ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/882/23
провадження: 33/819/13/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024року м.Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі :

головуючий : Бездрабко В.О.,

cекретар судового засідання : Доброва К.О.,

за участі захисника-адвоката : Семененка В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Студенцовим Олександром Олександровичем,на постанову Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 26 жовтня 2023року, ухвалену під головуванням судді Сікори О.О., усправі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-20 ч.3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Малодворянка Єланецького району Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військовій частині НОМЕР_1 , який обіймає посаду водій - електрик 3 відділення безпілотних авіаційних комплексів дивізіону артилерійської розвідки,

встановив:

Постановою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 26 жовтня 2023року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-20 ч.3 КУпАП та відносно нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000,00 грн.

В постанові суду зазначено, що 09 серпня 2023 року близько 23:50 год., ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , діючи через свого адвоката Студенцова О.О., послався на те, що розгляд справи відбувся за відсутності особи, яка притягувалася до адміністративної відповідальності та за відсутності захисника, який не повідомлявся про дату та час призначеного судового засідання. Копія оскаржуваної постанови суду від 26 жовтня 2023року у визначеному законом порядку йому та захиснику не направлялася. Копію цієї постанови особа отримала лише 01 грудня 2023року безпосередньо в суді. На думку апелянта, наведене свідчить про наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду від 26 жовтня 2023року, який просив поновити.

Послався на те, що постанова Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 26 жовтня 2023року є незаконною та необґрунтованою, оскільки викладені в ній обставини не відповідають дійсності, з приводу чого просив оскаржувану постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.172-20 ч.3 КУпАП ОСОБА_1 не перебував на території військової частини, не виконував службові обов`язки та бойові розпорядження. Вказав, що в ході розгляду справи не була доведена його вина у вчиненні інкримінуємого правопорушення.

Зазначив, що згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржувана постанова була надіслана судом до реєстру 01 грудня 2023року, оприлюднена 04 грудня 2023року, а тому вважає, що сплинули визначені ст.38 КУпАП строки притягнення особи до адміністративної відповідальності.

21 лютого 2023 року на електрону адресу Херсонського апеляційного суду від адвоката Семененка Вадима Борисовича надійшла заява, згідно якої на підставі договору про надання правової допомоги №20/02 від 20 лютого 2024 року він представляє інтереси ОСОБА_1 , оскільки договір про надання правової допомоги, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Студенцовим О.О., розірвано.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника-адвоката Семененка В.Б., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи у сукупності з доводами апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає поновленню, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 294 ч.2 КУпАП, скарга на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, її захисника може бути поновлений.

Із матеріалів справи встановлено, що 26 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_1 винесено постанову, якою особу визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Розгляд справи відбувався за відсутності ОСОБА_1 та його захисника. Матеріали справи не містять доказів направлення судом копії постанови ОСОБА_1 та /або його адвокату. Вказані обставини перешкодили ОСОБА_1 належним чином своєчасно реалізувати право на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, а відтак вважаю, що причину пропуску строку на апеляційне оскарження слід визнати поважною та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 26 жовтня 2023 року.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність постанови суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.172-20 ч.3 КУпАП слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП - апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційним судом встановлено, що 10 серпня 2023 року відносно матроса ОСОБА_1 , водія-електрика 3 відділення безпілотних авіаційних комплексів дивізіону артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 складений протокол про адміністративне правопорушення, серія НОМЕР_1 №11, згідно якого 09 серпня 2023 року, близько 21-30 год., ОСОБА_1 , знаходячись по АДРЕСА_2 був виявлений посадовими особами військової частини НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (мав запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації руху та мови, поведінку, що не відповідає обстановці) під час виконання ним обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду.

Від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відмовився, також відмовився від проведення огляду в закладах охорони здоров`я, про що свідчить відповідний акт фіксації відмови від 09 серпня 2023 року, засвідчений свідками (а.с.3-5, 7), чим порушив вимоги ст.6,11,13,16,49,241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України; ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-20 ч.3 КУпАП - відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби, вчинене особою в умовах особливого періоду.

Згідно положень ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, з 24 лютого 2022року в Україні ведений воєнний стан, який неодноразово був продовженим та діє й на сьогоднішній день.

Відповідно до ст.16, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Статтею 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, встановлено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст.49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Згідно ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, серед іншого, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Статтею 266-1 ч.1 КУпАП визначено, що військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Аналіз зібраних у справі доказів дає підстави вважати, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув справу, враховуючи вимоги ст.245,251, 252, 254-256, 280, 283 КУпАП та прийняв законе та обгрунтоване судове рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.172-20 ч.3 КУпАП.

Так, відповідно до положень частини першої ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем за контрактом (витяг з наказу ВЧ НОМЕР_2 №60 від 01 березня 2023 року - а.с.6), у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-20 ч.3 КУпАП підтверджується вищевказаним протоколом про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_1 №11 від 10 серпня 2023 року, який за приписами ст.251 ч.1 КУпАП є доказом у справі (а.с.3-6); письмовими поясненнями заступника командира дивізіону артилерійської розвідки з озброєння військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_2 та командира батареї безпілотних авіаційних комплексів дивізіону артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 від 10 серпня 2023 року, згідно яких 09 серпня 2023року, о 21-30 год. в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби мав ознаки алкогольного сп`яніння (а.с.8-9); актом фіксації відмови ОСОБА_4 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння від 09 серпня 2023 року (а.с.8).

Аргументи апеляційної скарги про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.172-20 ч.3 КУпАП ОСОБА_1 не перебував на території військової частини, не виконував службові обов`язки та бойові розпорядження спростовуються вищезазначеними доказами у справі.

Доказів при апеляційному перегляді постанови суду, які б свідчили про відсутність події та складу адміністративного правопорушення не встановлено.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює посилання ОСОБА_1 про те, що притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.172-20 ч.3 КУпАП відбулося поза спливом тримісячного строку, передбаченого ст.38 ч.2 КУпАП, оскільки цей строк обраховується з дня вчинення правопорушення (09 серпня 2023року) та датою прийняття судом відповідної постанови (26 жовтня 2023року), а не датою внесення постанови суду до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Згідно матеріалів справи встановлено, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута за відсутності особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності. Сповіщення ОСОБА_1 про дату та час призначеного у справі судового засідання 26 жовтня 2023року відбулося з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію виклику, за допомогою надіслання текстового повідомлення судової повістки на мобільний номер телефона особи, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, як засіб зв`язку з особою, яка проходить військову службу та є відсутною за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується довідками про доставку повідомлення у додаток «Viber» (а.с.11, 14). Слід зазначити, що ОСОБА_1 у наведений спосіб повідомлявся про попереднє судове засідання призначене на 05 вересня 2023року, заперечень щодо надіслання судової повістки засобами мобільного зв`язку не висловив (а.с.12). За наведених обставин відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

З огляду на викладене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції дотримано вимоги діючого законодавства, у відповідності до положень ст.33 КУпАП правильно враховано характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки скоєного та ступінь вини ОСОБА_1 , а тому доводи апеляційної скарги визнає безпідставними та такими, що спростовуються зібраними у справі та дослідженими судом доказами.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч.3 КУпАП за обставин, викладених у протоколі та постанові суду першої інстанції, є законним та обґрунтованим, а відтак підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП - за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 26 жовтня 2023 року - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 26 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 26 жовтня 2023 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду В.О. Бездрабко