Справа №574/1132/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Гук Т. Р.
Номер провадження 33/816/441/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря Авраменко Д.А., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лішунова Є.О., розглянувши в режимі відеоконференції, у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лішунова Є.О. на постанову судді Буринського районного суду Сумської області від 22 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Буринського районного суду Сумської області від 22 грудня 2023 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік, за те, що 06 листопада 2023 року близько 16 год. 20 хв. в м. Буринь по вул. Новій, керував мотоблоком «Кентавр» без номерного знаку та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Лішунов Є.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Буринського районного суду Сумської області від 22 грудня 2023 року, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не містяться дані про виробника, модель та інвентарний номер приладу, яким велася фіксація подій. На долученому диску міститься п`ять відео файлів, джерело походження, яких не можливо встановити.

Окрім цього, надані відеозаписи на оптичному диску підпадають під дію визначення електронного доказу, а тому, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані в оригіналі.

Також вказаний процесуальний документ не може братися до уваги, як доказ вини ОСОБА_1 , оскільки працівниками поліції у графі «суть адміністративного правопорушення», зазначено про порушення останнім вимог саме п. 25 ПДР України, який регулює порядок руху транспортних засобів у колонах та не передбачає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При перегляді відеозапису вбачається, що під час фіксації відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, працівниками поліції не запрошувалися свідки.

Так, ст. 266 КУпАП, передбачає можливість проведення огляду у відсутність двох свідків, у разі застосування працівниками поліції технічному засобу відеозапису. Проте, у даному випадку огляд на стан сп`яніння не проводився, а фіксування відмови ОСОБА_1 від проходження огляду повинно було здійснено за участі неупереджених свідків, які б могли надати можливість перевірити законність дій працівників поліції.

Крім того, апелянт зауважує про те, що працівниками поліції вчинявся психологічний тиск на ОСОБА_1 , що виразилося у безпідставному зупиненні останнього та вимагання надати їм документи, пояснюючи тим, що зараз в країні воєнний стан та не спираючись на ст. 32 Закону України «Про національну поліцію».

Враховуючи викладене, апелянт вважає, що при винесенні постанови, суддею Буринського районного суду Сумської області було неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а сама постанова суду є незаконною.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лішунова Є.О., який подану апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримав у повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з врахуванням:

- протоколу про адміністративне правопорушення від 06.11.2023 серії ААД № 009052;

- відеозаписів із нагрудної камери працівників поліції, яким зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Із відеозаписів записаних на нагрудні камери працівників поліції та відеореєстратора зі службового автомобіля вбачається, як в м. Буринь на вул. Новій був зупинений мотоблок «Кентавр», без номерного знаку, під керуванням ОСОБА_1 .

Під час спілкування з водієм, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння (зіниці очей, які не реагують на світло).

Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився.

Після цього останньому було повідомлено, що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Отже, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо порушення поліцейськими процедури огляду на стан наркотичного сп`яніння, апеляційний суд зауважує наступне. Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Зазначена Інструкція покроково встановлює дії працівників поліції в разі підозри про перебування водія у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

За приписами п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто порушення п. 2.5 ПДР, є самостійним складом адміністративного правопорушення, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП. При цьому обставин відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, можуть фіксуватися технічними засобами відео фіксації. Також факт відмови може бути зафіксований у поясненнях свідків, але лише у разі неможливості проведення такої фіксації засобами відеозапису.

Отже, нормами законодавства передбачено порядок оформлення відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров`я. При цьому, відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я утворює самостійний склад адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП, та може бути зафіксована не лише поясненнями свідків, а й на нагрудну бодікамеру поліцейського.

Відтак, законом встановлено, що у випадку відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, тобто у встановленому законом порядку, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення за порушення водієм п. 2.5 ПДР України з фіксацією події технічними засобами відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків.

Здійснення будь-якого тиску на ОСОБА_1 або провокації з боку працівників поліції щодо відмови від походження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, зі змісту переглянутого відеозапису з нагрудної камери працівників поліції судом апеляційної інстанції не встановлено.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 безпідставно зупинили працівники поліції не є підставою для скасування постанови за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки не спростовує висновки, що останній керував мотоблоком, під час розмови з останнім були виявленні ознаки наркотичного сп`яніння, і водієві було запропоновано пройти огляд в медичному закладі на що останній відмовився, що підтверджується відеозаписом долученим до матеріалів справи.

Посилання апелянта на відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис є необґрунтованими оскільки КУпАП містить вимогу про зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей щодо серійного номеру технічного засобу, за допомогою якого здійснюється відеозапис, лише щодо адміністративних правопорушень, зафіксованих в автоматичному режимі.

Також, апеляційний суд не погоджується з доводами, що не засвідчення наданих відеозаписів електронним цифровим підписом має наслідком визнання таких доказів недопустимими.

Електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

У постанові від 10.09.2020 року у справі № 751/6069/19 Верховний Суд зазначив таке: «відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Матеріальний носій - лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

Разом з цим КУпАП не містить норм, які передбачають обов`язок подання відповідних доказів з використанням електронного цифрового підпису.

Доводи апелянта про не вірне зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення пункту Правил дорожнього руху України, які нібито були порушені ОСОБА_1 , апеляційний суд також вважає безпідставними.

Як вбачається зі змісту вказаного процесуального документу, 06 листопада 2023 року ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, а саме водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, із врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.

Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.

Вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення, слід зазначити, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, вказано, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лішунова Є.О., апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Буринського районного суду Сумської області від 22 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лішунова Є.О. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.