Роздільнянський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №: 511/3863/23

Номер провадження 3/511/60/24

"10" січня 2024 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Бобровська І . В, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

08.11.2023 року о 10:55 год. ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2101 р/н НОМЕР_2 в с. Єреміївка Роздільнянського району Одеської області, не маючи права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року, підтвердженням чого є постанова серії БАД №91192 від 01.04.2023 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.1А ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст. 126 КУпАП.

10.01.2024 року на адресу суду від представника ОСОБА_2 адвоката Клепикова М.С. надійшло клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення. Вказане клопотання мотивоване тим, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 дійсно керував транспортним засобом 08.11.2023 року о 10:55 год., зокрема, відсутні відеозаписи з бодікамер поліцейських. Постанова за ч.2 ст. 126 КУпАП, яка складена відносно ОСОБА_2 та долучена до матеріалів справи, не містить підпису останнього та доказів того, що вказана постанова була вручена ОСОБА_2 або надіслана йому рекомендованим листом. Квитанція, яка долучена до зазначеної постанови не містить відомостей про сплату штрафу. У зв`язку з викладеним, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його представник адвокат Клепиков М.С. в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З огляду на вищевикладене, ознайомившись з наданим суду клопотанням та матеріалами справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 08.11.2023 року поліцейським взводу 2 роти 7 батальйону 2 полку УПП в Одеській області Костюк В.Р. було складено відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення, серії ААД №536184 від 08.11.2023 року.

Відповідно до фабули протоколу, 08.11.2023 року о 10:55 год. ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2101 р/н НОМЕР_2 в с. Єреміївка Роздільнянського району Одеської області, не маючи права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року, підтвердженням чого є постанова серії БАД №91192 від 01.04.2023 року.

Від надання письмових пояснень ОСОБА_2 відмовився, на підставі ст.. 63 Конституції України.

Також, з протоколу вбачається, що у ОСОБА_2 08.11.2023 року було тимчасово вилучено посвідчення водія, серії НОМЕР_3 та вручено ОСОБА_2 тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, серії НОМЕР_4 .

ОСОБА_2 був ознайомлений зі змістом протоколу та отримав його копію, що підтверджується його підписом в протоколі.

З копії постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №91192 від 01.04.2023 року, вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом), у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Відповідно до довідки т.в.о заступника начальника ВАП УПП в Одеській області Бойко М., вбачається, що протягом року ОСОБА_1 піддавався адміністративному стягненню за ч.2 ст. 126 КУпАП. 01.04.2023 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №91192. Накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

З довідки т.в.о заступника начальника ВАП УПП в Одеській області Бойко М., вбачається, що під час звірки з базою ІКС ІПНП «Адмінпрактика», станом на 08.11.2023 року у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наявне посвідчення водія серії НОМЕР_3 , термін дії з 06.05.2023 року по 06.05.2025 року, категорія С з 06.05.2023 року, статус: зданий на збереження.

Ознайомившись з клопотанням представника ОСОБА_2 адвоката Клепикова М.С. про закриття провадження в справі стосовно ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 КУпАП за обставин, зазначених в клопотанні, суд вважає, що воно задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Згідно п. 2.1а Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Зазначене узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», згідно яких водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух тощо.

З матеріалів справи вбачається, що у ОСОБА_2 наявне посвідчення водія категорії «С», що відповідно до Правил Дорожнього Руху України призначено для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів.

Натомість з фабули протоколу вбачається, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2101, що відповідно ПДР України належить до автомобілів, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів та відноситься до категорії «В».

Згідно абз. 2-3 п. 2 Постанови про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 року № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 511), з наступними змінами, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами; Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами; Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Так, частинами 2-4 ст. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2); керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3); керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4).

Матеріалами справи встановлено, що складаючи протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №536184 від 08.11.2023 року відносно ОСОБА_2 , поліцейський послався на постанову серії БАД №91192 від 01.04.2023 року, як на факт, що підтверджує повторність керування ОСОБА_2 транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом.

Відомості про скасування даної постанови в матеріалах справи відсутні та стороною захисту суду не надані.

При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_2 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього - суду не скеровував.

Натомість, відповідно до інформації, яка перебуває у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 03.01.2024 року (справа 511/4119/23) адвокату Клепикову М.С. було відмовлено у поновлені строку для звернення з позовною заявою до Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, серії АД № 91192 від 1 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 126 КУпАП.

З вказаної ухвали суду також вбачається, що у відповідь на запит суду, 2 січня 2024 року на адресу суду надійшла копія постанови серії БАД № 091192 від 1 квітня 2023 року, яка складена відносно ОСОБА_2 , яка містить підпис останнього про отримання її копії у день складення та про роз`яснення останньому прав за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП. При цьому, як вбачається з відповіді на запит, 16 квітня 2023 року ОСОБА_2 по вказаній постанові сплатив штраф, що підтверджується квитанцією банку.

Ухвала суду від 03.01.2024 року не набрала законної сили.

У зв`язку з вищевикладеним, твердження представника ОСОБА_2 адвоката Клепикова М.С. про відсутність повторності в діях ОСОБА_2 не підтверджені належними та допустимими доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення зафіксовано обставини вчинення правопорушення ОСОБА_2 , в ньому відображені необхідні й передбачені ст. 256 КУпАП відомості. Так, протокол оформлений компетентною уповноваженою особою в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в протоколі викладено місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №536184 від 08.11.2023 року, складеного відносно ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 126 КУпАП вказує на факт роз`яснення його процесуальних прав, передбачених ст.63КонституціїУкраїни та ст. 268 КУпАП, про що зроблена відмітка у протоколі, те є підпис особи, яка притягається до відповідальності. Стосовно посилань захисника на відсутність належних та допустимих доказів вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП з таким твердженням суд погодитися не може, виходячи із такого, що до матеріалів справи долучена копія постанови про накладення на ОСОБА_2 стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №91192 від 01.04.2023 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом) та довідкою т.в.о. заступника начальника ВАП УПП в Одеській області Бойко М. Вказана постанова не скасована, а отже набрала законної сили.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази зібрані у порядку, встановленому КУпАП, містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Відповідно до п.2.1 (а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захистутехнічний талон).

Таким чином, гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1 (а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 ч. 5 КУпАП, а саме повторно протягом року керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Санкцією ч.5 ст.126 КУпАП передбачено накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 буде стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України»

Крім того, слід зазначити, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2101, р/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 .

Таким чином, додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, не може бути застосоване судом, оскільки відомостей стосовно наявності у власності ОСОБА_1 транспортного засобу, матеріали справи не містять.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_2 слід застосувати адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Також, відповідно до вимог ст.40-1КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в сумі 605,60 грн., оскільки судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись т..ст.24, 27, 33, 283, 284 КупАП, суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 - судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 гривень.

Реквізити для зарахування до державного бюджету:

отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783,

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

рахунок отримувача: UА0026001

код класифікації доходів бюджету: 22030106

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя: І. В. Бобровська

Постанова набрала законної сили "______" ____________20___р.

Срок пред`явлення до виконання постанови 3 місяці.