Враховуючи, що з дня вчинення правопорушення, яке не є триваючим, і на момент розгляду справи закінчився передбачений ст.38 КУпАП трьохмісячний строк можливості накладення адміністративного стягнення, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Частиною 1 статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення на цю особу адміністративного стягнення.

З огляду на те, що провадження по справі підлягає закриттю, судовий збір не сплачується.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , 1995 року народження, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.1 ст.163-4 КУпАП - закрити у зв`язку з закінченням, на момент розгляду справи про адміністративну відповідальність, строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Івченко Т. П.