Номер провадження: 33/813/133/24
Номер справи місцевого суду: 509/3131/23
Головуючий у першій інстанції Бочаров А. І.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю секретаря судового засідання Стоянової Л.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника Шиєнкова Я.Є., в інтересах ОСОБА_1 на постанову Овідіопольського райсуду Одеської обл. від 05.07.2023 стосовно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого по найму, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративнихправопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн., без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, а також стягнуто з нього на користь держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 22.05.2023 о 00:50 год., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , по 6 км автодороги Н-33 «Одеса-Білгород-Дністровський-Монаші», Одеський р-н Одеської обл., з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, невнятна мова, різкий запах алкоголю з рота; від продування газоаналізатора «Драгер» та проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі у лікаря нарколога відмовився в присутності двох свідків та під відеозапис, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України.

Окрім того, 22.05.2023 о 00:50 год., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , по 6 км автодороги Н-33 «Одеса-Білгород-Дністровський-Монаші», Одеський р-н Одеської обл., без посвідчення водія відповідної категорії, повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачені ч. 2 та ч. 4 ст. 126 КУпАП, ч. 3 ст. 126 КУпАП, чим порушив п.п. 2.1 а) ПДР України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник Шиєнков Я.Є., в інтересах ОСОБА_1 не погодився із оскаржуваною постановою з огляду на наступні обставини:

- поза увагою суду 1-ої інстанції залишилось те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №165811 від 22.05.2023 зазначено дві об`єктивні сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, керування транспортними засобами з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що унеможливлює здійснення захисту та свідчить про те, що склад зазначеного в протоколі адміністративного правопорушення не відповідає складу, що міститься в нормі закону;

- судом не було враховано того, що відеозапис зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 відсутній, натомість, відео починається з того, що ОСОБА_1 стоїть біля автомобіля та до нього підходить особа, що свідчить про те, що доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом матеріали справи не містять;

- в матеріалах справи є пояснення двох свідків, які написані однаково, слово в слово, при цьому, свідки не зазначають уповноважену особу, яка зупинила автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , а також їх показання не перевірені в судовому засіданні; із наявного в матеріалах справи рапорту вбачається, що поліцейські не зупиняли автомобіль під керуванням ОСОБА_1 ;

- ОСОБА_1 не був належним чином та своєчасно сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, що виключало, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, можливість розгляду справи, а також унеможливило його захист та подання клопотання про допит в судовому засіданні свідків;

- суд 1-ої інстанції залишив поза увагою те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення співробітники поліції порушили вимоги п. 7 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції №1376 від 06.11.2015, оскільки в прізвищі ОСОБА_1 закреслено літеру.

Посилаючись на викладені обставини, захисник Шиєнков Я.Є. просить скасувати постанову суду та провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Шиєнков Я.Є. не з`явились, не зважаючи на своєчасне та належне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, про причини неприбуття не повідомили та жодних клопотань на адресу суду не подавали.

Враховуючи неявку вищезазначених учасників процесу в судове засідання без поважних на те причин, апеляційний суд, керуючись вимогами ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги захисника Шиєнкова Я.Є. та ретельно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень захисника щодо наявності підстав для закриття провадження стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу інкримінованих останньому адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони є безпідставними та, навпаки, спростовуються доказами по справі.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №165811 від 22.05.2023 (а.с. 4), відповідно до якого ОСОБА_1 22.05.2023 о 00:50 год., керуючи автомобілем «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , по 6 км автодороги Н-33 «Одеса-Білгород-Дністровський-Монаші», Одеський р-н Одеської обл., з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, невнятна мова, різкий запах алкоголю з рота, від продування газоаналізатора «Драгер» на місці зупинки та проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків та під відеозапис, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою використання спеціального технічного засобу «Drager» (а.с. 6);

- пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 22.05.2023, згідно яких ОСОБА_1 в їх присутності, перебуваючи на 6 км автодороги Н-33 на блок-пості за адресою: Одеська обл., Одеський р-н, смт. Авангард, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , відмовився від пропозиції співробітників поліції пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного пристрою Drager», так і в закладі охорони здоров`я; окрім того, зазначені особи, відповідно до їх пояснень, також були свідками процесу складення стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за порушення вимог п.п. 2.1 (а), 2.5. ПДР України, а також відмови останнього від підпису протоколу та надання своїх пояснень (а.с. 7 та 8 відповідно);

- рапортом інспектора ВРПП ОРУП №2 ГУНП в Одеській обл. Чулака Д., згідно якого його екіпажем була отримана інформація від співробітників БП №7 стосовно того, що зупинили автомобіль «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_1 , у якого були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, після чого вони прибули на місце зупинки вищевказаного транспортного засобу та запропонували водієві пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки за допомогою використання спеціальних технічних засобів, так і в закладі охорони здоров`я, проте ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, що зафіксовано на відповідному відеозаписі (а.с. 9);

- відеозаписом з портативного відео-реєстратора співробітників поліції (а.с. 13), на якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Надаючи оцінку посиланням захисника на те, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд апеляційної інстанції зауважує на безпідставності таких тверджень з огляду на наступне.

Відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису із нагрудної камери відео-реєстратора співробітників поліції (а.с. 13), поліцейський підходить до автомобіля, біля відчинених водійських дверей якого стоїть ОСОБА_1 , на запитання співробітника поліції останній повідомив, що їхав з м. Покровськ через всю Україну.

За встановлених обставин вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував проти керування транспортним засобом, а також зазначив, що автомобіль належить йому.

Водночас, є слушними твердження захисника про те, що відповідно до наявного в матеріалах справи рапорту, співробітники поліції не зупиняли автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , натомість, транспортний засіб був зупинений співробітниками блок-поста, що підтверджується змістом самого рапорту та відеозапису з портативного відео-реєстратора співробітника поліції, при цьому, проти факту перебування за кермом автомобіля «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , не заперечував також особисто ОСОБА_1 .

У подальшому, співробітник поліції зауважує на тому, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, різкий запах алкоголю з порожнини рота, проти чого ОСОБА_1 заперечував та зазначив, що загинуло 11 його побратимів, факту того, що вживав алкогольні напої не заперечував, повідомив, що є військовослужбовцем.

Окрім того, із наявного в матеріалах справи відеозапису чітко вбачається така ознака алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 як порушення мови.

Зазначені обставини послугували підставою для пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою використання пристрою «Drager» або у закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 від обох запропонованих варіантів чітко відмовився.

Згодом ОСОБА_1 почав голосно сперечатись із поліцейськими, образливо до них звертатись, відмовився називати своє прізвище, заперечував наявність запаху алкоголю з порожнини рота.

На повторну пропозицію співробітника поліції пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager» або в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 знову відмовився та визнав, що вжив 2 банки пива, оскільки пережив стрес, пов`язаний із загибеллю своїх побратимів.

Із подальшого аналізу відеозапису вбачається, що, як на цьому зауважують поліцейські, ОСОБА_1 був зупинений на блок-пості, проти чого він не заперечував, після чого співробітник поліції повідомив останнього, що на нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, із відеозапису чітко видно, що ОСОБА_1 явно перебуває у стані алкогольного сп`яніння, поводить себе дуже агресивно, образливо та зневажливо по відношенню до співробітників поліції.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд констатує, що на наявному в матеріалах справи відеозаписі з портативного відео-реєстратору співробітників поліції зафіксована чітка відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, відповідно до яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Що стосується доводів захисника стосовно того, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №165811 від 22.05.2023 зазначено дві об`єктивні сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що такі твердження є вочевидь помилковими.

Так, на підставі аналізу змісту вищезгаданого протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП посадовими особами поліції викладена наступним чином: « ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, невнятна мова, різкий запах алкоголю з рота; від продування газоаналізатора «Drager» та проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків та під відеозапис».

В свою чергу, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено три альтернативні об`єктивні сторони вказаного адміністративного правопорушення, зокрема: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відтак, з огляду на викладене вище, всупереч твердженням захисника, об`єктивно вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №165811 від 22.05.2023 стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП було складено саме за фактом відмови особи, яка керує транспортним засобом (тобто ОСОБА_1 ) від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, при цьому, в протоколі зазначено лише одну об`єктивну сторону вказаного правопорушення відмова від проходження відповідного огляду за наявності обґрунтованих підстав вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Водночас, заслуговують на увагу доводи захисника Шиєнкова Я.Є. з приводу того, що в матеріалах справи містяться пояснення двох свідків, які написані однаково, слово в слово, та зазначені свідки не зазначають уповноважену особу, яка зупинила автомобіль під керуванням ОСОБА_4 .

Проте, в цьому контексті звертають на себе увагу положення ч. 2 ст. 266 КУпАП, згідно яких огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Системний аналіз вищевказаних положень законодавства дає підстави стверджувати про те, що у разі фіксації за допомогою технічних засобів відеозапису процесу проведення огляду особи на виявлення стану алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду залучення для огляду свідків не є обов`язковим та здійснюється лише у випадку неможливості фіксації за допомогою відеозапису.

З урахуванням викладеного, враховуючи те, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я зафіксований за допомогою відеозапису камер портативного відео-реєстратора співробітників поліції, наявність в матеріалах справи додаткових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є аналогічними за змістом та повністю підтверджують зафіксовані на відеозаписі обставини, жодним чином не свідчить про допущення співробітниками поліції будь-яких порушень вимог закону при складенні стосовно ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення.

Водночас, заслуговують на увагу твердження захисника стосовно того, що співробітники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення порушили вимоги п. 7 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції №1376 від 06.11.2015 (надалі Інструкція №1376).

Так, положеннями вищезазначеного п. 7 Розділу ІІ Інструкції №1376 передбачено, що не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №165811 від 22.05.2023 вбачається, що в прізвищі ОСОБА_1 міститься закреслення, зокрема, закреслено літеру «у» в кінці прізвища останнього, що очевидно є звичайною технічною опискою посадової особи, яка складала вказаний протокол.

На переконання апеляційного суду зазначена обставина хоча й свідчать про певні недоліки, допущені співробітниками поліції при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , проте не свідчить про відсутність в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за фактом відмови від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, з огляду на наявність в матеріалах справи належних, допустимих та достатніх доказів його вини.

Отже, зазначені вище докази спростовують доводи апелянта та підтверджують винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Окремої уваги вартий той факт, що в прохальній частині поданої апеляційної скарги захисник Шиєнков Я.Є. просить постанову суду 1-ої інстанції скасувати в повному обсязі та провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в той час як в мотивувальній частині апеляційної скарги захисником не викладено жодних мотивів незгоди із рішенням суду 1-ої інстанції в частині накладення на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, натомість, всі мотиви скарги зводяться до оскарження протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для надання оцінки доводам захисника стосовно необхідності закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Водночас, є слушними доводи апелянта стосовно того, що судом не було викликано ОСОБА_1 для участі у розгляді справи, внаслідок чого позбавлено можливості надати особисті пояснення з приводу інкримінованих адміністративних правопорушень, проте, апеляційним судом було поновлено право ОСОБА_1 на доступ до суду шляхом поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду 1-ої інстанції та надано можливість виступити в суді апеляційної інстанції, надавши свої пояснення, проте останній не скористався наданою можливістю та в судове засідання апеляційного суду не з`явився без поважних на те підстав, так само як і його захисник Шиєнков Я.Є., не зважаючи на своєчасне та належне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити на тому, що відповідно до положень ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Разом із тим, суд 1-ої інстанції, призначаючи ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, одразу призначив остаточне стягнення за два правопорушення одразу, без призначення стягнення за кожне адміністративне правопорушення окремо та без застосування відповідних положень ч. 2 ст. 36 КУпАП.

Відтак, постанова суду 1-ої інстанції стосовно ОСОБА_1 підлягає відповідній зміні в частині накладення стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Водночас, апеляційний суд позбавлений права погіршити становище ОСОБА_1 та застосувати до нього додаткові стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

З огляду на викладені вище обставини, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова зміні з підстав, викладених апеляційним судом вище.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Шиєнкова Я.Є., в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Овідіопольського райсуду Одеської обл. від 05.07.2023 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП змінити в частині накладення стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 (тисяча) неоподаткованих мінімумів для працездатних осіб, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Накласти на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподаткованих мінімумів для працездатних осіб, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподаткованих мінімумів для працездатних осіб, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца