Справа №345/1440/24
Провадження № 3/345/502/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2024 м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Кулаєць Б.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , не працюючу, РНОКПП невідомо, громадянку України,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 не виконала терміновий заборонний припис.

Правопорушення вчинено при таких обставинах.

ОСОБА_1 21.02.2024 о 16:59 год. в АДРЕСА_1 , будучи особою, щодо якої винесено терміновий заборонний припис серії АА № 408893 від 21.02.2024 із зобов`язанням залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_2 , не виконала його та з`явилася за місцем проживанням останньої.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча належним чином та завчасно повідомлялася про час та місце розгляду справи, шляхом направляння повісток про виклик до суду на адресу її місця проживання, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення. Водночас клопотання про відкладення розгляду справи не подавала.

Оцінюючи надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, та максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Зокрема, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (пункт 69).

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41).

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені Законом для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність.

Отже, суд, враховуючи, що протокол відносно ОСОБА_1 складений у її присутності, що підтверджується підписом останньої у протоколі, тобто з даного моменту вона знала про наявність справи, однак, не цікавилася наявним відносно неї провадженням, тим самим має намір ухилятися від явки до суду, беручи до уваги обмежені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягається до відповідальності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доводиться такими дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 903464 від 21.02.2024, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 (а.с. 1);

- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника ОСОБА_1 серії АА № 408893 від 21.02.2024, який складений відносно останньої строком на 10 діб з 09:42 год. 21.02.2024 із зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_2 (а.с. 2).

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 21.02.2024, згідно з якими остання зазначила, що 21.02.2024 близько 16:59 год. її донька ОСОБА_1 прийшла за її місцем проживання та вчинила з нею конфлікт, чим порушила встановлену заборону (а.с. 3, 6);

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 21.02.2024, згідно з якою ОСОБА_1 є кривдником, а ОСОБА_2 є постраждалою особою (а.с. 4-5);

- рапортом старшого інспектора-чергового Калуського РВП від 21.02.2024, яким він доповів, що 21.02.2024 о 16:59 год. надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_2 про те, що дочка ОСОБА_1 поводиться агресивно, вибиває двері (а.с. 8);

- відеозаписами, які розміщені на лазерних дисках, які долучені до матеріалів справи на яких зафіксовано обстановку в під`їзді будинку за місцем проживання ОСОБА_2 по приїзду працівників поліції та розмову останніх з ОСОБА_1 (а.с. 10).

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, його суспільну небезпеку, особу правопорушника.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

З урахуванням вищевказаного, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 стягнення, яке б вiдповiдало вчиненому нею правопорушенню та її особi, в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Таким чином, з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та призначити їй стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок (Отримувач: ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ м.Калуш/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ): 37951998, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку (IBAN): UA0009614, код класифікації доходів бюджету 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 10 днів з часу проголошення.

Суддя: