Справа №: 700/306/24
Провадження № 3/700/213/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року Суддя Лисянського районного суду Черкаської області Бесараб Н.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , не працюючого, до адміністративної відповідальності не притягувався, у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України Про адміністративні правопорушення ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 495389 від 27.03.2024 року, ОСОБА_1 27.03.2024 року о 00 год. 40 хв. в с.Виноград по вул.Гагаріна керував автомобілем «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, не стійка хода. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» відмовився. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку проводився у Лисянській територіальній лікарні, за адресою: вул.М.Грушевського, 51 смт.Лисянка. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення слухання справи не надходило, причини неявки суду невідомі.

Поліцейський СПД № 2 Звенигородського РВП у судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За змістом ст.268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене ст.130 КУпАП, не є обов`язковою.

Дослідивши та вивчивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 495389 від 27.03.2024 року та додані до нього матеріали і докази, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В роз`ясненнях, що містяться в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами, звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 495389 від 27.03.2024 року, ОСОБА_1 27.03.2024 року о 00 год. 40 хв. в с.Виноград по вул.Гагаріна керував автомобілем «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, не стійка хода. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» відмовився. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку проводився у Лисянській територіальній лікарні, за адресою: вул.М.Грушевського, 51 смт.Лисянка. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративним правопорушенням згідно ч.1 ст.130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.9 а) ПДР України, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Тобто зазначеною нормою закону передбачено три правопорушення, вчинення яких тягне за собою адміністративну відповідальність: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом адміністративного правопорушення є особа, яка управляє транспортним засобом.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння; передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння; так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, а саме: згідно п. 4, 6, 8 вказаного порядку, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як зазначено у ст.7 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 р. №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Основним документом, яким висувається обвинувачення посадовою особою є протокол про адміністративне правопорушення, який повинен відповідати положенням ст.ст. 254-256 КУпАП, який в подальшому, разом з матеріалами справи, направляється до органу (посадової особи), для розгляду. При цьому, відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Приймаючи рішення, відповідний орган згідно до ст.283 КУпАП, повинен описати обставини, установлених під час розгляду справи.

Тобто, під час розгляду справи, в даному випадку, суд повинен в межах протоколу про адміністративне правопорушення перевірити зазначені в ньому суть правопорушення, яка висувається особі та під час підтвердження обставин описати їх в своєму рішення.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення із поміж іншого зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам ст.256 КУпАП. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам вищезазначеної норми КУпАП тягне за собою визнання його недійсним і в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита.

У фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №495389 від 27.03.2024 року зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння: з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» відмовився. Разом з тим, зазначено, що ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України, а саме керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Ступінь алкогольного сп`яніння у протоколі не зазначено.

Згідно з даними висновку щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.03.2024 року №9, доданому до матеріалів справи, ОСОБА_1 відмовився від обстеження. Разом з тим, у висновку зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння без ушкоджень.

Тобто, працівником поліції, ще на стадії оформлення протоколу не було розкрито об`єктивної сторони правопорушення, його суть викладена не конкретно. Із протоколу не зрозуміло чи водій керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто порушив п. 2.5 ПДР України чи водій керував у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР України.

Відповідно до положень КУпАП суд не може самостійно встановлювати обставини вчинення адміністративного правопорушення та виходити за межі обставин, зазначених у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

При цьому, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у вчиненні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення ААД №495389 від 27.03.2024 року складений з грубим порушенням та не відповідає вимогам КУпАП, оскільки в ньому зазначено дві ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху та відмова від проходження медогляду на стан сп`яніння, що є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху, що є неприпустимим.

З урахуванням наведеного, суддя за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приймаючи до уваги загальний правовий принцип, закріплений у ст.62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, а також відсутність переконливих доказів вини, дійшов висновку про недоведеність порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що б стало підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності. Відтак в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.9, 130, 221, 245, 247, ст. ст.283-285, 294 КУпАП, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова протягом десяти днів з дня винесення може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Наталія БЕСАРАБ