Провадження №3/512165/24
"28" березня 2024 р. смт Саврань
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Савранського районного суду Одеської області Брюховецький О.Ю., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за статтею 124, частиною 5 статті 126, частиною 1 статті 130, частиною 1 статті 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

04.03.2024 до Савранського районного суду Одеської області від Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 124, частиною 5 статті 126, частиною 1 статті 130, частиною 1 статті 130, КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення ДПР 18 №166388 від 27.02.2024 зазначено, що ОСОБА_1 близько 13 години 00 хвилини в с.Концеба по вулиці Гербенського, керував автомобілем ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався із керуванням внаслідок чого здійснив виїзд на узбіччя дороги, на кущі та з`їхав у кювет, в результаті чого автомобіль отримав механічнні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 12.1, 12.3 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення за що передбачена відповідальність статтею 124 КУпАП.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення ДПР 18 №166389 від 27.02.2024 зазначено, що ОСОБА_1 близько 13 години 00 хвилини в с.Концеба по вулиці Гербенського, керував автомобілем ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування транспортним засобом повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 2.1-а Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення за що відповідальність передбачена частиною 5 статті 126 КУпАП.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 166453 від 24.02.2024 зазначено, що ОСОБА_1 близько 23 години 17 хвилини в смт.Саврань по провулку Зарічному, керував автомобілем ЗАЗ - 110307, державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився за допомогою спеціального технічного пристрою Drager, який дав позитивний результат 1,40 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2,9-а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення ДПР 18 №166456 від 27.02.2024 зазначено, що ОСОБА_1 близько 13 години 25 хвилини в с.Концеба по вулиці Гербенського, керуючи автомобілем ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою Drager та від проведення такого огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В судове засідання призначене на 28.03.2024 ОСОБА_1 не з`явився, завчасно повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, однак адресоване йому поштове відправлення повернулось на адресу суду з довідкою Укрпошти про те, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Також, інформація про час та місце розгляду вказаної справи була розміщена на веб-сайті «Судова влада» в розділі «Найближчі слухання».

Суд наголошує, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 лютого 2006 року закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У пункті 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (заява № 3236/03) від 03 квітня 2008 року, Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07 липня 1989 року).

Відтак, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 підписав протоколи про адміністративне правопорушення, проходив огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного пристрою Drager, надав письмові пояснення працівникам поліції, суд констатує, що він достеменно знав про дане судове провадження, однак, з моменту складення протоколів по день винесення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколів, відтак, суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

У пунктах 66 - 69 рішення у справі «Смірнова проти України» (заява№ 36655/02) від 08 листопада 2005 року Європейський суд з прав людини повторює, що розумність тривалості провадження повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів а також предмет спору. Нездатність державних органів ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням статті 6 параграфа 1 даної Конвенції, оскільки обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні органи.

За таких обставин, враховуючи, що статтею 268 КУпАП не передбачена обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за статтями 124, 126, 130 КУпАП, ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Згідно зі статтею 36 КУпАП, справи відносно однієї і тієї ж особи, що вчинила кілька правопорушень розглядаються одночасно і стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне об`єднати адміністративні справи провадження в одне провадження.

Враховуючи викладене, постановою Савранського районного суду Одеської області від 28.03.2024 вказані справи про адміністративні правопорушення було об`єднано в одне провадження за унікальним номером 512/147/24, провадження № 3/512/165/24.

Відповідно до вимог статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, суд виходить з наступного.

Пункт 12.1 Правил дорожнього руху України визначає, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Приписами пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, визначено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Згідно статті 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Судом встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення ДПР 18 №166388 від 27.02.2024 зазначено, що ОСОБА_1 близько 13 години 00 хвилини в с.Концеба по вулиці Гербенського, керував автомобілем ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався із керуванням внаслідок чого здійснив виїзд на узбіччя дороги, а саме на кущі та з`їхав у кювет, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Своїми діями ЧерОСОБА_3 порушив пункт 12.1, 12.3 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення за що передбачена відповідальність статтею 124 КУпАП.

Обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої статтею 124 КУпАП настали в момент порушення ним правил дорожнього руху, що підтверджується змістом досліджених наступних доказів, а саме:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 166388 від 27.02.2024;

- письмових пояснень ОСОБА_4 від 27.02.2024;

- письмових пояснень ОСОБА_5 від 27.02.2024;

- письмових пояснень ОСОБА_1 від 27.02.2024;

- схемою місця ДТП від 27.02.2024;

- відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) від 27.02.2024.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 КУпАП, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2.1а Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі зокрема посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Положеннями частини 5 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до частин 2 - 4 статті 126 КУпАП адміністративна відповідальність наступає за: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (частина 2); керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (частина 3); Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (частина 4).

Судом встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення ДПР 18 №166389 від 27.02.2024 зазначено, що ОСОБА_1 близько 13 години 00 хвилини в с.Концеба по вулиці Гербенського, керував автомобілем ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія, тобто не маючи права таким керувати, що вчинив повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.1-а Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення за що відповідальність передбачена частиною 5 статті 126 КУпАП.

Обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої частиною 5 статті 126 КУпАП настали в момент керування транспортним засобом ОСОБА_1 , який не мав права керувати таким, що підтверджується змістом досліджених наступних доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 166389 від 27.02.2024;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 27.02.2024;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 27.02.2024;

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 27.02.2024;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ББА №902742 від 24.02.2024 відносно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 126 КУпАП в розмірі 3400 грн.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №166453 від 24.02.2024, суд виходить з наступного.

Згідно вимог статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду особи на визначення стану сп`яніння регулюється вимогами статті 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до частини 2 статті 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що впротоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 166453 від 24.02.2024 зазначено, що ОСОБА_1 близько 23 години 17 хвилини в смт.Саврань по провулку Зарічному, керував автомобілем ЗАЗ - 110307, державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився за допомогою спеціального технічного пристрою Drager, який дав позитивний результат 1,40 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2,9-а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

На вимогу положень статті 266 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення додано диск з відеозаписом, зміст якого підтверджує обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП настали в момент проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується змістом досліджених наступних доказів, а саме:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 166453 від 24.02.2024;

- письмових пояснень ОСОБА_1 від 24.02.2024;

- рапорту інспектора РПП СПД №2 ВП №1 Подільського РУП в Одеській області, капітана поліції Осадчука І.;

- відеозаписів з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) від 24.02.2024, використання яких передбачено статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцією про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції №100 від 03.02.2016.

Отже, суд приходить до висновку, що працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною статті 130 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №166453 від 27.02.2024, суд виходить з наступного.

Згідно вимог статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Пунктом 2.5 ПДР передбачений обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду особи на визначення стану сп`яніння регулюється вимогами статті 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до частини 2 статті 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що впротоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 166456 від 27.02.2024 зазначено, що ОСОБА_1 близько 13 години 25 хвилини в с.Концеба по вулиці Гербенського, керуючи автомобілем ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою Drager та від проведення такого огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

На вимогу положень статті 266 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення додано диск з відеозаписом, зміст якого підтверджує обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП настали в момент відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується змістом досліджених наступних доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 166456 від 27.02.2024;

- рапортом поліцейського РПП СПД №2 ВП № Подільського РУП ГУНП в Одеській області, сержанта поліції Жовтого Г.;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 27.02.2024;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 27.02.2024;

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 27.02.2024;

- відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) від 27.02.2024, використання яких передбачено статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцією про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції №100 від 03.02.2016.

Отже, суд приходить до висновку, що працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Крім того, як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 від 24.02.2024 вбачається, що останній рухався з вулиці Лесі Українки на провулок Зарічний в смт.Саврань на автомобілі ЗАЗ 110307 з державним номерним знаком НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції.

Крім того, як вбачається з рапорту поліцейського РПП СПД №2 ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, сержанта поліції Жовтого Г. від 27.02.2024, що ним під час несення служби в складі групи реагування патрульної поліції спільно з інспектором РПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 по вул. Гербенського, в с.Концеба, Подільський район, Одеська область було помічено транспортний засіб, а саме автомобіль марки «ЗАЗ 110307» державний номерний знак НОМЕР_1 , який здійснив ДТП, під керуванням ОСОБА_1 . Під час розмови з останнім були помічені ознаки алкогольного сп`яніння, про що свідчили почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, агресивна поведінка. Працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру Drager, або в медичному закладі на що останній відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР України та намагався втекти з місця події.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 27.02.2024 вбачається, що останній 27.02.2024 рухаючись в с. Концеба по вул. Гербенського на автомобілі ЗАЗ 110307 державний номерний знак НОМЕР_1 не впорався з керуванням та з`їхав з дороги на узбіччя в результаті чого пошкодив автомобіль. В той час коли вказаний автомобіль доставали з кювету під`їхали працівники поліції та запропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився пройти тест на місці та в медичному закладі.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 від 27.02.2024 вбачається, що 27.02.2024 останній був зупинений працівниками поліції в якості свідка тому, що громадянин ОСОБА_1 здійснив дорожньо-транспортну пригоду. Під час розмови з поліцейськими ОСОБА_1 , в присутності ОСОБА_4 , відмовився від проходження тесту за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі.

З письмових пояснень ОСОБА_5 від 27.02.2024 вбачається, що 27.02.2024 останній був зупинений працівниками поліції в якості свідка тому, що громадянин ОСОБА_1 здійснив дорожньо-транспортну пригоду. Під час розмови з поліцейськими ОСОБА_1 , в присутності ОСОБА_5 , відмовився від проходження тесту за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі.

З рапорту інспектора РПП СПД №2 ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, капітана поліції Осадчука І. вбачається, що ОСОБА_1 не пред`явив посвідчення водія та повідомив працівників поліції, що посвідчення відповідної категорії відсутнє. Працівниками поліції здійснено перевірку згідно бази МВС «ЦУНАМІ» та виявлено, що у ОСОБА_1 відсутнє посвідчення водія.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною 5 статті 126, частиною 1 статті 130, частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до статті 33 КУпАП, при призначенні покарання суд враховує характер вчиненого порушення, особу правопорушника, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до статей 34, 35 КУпАП пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені адміністративні правопорушення, суд не вбачає.

Згідно з частиною 2 статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, так у даному випадку стягнення необхідно накласти в межах санкції частини 5 статті 126 КУпАП.

Як зазначено вище, санкція частини 5 статті 126 КУпАП передбачає, зокрема, оплатне транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Проте, в матеріалах справи відсутні відомості про наявність транспортних засобів у приватній власності в ОСОБА_1 , а отже таке покарання не застосовується в даному випадку.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог статті 36 КУпАП, при визначенні виду адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, з метою виховання цієї особи в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 так і іншими особами, суддя вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за частиною 5 статті 126 КУпАП, а саме у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40800,00 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а також статті 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особа, на яку накладено таке стягнення, сплачує судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 122-4, 124, 130, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, Законом України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною 5 статті 126, частиною 1 статті 130, частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнення проводити на рахунок №UА0015001, назва рахунку: рахунок для зарахування адміністративних штрафів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, КОД БК - 21081300, отримувач ГУК в Одеській області /Одеська обл./21081300, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , призначення платежу адміністративний штраф у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на розрахунковий рахунок №UА0026001, КЕКД 22030106, отримувач ГУК у м.Києві /м.Київ/, банк отримувач Казначейство України (ЕАП), , призначення платежу судовий збір у справах про адміністративне правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: О.Ю. Брюховецький