ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/7883/23 Головуючий суддя І інстанції Саркісян О. А.
Провадження № 33/818/314/24 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: Порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 156 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, мешканка м. Харкова,

- визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП та на неї, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5100 грн. з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Постановою встановлено, що 08.10.2023 о 14:02 год. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 в магазині «Домашній» здійснювала торгівлю тютюновими виробами, а саме: одна пачка цигарок марки «Compliment» за ціною 50 грн. та одна пачка цигарок «Palermo» за ціною 50 грн. без марок акцизного податку, чим порушила ст. 11 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що вона не здійснювала продаж цигарок без акцизної марки будь-кому, а матеріали справи не містять фіскальних чеків щодо продажу цигарок. Вказувала. Що крім пояснень свідка, інших доказів її винності у вчиненні правопорушення немає. Зазначала, що працівники поліції безпосередньо не були присутні під час продажу цигарок, а протокол працівниками поліції складено лише за відомостями пояснень свідка, який не здійснював покупку цигарок у неї.

Крім того, ОСОБА_1 просила поновити їй пропущений строк апеляційного оскарження постанови судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2023 року, посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови вона отримала лише 13.12.2023 року, а без ознайомлення з текстом постанови вона не могла сформулювати свої апеляційні доводи.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя та права оскарження судових рішень, - відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

В судове засідання в суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Під час передачі ОСОБА_1 телефонограми про дату, час та місце розгляду її апеляційної скарги, а саме 14.03.2024 року, остання повідомила, що не має фактичної можливості з`явитись до суду апеляційної інстанції та просила розглянути її апеляційну скаргу без її участі.

Враховуючи наведене, а також вимоги ст.ст. 268 та 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 без її участі, в межах її доводів та вимог, враховуючи відомості, які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Визнаючи ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП суд першої інстанції послався на докази, а саме на відомості, які містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення, рапортах працівників поліції, письмових поясненнях свідка, заяві свідка, довідці щодо перевірки особи по АІС «АРМОР», відомостях відеозапису.

Відповідно до відомостей, які зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 1) вбачається, що 08.10.2023 року о 14:02 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 будучи в магазині «Домашній» здійснювала торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку, чим порушила ч.4 ст. 11 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

В матеріалах справи міститься відеозапис події за участю ОСОБА_1 (арк. 9), з відомостей якого вбачається, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 надати поясне6ннчя та розписатися у протоколі, однак остання відмовилась від цього.

Враховуючи відомості цього відеозапису апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 була обізнана про те, що стосовно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 156 КУпАП.

Належить взяти до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії службової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто остання не зверталася до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, не зверталася із скаргою на дії працівників поліції до їх керівництва з метою ініціювання проведення службової перевірки, а також не зверталась із відповідними заявами до правоохоронних органів у порядку, передбаченому КПК України, хоча мала для цього достатньо часу, що унеможливлює врахування доводів апелянта з приводу незгоди з відомостями протоколів.

Тобто ОСОБА_1 не скористалася своїм правом на оскарження дій працівників поліції під час складення ними протоколу про адміністративне правопорушення стосовно неї.

Отже, твердження апелянта, щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому ці відомості заслуговують на увагу.

Крім того, ОСОБА_1 під час складення протоколу стосовно неї відмовилась надавати працівникам поліції будь-які пояснення.

Проте в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що немає доказів її торгівлі тютюновими виробами.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у ОСОБА_1 була об`єктивна можливість надати працівникам поліції пояснення, під час складення протоколу, та пояснити, що вона не здійснювала торгівлю тютюновими виробами, або повідомити хто це робив. Проте, вона цього не зробила, а лише відмовилась від надання пояснень, що суд розцінює як обраний нею спосіб захисту для уникнення відповідальності.

Крім того, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 (арк. 5) вбачається, що 08.10.2023 року приблизно об 14 год. 00 хв. він зайшов до приміщення магазину «Домашній» АДРЕСА_1 та придбав у вказаному магазині дві пачки цигарок «Palermo» та «Compliment» без акцизної марки та пляшку горілки, Целковая» люкс, об`ємом 0,5 л. вироблена в ЛНР. Вищевказані товари йому продала господарка вказаного магазину Домашній» ОСОБА_1 за суму 170 грн. після чого він вийшов з вказаним товаром на вулицю і направився у бік своєї квартири, на шляху до свого будинку його зупинили працівники поліції та запитали де він придбав вказані товари, на що від відповів, що вказані цигарки та горілку придбав у магазині «Домашній».

З відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили чоловіка, у якого в руці були дві пачки цигарок без марок акцизного податку «Palermo» та «Compliment». На запитання працівників поліції він повідомив, що придбав їх у магазині «Домашній» за 50 грн за кожну пачку, тобто за 100 грн.

Враховуючи такі відомості цього відеозапису, поза розумним сумнівом, вбачається, що саме ОСОБА_2 був безпосереднім очевидцем події, яка відбулася 08.10.2023 року у магазині «Домашній» за участю ОСОБА_1 .

Поряд з цим, відомості, які зафіксовані в письмових поясненнях свідка ОСОБА_3 об`єктивно узгоджуються з відомостями відеозапису, який був долучений працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення, а тому у суду апеляційної інстанції не виникає сумнівів щодо об`єктивності таких пояснень.

Крім того, відповідно до відомостей постанови суддя Орджонікідзевського раонного суду м. Харова від 15 вересня 2023 року (арк. 13-15) вбачається, що ОСОБА_1 визнана винноюза ч.1 ст. 164-5 КУпАП, а саме за те, що 28 червня 2023 року в магазині «Домашній», який розташований за адресою: Харківська область, смт Шевченкове, вул. Покровська, 31, зберігала тютбюнові вироби без марок акцизного податку.

Враховуючи такі відомості які були встанволені постановою суду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обгрунтованість висновків суду першої інсан3ції, що ОСОБА_1 в магазині «Домашній» у АДРЕСА_1 здійснювала продаж цигарок без марок акцизного податку.

Поряд з цим, з відомостей відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 заперечувала свою вину у продажі тютюнових виробів без марок акцизного податку, однак під час перебування працівників поліції у цьому магазині, ОСОБА_1 мала можливість заявити клопотання працівникам поліції провести огляд приміщення магазина з метою встановлення відсутності таких тютюнових виробів у цьому магазині, а також провести аудит наявних в магазині грошових коштів проданих товарів щоб довести свою невинуватість, проте таких клопотань не заявляла.

Крім того, відповідно до відомостей рапорту інспектора поліції Тетьоркіна Ростислава (арк. 4), 08.10.2023 року під час несення служби у складі ГШР було об 14:08 год. зупинено ОСОБА_2 , який знаходився по вул. Покровська, 31 та зберігав при собі дві пачки цигарок «Palermo» та «Compliment» без акцизної марки, які він придбав 08.10.2023 року об 14 год. 00 хв. в магазині «Домашній» по АДРЕСА_1 в господарки вказаного магазину ОСОБА_1 за суму 100 грн. В подальшому було зроблено реєстрацію на лінію «102».

Відповідно до відомостей рапорту працівника поліції (арк. 3) вбачається, що 08.10.2023 року о 14:16 год. надійшло повідомлення зі служби « 102» про те, що 08.10.2023 року о 14:16 год. за адресою: Шевченківський район смт Шевченкове, вулиця Покровська, магазин «Домашній». Заявник працівник поліції, повідомив, що в магазині продають цигарки без акцизу, виявив громадянина ОСОБА_2 , який купив 2 пачки цигарок у цьому магазині. Заявник: ОСОБА_4 , тел.: НОМЕР_1 .

Враховуючи відсутність будь-яких скарг на дії працівників поліції під час складення протоколу, суд апеляційної інстанції вважає, що відомості зазначені у цих рапортах заслуговують на увагу.

Крім того належить взяти до уваги те, що з відомосте відеозапису вбачається, що під час перебування працівника поліції в магазині «Домашній» ОСОБА_1 перебувала за прилавком цього магазину, а будь-яких інших осіб у цьому магазині не було, а також про те, що продаж здійснювала будь-яка інша особа, ОСОБА_1 не повідомляла.

Отже, аналізуючи письмові пояснення ОСОБА_2 , відомості рапортів працівників поліції, а також відомості відеозапису, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що саме ОСОБА_1 здійснила продаж тютюнових виробів без марок акцизного податку, а тому суд апеляційної інстанції ставиться критично до доводів апелянта про те, що вона не здійснювала продаж тютюнових виробів.

Крім того, відповідно до вимог ч.4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Отже, аналізуючи цю норму закону об`єктивно вбачається, що всі тютюнові вироби повинні бути позначені марками акцизного податку, яких не було на пачках цигарок «Palermo» та «Compliment», які свідок придбав у магазині «Домашній» у ОСОБА_1 .

Поряд з цим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вбачається, що п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідність брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини (Проніна проти України, № 63566/00, Параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Апеляційний суд дійшов висновку, що визнаючи ОСОБА_1 винною, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, які походять з офіційних джерел та надав ним належну правову оцінку.

Таким чином, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції ОСОБА_1 не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколів та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 156 КУпАП, а посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними, а тому, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновивши їй процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков