Провадження № 33/4808/297/24
Категорія ст.126 ч.5 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 15 січня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.ст. 126 ч.5, 130 ч. 2 КУпАП та накладено штраф 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 16 листопада 2023 року о 21:34 год. в м. Івано-Франківську, по вул. Василіянок, 66, керував автомобілем "Renault Kangoo" НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Також, ОСОБА_1 при цьому керував вказаним автомобілем, будучи позбавлений права керування, повторно протягом року, чим порушив п. 2.1. а ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною й необґрунтованою через істотні процесуальні порушення. Постанова винесена без його присутності та підлягає скасуванню. Судом не враховано те, що він не визнає своєї вини. Йому не було роз?яснено права та обов?язки відповідно до ст. 63 КУ і ст. 268 КУпАП та не надано можливості скористатися послугами захисника. Тому, висновки суду щодо його вини є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам справи. Крім того, йому пред?явлено необгрунтоване обвинувачення, оскільки в ньому немає посилання на ознаку «повторності», що є обов?язковим для диспозиції ст. 126 ч.5 КУпАП. Суд першої інстанції у постанові послався на цю ознаку, що є незаконним, оскільки суд вийшов за межі обвинувачення, що є неприпустимим. За такої обставини справа підлягала поверненню для дооформлення. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що протоколи від 16.11.2023 року складено за відсутності захисника, що свідчить про обмеження в можливості скористатися послугами адвоката. В матеріалах справи містяться кілька фрагментів відеозапису нібито вчиненого правопорушення, на яких відсутні докази керування ним транспортним засобом. У графі «До протоколу додаються» не зазначено на скількох аркушах та в скількох примірниках додаються докази, що підтверджують вину правопорушника. У протоколі від 16.11.2023 року не зазначено номер приладу «Драгер» за допомогою якого нібито встановлено факт спяніння. Відсутній також відеозапис на підтвердження пропозиції від поліцейських йому пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Також в матеріалах справи немає відомостей про те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. Він не керував автом у стані алкогольного сп?яніння, в медичний заклад не доставлявся і від проходження медичного огляду не відмовлявся. Із відеозапису неможливо встановити факт керування ним транспортним засобом. Так само на відеозаписі відсутній факт надання йому приладу «Драгер» (із вказанням його номеру, серії, дати останньої повірки) для проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки, а також не зафіксовано факт встановлення на прилад Драгер одноразового мундштука при проходженні огляду на стан спяніння. Цей відеозапис є фрагментарним, а час нібито керування ним транспортним засобом вказаний в протоколі час не співпадає з часом початку відеозапису. В матеріалах не зазначено серію та номер приладу, яким здійснювався відеозапис. Постанова суду не відповідає національній судовій практиці та практиці ЄСПЛ. Заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки вважає, що пропущений строк на оскарження постанови з поважних причин. Він не був повідомленим про час та місце розгляду справи, справа розглянута без його участі, а саму постанову він отримав 2.02.2024 року. Також подає довідки з медичного закладу про те, що з 12.01.2024 року по 22.01.2024 року та з 30.01.2024 року по 02.02.2024 року перебував на лікуванні. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, останню скасувати, а провадження у справах про притягнення його до відповідальності за ст.ст.130 ч.2, 126 ч.5 КУпАП щодо нього закрити.

Апеляційний розгляд справи проведено без участі апелянта за його клопотанням. Матеріалів справи достатньо для прийняття обґрунтованого рішення апеляційним судом.

Клопотання апелянта про поновлення пропущеного апеляційного строку підлягає задоволенню з метою доступу особи до правосуддя в умовах воєнного стану. Як з`ясовано, ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в суді, судовий розгляд відбувся без його участі та без його захисника, копію постанови отримав із запізненням, затратив час на адвокатську допомогу, під час строку на апеляційне оскарження постанови суду перебував на лікуванні, що в сукупності позбавило його можливості вчасно подати апеляційну скаргу.

Перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова суду щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, вона не може залишатися в силі, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Судом не взято до уваги вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Ця справа належить до такої категорії проваджень.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явлених правопорушень, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист.

Розгляд судом першої інстанції справи без участі ОСОБА_1 слід визнати істотним порушенням його права на захист. У справі немає даних про його належне повідомлення про судове засідання, апелянт в апеляційній скарзі заперечує цю обставину. Ці порушення є безумовною підставою для скасування постанови суду через порушення його права на захист і принципу змагальності.

Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення ОСОБА_1 копії протоколів про правопорушення, що підтверджується відеозаписом події (т.1 а.с.5), при цьому від отримання копій протоколів він не відмовлявся і вони знаходяться в матеріалах справи (т.1 а.с.2, т.2 а.с.2). Апеляційний суд розцінює це як істотне порушення прав ОСОБА_1 на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акти звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Такі порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності і є безумовною підставою для скасування постанови суду. Суд не має повноважень на вручення копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це має виконувати лише працівник поліції ( на місці події, поштою або в суді).

Разом з тим, як убачається з протоколів про адміністративні правопорушення (т.1 а.с.1, т.2 а.с.1) ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст.ст. 126 ч.5, 130 ч.2 КУпАП, за змістом яких визначено відповідальність за дії, вчинені особою повторно протягом року. Проте працівники поліції для підтвердження повторності дій правопорушника не додали до справи належно завірені копії постанов суду і поліцейського з даними про вступ їх законну силу. Без таких процесуальних документів кваліфікація дій ОСОБА_1 за ознакою повторності його дій є сумнівною і неправомірною, тому в силу ст. 62 Конституції України має трактуватися судом на користь водія.

Суд не мав права посилатися на вказані кваліфікуючі ознаки без повернення справи на дооформлення, оскільки цим самим став на сторону обвинувачення, що є неприпустимим і є істотним порушенням права особи на захист та принципу змагальності, що є безумовною підставою для скасування постанови суду.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апеляції, які підтверджується відеозаписом події про те, що останньому перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями його конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу і її було проголошено вже після завершення процедури огляду водія і складання протоколів, копії яких йому не було вручено.

З відеозапису події видно, що ОСОБА_1 неодноразово продуває алкотестер, але результату не було. Цю обставину працівники поліції необґрунтовано розцінили як підставу для проведення медичного огляду водія в медзакладі. Враховуючи повідомлення уповноваженого представника виробника алкотестерів Драгер в Україні п. Шерстюка Р., яке є у всіх судах області, про те, що використання всіх таких алкотестерів в Івано-Франківській області за 2022-2023 роки і станом на нині є неправомірним, оскільки вони не пройшли належну сертифікаційну повірку. За таких обставин слід визнати виправданою і правомірною відмову водія від проведення його медичного огляду в медзакладі.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

Крім того, на час апеляційного перегляду справи, що є продовженням судового провадження, закінчився встановлений ст.38 КУпАП 3-місячний строк давності за 126 ч.5 КУпАП, що на підставі ст. 247 п.7 КУпАП є додатковою безумовною підставою для скасування постанови суду в цій частині.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.

За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови.

Тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Івано-Франківського міського суду від 15 січня 2024 року щодо нього скасувати, провадження у справі за ст. 130 ч.2, ст.126 ч.5 КУпАП закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складів вказаних адміністративних правопорушень.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький