Справа № 643/2450/24
Провадження № 3/643/1442/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2024 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який є пенсіонером, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ

Обставини адміністративного правопорушення, визнані судом доведеними

07.03.2024 року о 10-10 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , біля буд. 36 по вул. Ново-Віринській в м. Харкові, перед поворотом ліворуч завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ГАЗ 330202», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався ліворуч в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує ст. 124 КУпАП як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Позиція учасників справи

ОСОБА_1 у судовому засіданні 25.03.2024 вину у вчиненні вказаного вище правопорушення не визнав. Показав, що під час руху подивився в ліве дзеркало, включив сигнал повороту ліворуч та побачив автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , який рухався позаду зліва. ОСОБА_1 вирішив, що встигне повернути ліворуч, оскільки автомобіль ОСОБА_2 рухався на великій відстані від нього. Проте коли ОСОБА_1 повертав ліворуч, відбулось зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_2 . Винуватим у виникненні ДТП є водій ОСОБА_2 , який, побачивши автомобіль під керуванням ОСОБА_1 з увімкненим сигналом повороту ліворуч, не надав йому перевагу в русі, не вжив заходів гальмування або не змінив напрямок руху, щоб здійснити об`їзд автомобіля ОСОБА_1 .

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні 25.03.2024 надав пояснення, згідно яких рухався на автомобілі в крайній лівій смузі. Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухався в правій смузі руху та почав з вказаної смуги здійснювати поворот ліворуч, внаслідок чого скоїв зіткнення з його автомобілем. Зазначив, що обставини виникнення ДТП зафіксовані на відеозапису.

Застосовне законодавство

Відповідно до ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належать забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 10.4 Правил дорожнього руху (ПДР) перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Відповідно до п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Позиція суду

Вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 901017 від 07.03.2024, згідно якого ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин;

- даними схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.03.2024, на якій зафіксоване розташування транспортних засобів та їх пошкодження;

- поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , наданими в судовому засіданні, згідно яких ДТП сталась за вказаних вище обставин;

- даними письмових пояснень ОСОБА_2 від 07.03.2024, які узгоджуються з його поясненнями, наданими в судовому засіданні;

- даними відеозапису, на якому зафіксовано, що вказані вище автомобілі рухались по дорозі з одностороннім рухом. Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 почав здійснювати маневр перестроювання ліворуч в крайню ліву смугу руху, скорочуючи безпечний боковий інтервал між вказаним автомобілем та автомобілем під керуванням ОСОБА_2 , в момент часу, коли автомобіль ОСОБА_2 рухався відносно нього в лівій смузі руху. При цьому в момент початку здійснення ОСОБА_1 маневрування ліворуч, передній бампер автомобіля під керуванням ОСОБА_2 перебував на рівні заднього бамперу автомобіля ОСОБА_1 . В момент зіткнення перший контакт відбувся між переднім бампером автомобіля ОСОБА_1 та передніми дверима автомобіля ОСОБА_2 .

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеними поза розумним сумнівом вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного вище правопорушення та факт порушення ним вимог п. 10.4, 13.1 ПДР.

Доводи ОСОБА_1 , висловлені в судовому засіданні, а також в його письмових поясненнях, згідно з якими його вина у виникненні ДТП відсутня, суд вважає тактикою захисту, спрямованою на уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки вказані доводи спростовуються об`єктивними даними відеозапису. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_1 у своїх поясненнях підтвердив, що ДТП відбулась під час виконання ним маневру повороту ліворуч. З даних відеозапису вбачається, що вказаний маневр повороту ліворуч ОСОБА_1 почав виконувати не з крайньої лівої смуги руху, а з правої, оскільки в крайній лівій смузі рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_2 .

Доводи ОСОБА_1 відносно того, що ОСОБА_2 перевозив фарбу, у зв`язку з чим не став здійснювати гальмування або маневр перестроювання з метою надати перевагу в русі автомобілю ОСОБА_1 , який виїжджав на його смугу руху, суд також вважає тактикою захисту та відхиляє з огляду на таке.

Насамперед суд зазначає, що згідно з Правилами дорожнього руху ОСОБА_1 повинен був виконувати маневр повороту ліворуч з крайньої лівої смуги руху, проте, як вбачається з відеозапису, почав виконувати вказаний маневр з правої смуги руху. Крім того, у разі перестроювання на смугу руху, в якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , саме ОСОБА_1 повинен був надати перевагу в русі автомобілю ОСОБА_2 .

Також суд зазначає, що, виходячи з розташування автомобілів на проїзній частині в момент початку виконання ОСОБА_1 маневру повороту ліворуч та обставин виникнення і розвитку ДТП, які зафіксовані на відеозапису, у суду відсутні підстави вважати, що ОСОБА_2 мав об`єктивну можливість уникнути зіткнення шляхом вжиття заходів гальмування або безпечного об`їзду автомобіля ОСОБА_1 . Крім того, оскільки автомобіль ОСОБА_2 рухався в крайній лівій смузі руху, а праворуч відносно нього рухався автомобіль ОСОБА_1 , у ОСОБА_2 в цілому була відсутня можливість безпечно об`їхати автомобіль ОСОБА_1 , оскільки для цього ОСОБА_2 мав би виїхати на пішохідну частину, що знаходилась ліворуч, на якій згідно відеозапису ростуть численні дерева, а попереду знаходився інший автомобіль, який виїжджав з другорядної дороги.

Ураховуючи, суд відхиляє доводи і аргументи ОСОБА_1 щодо відсутності його вини у виникненні ДТП.

Накладення стягнення

Оскільки ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у суду, виходячи з положень ч. 2 ст. 33 КУпАП, відсутні підстави враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Харківського апеляційного суду від 07.11.2023, винесеної у справі № 645/2694/23.

Ураховуючи похилий вік ОСОБА_1 , якому виповнилось 73 роки, суд, незважаючи на невизнання ним вини у вчиненні правопорушення, вважає за можливе накласти на нього мінімальне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 605 грн. 60 коп., які підлягають стягненню з правопорушника.

Керуючись ст. 33-35, 40-1, 124, 251-252, 279, 283-285 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн. (отримувач: ГУК у Харківській області 21081300, код отримувача 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, р/р UA0020001, призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху»).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп. (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення»).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов