Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
19.04.2024 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О.Я., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Опаленик М. Ю.,
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 листопада 2023 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Україна, м. Ужгород, місце проживання АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України ID картка НОМЕР_1 , виданий 24.06.2019, орган, що видав 2110, ідентифікаційний код НОМЕР_2 ,
визнано винуватою у порушенні митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України, й накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 79 700,52 грн (сімдесят дев`ять тисяч сімсот гривень 52 коп) із конфіскацією цих товарів, а саме: конфіскацією транспортного засобу марки «SKODA» моделі «OCTAVIA», ідентифікаційний номер кузов НОМЕР_3 реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , загальною вартістю 79 700,52 грн (сімдесят дев`ять тисяч сімсот гривень 52 коп) у дохід держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.
В апеляційній скарзі адвокат Опаленик М. Ю.просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки вважає, що такий пропущено через поважні причини. В обґрунтування підстав для поновлення строку посилається на те, що про розгляд справи ОСОБА_1 повідомлено не було, копія оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не надсилалась, зі змістом судового рішення адвокат Опаленик М. Ю. ознайомився лише 29.11.2023, що підтверджується відповідною відміткою у матеріалах справи. Вказує на те, що постанова є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що судом при прийнятті постанови не враховано, що ОСОБА_1 транспортний засіб ввозився на територію України як гуманітарна допомога, надалі він був переданий представнику ГО «Кам`янського штабу Національного захисту ветеранів, інвалідів та членів сімей загиблих бійців АТО» ОСОБА_3 , наразі автомобіль переданий на потреби ЗСУ. Апелянт запевняє, що жодного умислу на вчинення адміністративного правопорушення у ОСОБА_1 не було, при цьому, будь-якої шкоди державі не заподіяно. Просить постанову скасувати, ухвалити нову, якою ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю скоєного з оголошенням їй усного зауваження.
Справа про порушення митних правил розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та її захисника, адвоката Опаленика М. Ю. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності вищевказаних осіб, береться до уваги те, що вказані вище особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а також те, що від ОСОБА_1 09 квітня 2024 року надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. Тому, апеляційний суд вважає, що неявка вищевказаних осіб, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши думку представника Закарпатської митниці Селеша О. Я., який заперечує щодо слушності доводів апеляційної скарги, просить її залишити без задоволення; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження необхідно поновити, а апеляційну скаргу - задовольнити.
Доводи апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду визнаються слушними, з огляду на такі обставини.
Так, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 не брала участі у розгляді справи у місцевому суді, при цьому судом були вжиті всі необхідні заходи щодо інформування ОСОБА_1 про дату, місце й час судового засідання. Проте, з наявного у матеріалах справи поштового відправлення убачається, що рекомендоване повідомлення не вручене ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю адресата, тому таке повертається. Крім того, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 надіслано копію оскаржуваної постанови у встановлений законом триденний строк, однак відомості про отримання нею судового рішення у матеріалах справи відсутні. З метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та захист, причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнаються поважними, у зв`язку з чим, доводи про поновлення строку визнається обґрунтованими, а пропущений на оскарження судового рішення строк поновлюється.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.
Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів МК України чи іншими законами України, і за які МК України передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил повинно бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Згідно зі ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст. 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості.
Відповідно до ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
Підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, інвойс, дозвіл відповідних державних органів, тощо.
Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону судом першої інстанції під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення нею митних правил дотримано у повному обсязі.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні нею митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.
Перевіривши докази, які містяться у матеріалах справи на предмет належності та достатності, апеляційний суд констатує, що жодних підстав, за наявності яких можна ставити під сумніви достовірність та належність процесуальних документів апеляційним судом не встановлено.
Приймаючи рішення апеляційний суд бере до уваги те, що фактичні обставини адміністративного правопорушення та кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України учасниками судового провадження не оспорюється, а тому висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України порушення митних правил визнається таким, що ґрунтується на вимогах закону, матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказах, визнається належним чином вмотивованим.
Водночас, відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд розглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, апеляційний суд визнає слушними доводи апеляційної скарги про можливість застосування відносно ОСОБА_1 положень ст. 22 КУпАП та звільнення її від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю скоєного із оголошенням їй усного зауваження.
Апеляційний суд вважає, що місцевим судом не в повній мірі дотримано вимоги ст. 33 КУпАП, у силу якої, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Згідно з п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року № 8, суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КпАП. При цьому слід враховувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.
Суд апеляційної інстанції також враховує практику ЄСПЛ, відповідно до якої, при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення апеляційний суд бере до уваги, що матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, що порушення нею митних правил вчинено з необережності, її дії не спричинили шкоди суспільним та державним інтересам, правам, свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом, а даних про те, що дії ОСОБА_1 при поданні до митного органу документу, що містить неправдиві дані щодо отримувача автомобіля, а саме декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою (а. с. 8), у якій транспортний засіб марки «SKODA» моделі «OCTAVIA», ідентифікаційний номер кузов НОМЕР_3 реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, визнаються гуманітарною допомогою, стало наслідком неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру чи незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, у матеріалах справи відсутні й у ході апеляційного розгляду такі не встановлені.
Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вину в порушенні митних правил визнає повністю, щиро кається у скоєному, до адміністративної відповідальності притягується вперше.
Тому, апеляційний суд, врахувавши характер та ступінь вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, обставини справи та дані про особу правопорушниці, відсутність будь-якої шкоди внаслідок її дій, вартість та кількість переміщуваного товару, доходить висновку про те, що суворість безальтернативного адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, явно не відповідає характеру вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, у зв`язку з чим, визнає порушення ОСОБА_1 митних правил малозначним та вважає за необхідне звільнити її на підставі ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності з оголошенням усного зауваження, а також відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП закрити провадження у справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження у справі про адміністративне правопорушення виноситься постанова про закриття справи.
Підсумовуючи вищенаведені обставини, апеляційний суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та ухвалення нової, якою вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з оголошенням їй усного зауваження та закрити провадження у справі.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Поновити адвокату Опаленику М. Ю. строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Опаленик М. Ю., задовольнити.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 листопада 2023 року, відносно ОСОБА_1 , - скасувати.
На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, обмежившись щодо неї усним зауваженням, а провадження у справі закрити.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН