Справа №473/1396/24
Провадження № 33/812/213/24
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 квітня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Ярмуша В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Ярмуша Віталія Вікторовича на постанову, яку ухвалив Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області під головуванням судді Зубар Н.Б. у приміщенні цього ж суду 26 березня 2024 року, якою притягнуто ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,

у с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№582089, який складений 06 березня 2024 р. о 09 год. 10 хв., водій ОСОБА_1 06 березня 2024 р. о 09 год. 00 хв. у м. Вознесенськ по вул. Соколецька керував транспортним засобом ЗАЗ 2104, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці ока, які не реагують на світло, порушення мови, координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився. Зазначеним діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейським за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) як відмова особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення разом з іншими матеріалами був направлений на розгляд до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.

Постановою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 березня 2024 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Ярмуш В.В. вказує, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить її скасувати, а провадження у справі - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не були належним чином встановлені обставини у справі, які впливають на об`єктивність, всебічно і повно судом не досліджувались та не надано належної оцінки доказам про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Так, ОСОБА_1 на час зупинки дійсно перебував у шоковому стані відразу після його побиття місцевими жителями, тобто на обличчі видно свіжі сліди побиття, а саме кров, биті рани обличчя опухлості в районі губ, носа. Працівник поліції вказує, що у ОСОБА_1 звужені зіниці очей, але на камері цього не видно і працівник поліції вказаного факту не довів. Працівник поліції безпідставно, на припущеннях запропонував ОСОБА_1 проїхати до лікарні та здати аналізи на наркотичне сп`яніння, але так як у ОСОБА_1 був шоковий стан від побиття, боліло обличчя, він не міг нікуди їхати та розуміти обстановку. У зв`язку із чим ОСОБА_1 забажав участі захисника при складанні протоколу на місці. У зв`язку із тим, що у нього сів мобільний телефон, що видно на відеозапису, він не міг ні до кого зателефонувати. Працівники поліції відповідно до вимог чинного законодавства у зв`язку з бажанням правопорушника мати захисника з метою недопущення порушення особи права на захист повинні були викликати на місце захисника з безкоштовної правової допомоги, що вони не зробили, тим самим порушили право на захист ОСОБА_1 . Після складання протоколу ОСОБА_1 дістався додому та при зустрічі з захисником дізнався, що він самостійно може поїхати до м. Миколаєва в МОЦПЗ і пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, що він і зробив. Відповідно до довідки № 537 ОСОБА_1 - тверезий. Крім того, Ярмуш В.В. вказує, що дані оглянутих відеофайлів в сукупності з дослідженими матеріалами провадження свідчать, що ОСОБА_1 була забезпечена реальна можливість скористатись своїми процесуальними правами та розпорядитись процесуальними обов`язками з метою захисту своїх інтересів, скористатись правом на правову допомогу; ознайомитися зі змістом висунутого обвинувачення, надати заперечення щодо висунутого обвинувачення та дій працівників поліції; отримати копію протоколу про адміністративне правопорушення, тощо. Суд вважає, що долучені до матеріалів адміністративної справи відеозаписи з нагрудної бодікамери є належними та допустимими доказами, оскільки отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення. Зі змісту вищевказаних відеозаписів, які були переглянуті в судовому засіданні, вбачається, що працівники патрульної поліції зупинили транспортний засіб марки під керуванням ОСОБА_1 , який на їх думку тікав від них, при цьому не складали інших протоколів на нього. ОСОБА_1 пояснив, що тікав від кривдників, а не від поліції. Згідно наданого відеозапису не вбачається, яким чином були встановленні ознаки наркотичного сп`яніння. Також захисник зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням чинного законодавства, а саме в протоколі, який був наданий працівниками поліції, вказано час складання протоколу, а саме 06 березня 2024 р. о 09:10 год., а саме правопорушення сталося 09:00 год., тобто за 10 хвилин після зупинки транспортного засобу і до кінця складання протоколу пройшло лише 10 хвилин, хоча відеозапис продовжується до 10:12 год. Отже в даному випадку ознаки наркотичного сп`яніння, що могли стати підставою для проведення огляду, не встановлено. Вказані ознаки не вказано у протоколі, що є порушенням диспозиції ст. 130 КУпАП, вимог ст.266 КУпАП, тощо. У протоколі не зазначено, що водієві пропонувалося пройти огляд у закладі охорони здоров`я і, що водій відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я. У матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння, що свідчить про порушення процедури. У справі є свідок, який не вказаний у протоколі, тому його свідчення є недопустимими. До того ж, водія не відстороняли від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП. Разом з тим, незважаючи на ту обставину, що водій виявляв бажання пройти медичний огляд в медичній установі та погоджувався надати біологічний матеріал для проведення дослідження, але з незалежних від нього причин та в силу позиції поліцейським огляд в медичному закладі не проводився.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлявся шляхом направлення судової повістки поштовим зв`язком, тому апеляційний суд, виходячи з положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, вважав за можливе розглянути адміністративну справ за апеляційною скаргою за його відсутності, за участі його захисника та з урахуванням думки останнього.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Ярмуша В.В., який підтримав апеляційну скаргу та наведені в ній доводи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі - Правила)).

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 статті 7 КУпАП).

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 березня 2024 року ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП (відмова водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння)

До такого висновку суд, як зазначено в постанові, дійшов на підставі досліджених ним під час розгляду справи доказів, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№582089 від 06 березня 2024 р., а також доданого до нього відеозапису з нагрудної камери поліцейського, пояснення ОСОБА_1 , направлення на огляд водія.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння та проведення огляду з метою встановлення стану, зокрема, наркотичного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція №1452), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі - Порядок).

Так, відповідно до положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Порядком огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пунктом 12 розділу 2 Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пункт 4 розділу 1 Інструкції визначає ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А відповідно до положень п.7 розділу 3 Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що у разі наявності у поліцейського підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, з метою огляду такого водія на стан сп`яніння він в обов`язковому порядку направляється до найближчого закладу охорони здоров`я для встановлення того, чи перебуває він в стані наркотичного сп`яніння та проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункти 7, 8 Порядку).

Водієм ОСОБА_1 , у якого поліцейським були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, вимоги закону щодо огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння виконані не були.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Доведеність вини водія ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил, та вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові суду всупереч доводів апеляційної скарги підтверджується наявними у справі доказами.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №582089 від 06 березня 2024 р., водій ОСОБА_1 06 березня 2024 р. о 09 год. 00 хв. у м. Вознесенськ по вул. Соколецька керував транспортним засобом ЗАЗ 2104, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці ока, які не реагують на світло, порушення мови, координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився. Протокол водієм ОСОБА_1 підписано без зауважень та доповнень. У графі «пояснення» зазначено; «я не згоден з висновками поліцейських в зв`язку з тим, що я поспішав та в мене був шоковий стан від побиття фізособами».

Відповідно до наявного в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у ОСОБА_1 06 березня 2024 року о 09 год. 10 хв. були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, сповільненість, блідість неприродна обличчя. Пройти огляд у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився (а.с.4).

Водій ОСОБА_1 надав поліцейському письмові пояснення, згідно яких 06 березня 2024 р. близько 08:30 год. він рухався на ЗАЗ 2104, номерний знак НОМЕР_2 , в м. Вознесенськ, вул. Колимова біля будинку, нумерації якого він не пам`ятає, вийшов щоб зробити природні потреби. Невідомі особи неправильно його зрозуміли та почали його бити, тому що подумали, він що шукає наркотичні речовини. Після чого викликали наряд поліції. Коли їхав наряд поліції позаду нього, він проїхав на сусідню вулицю, оскільки сильно злякався тих осіб, які його вдарили по обличчю. Працівники поліції почали подавати звукові сигнали та вмикали проблискові маячки, він зупинився на сусідній вулиці Соколецькій. Йому було повідомлено причину зупинки та в подальшому відсторонено від керування, оскільки склали протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП(а.с.2).

Також в матеріалах справи наявний диск (долучений до протоколу про адміністративне правопорушення) з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, з якого вбачається, що працівниками поліції був зупинений автомобіль ЗАЗ 2104, номерний знак НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 , після чого він вийшов з автомобіля. В подальшому працівниками поліції було встановлено у водія наявність ознак наркотичного сп`яніння, після чого йому було декілька разів запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Натомість водій ОСОБА_1 відмовився від огляду, посилаючись на те, що поспішає.

Істотних порушень співробітниками поліції при оформленні відносно ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП положень ст. 256 КУпАП, а також вказаної Інструкції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №582089 від 06 березня 2024 р., відеозаписом обставин відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі.

Дії ОСОБА_1 щодо відмови пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння суперечать закону, оскільки на вимогу працівників поліції він мав беззастережно виконати їх законну вимогу і проїхати з ними для медичного огляду на стан сп`яніння, що прямо передбачено п.2.5 ПДР України та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, суд, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, обґрунтовано вважав доведеним факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Суд першої інстанції також дав належну оцінку наведеним захисником ОСОБА_1 запереченням проти висунутого йому звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з наведеними судом першої інстанції мотивами та також відхиляє аргументи апеляційної скарги як безпідставні.

Адвокатом Ярмушем В.В. надано виписку №537, згідно якої о 10.40 год. 06 березня 2024 року ОСОБА_1 в МОЦПЗ здав біологічні матеріали на наркотичні речовини та отримав негативний висновок, діагноз лікаря - тверезий.

Посилання захисника Ярмуша В.В. в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння після складання протоколу, не приймаються апеляційним судом, оскільки самостійне проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не має правового значення при розгляді цієї справи і не спростовує факт вчинення правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , оскільки такий огляд суперечить вимогам статті 266 КУпАП, якими передбачений огляд саме на вимогу поліцейського за направленням останнього та в його присутності.

Щодо доводів апелянта про відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, апеляційний суд виходить з того, що відповідно до положень Інструкції № 1452/735, саме на працівників поліції покладається обов`язок виявлення та встановлення ознак сп`яніння (алкогольного, наркотичного або іншого) у водіїв транспортних засобів (Розділ І), тому доводи апеляційної скарги про те, що зазначені у протоколі працівником поліції ознаки сп`яніння не підтверджуються відеозаписом, не відповідають вимогам цього нормативного акту. Виявлені у водія ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння - звужені зіниці ока, які не реагують на світло, порушення мови, координації рухів зазначені поліцейським у протоколі серії ААД№582089, який складений 06 березня 2024 р., тому захисник безпідставно зазначає про відсутність таких ознак у протоколі.

За такого не має підстав вважати, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД№582089 не відповідає вимогам статті 256 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на наявність у ОСОБА_1 в момент зупинки транспортного засобу під його керуванням працівниками поліції тілесних ушкоджень внаслідок неправомірних дій інших осіб судом відхиляються, тому що ці обставини не виключали обов`язок водія ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, а неправомірність дій інших осіб не входить до предмету дослідження у справі, яка переглядається. До того ж ОСОБА_1 відмовився від запропонованої працівником поліції медичної допомоги.

Доводи апелянта про те, що у протоколі не зазначено, що водієві пропонувалося пройти огляд у закладі охорони здоров`я і що водій відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, відхиляються, оскільки викладення у протоколі про адміністративне суть правопорушення - «Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився» повністю відповідає диспозиції правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1130 КУпАП.

Посилання захисника на те, що поліцейський не міг визначитися, на стан якого сп`яніння ОСОБА_1 має пройти огляд, апеляційним судом відхиляються. Так, на 5-7 хвилині відеозапису та 13-15 хвилині відеозапису поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про те, що той має ознаки як алкогольного, так і наркотичного сп`яніння та пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння - на місці зупинки за допомогою приладу вимірювальної техніки або у лікарні, а на стан наркотичного сп`яніння - у лікарні, що не суперечить положенням ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку. Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, поліцейський правомірно склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення серії ААД№582089 за ч. 1 ст. 130 КупАП, а суд відповідно до положень статей 254, 256, 257 КупАП розглядає справу в межах цього протоколу, тому дії поліцейського щодо виявлення у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння не судом не оцінюються.

Щодо відсутності у матеріалах справи направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння, то за змістом положень Інструкції та Порядку водій направляється на огляд у разі виявлення ознак наркотичного сп`яніння, а у разі відмови - відносно нього складається протокол про вчинення правопорушення, тобто якщо водій відмовляється від огляду, складання направлення на такий огляд не є обов`язковим, тому його відсутність у цій справі не свідчить про порушення процедури, враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

Щодо того, що із зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення часу вчинення правопорушення 9:00 до складання протоколу 06 березня 2024 р. о 09:10 год. пройшло 10 хвилин після зупинки транспортного засобу, таке не спростовує факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення - відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. До того ж згідно відеозапису після відмови ОСОБА_1 від огляду поліцейський у зазначений у протоколі час почав його складання.

Не відповідають фактичним обставинам справи доводи апеляційної скарги про те, що водій виявляв бажання пройти медичний огляд в медичній установі та погоджувався надати біологічний матеріал для проведення дослідження, але з незалежних від нього причин та в силу позиції поліцейським огляд в медичному закладі не проводився, оскільки відеозаписом з нагрудних камер поліцейських підтверджено, що ОСОБА_1 декілька разів відмовився від проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Не доведено апелянтом і порушення поліцейським при складанні протоколу про адміністративне правопорушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки поліцейські не перешкоджали йому у виклику адвоката, жодних підстав для призначення йому безоплатного захисника (вади слуху, зору, інвалідності, психічний розлад) під час складання протоколу поліцією встановлено не було та ОСОБА_1 про такі підстави не повідомляв, тоді як самостійно жодних реальних дій щодо виклику адвоката, заявивши про таке усно поліцейському, не вчинив.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційному суду не надано.

Також, апеляційний суд враховує, що адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є небезпечним як для особи, яка притягується до адміністративної відповідальності так і для інших громадян учасників дорожнього руху, що також було враховано судом першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення.

Суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував усі обставини при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Ярмуша Віталія Вікторовича залишити без задоволення.

Постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 березня 2024 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду Т.М. Базовкіна