ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Русєвої А.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Тищука В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси Лагоди К.О. від розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

11.03.2024 року автоматизованою системою документообігу Приморського районного суду м. Одеси в провадження судді Русєвої А.С. розподілена заява ОСОБА_1 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси Лагоди К.О. від розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування заявленого відводу судді заявник зазначив, що на оперативній нараді під час допомоги в ліквідації негативних наслідків обстрілу міста Миколаєва, на його думку, він познайомився із суддею Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_2 , яка разом із ним, пліч о пліч, долала негативні наслідки обстрілу міста Миколаєва. Так, на його думку, розгляд суддею Приморського районного суду м. Одеси Лагодою К.О. справи у відношенні нього може викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді під час розгляду справи по суті, оскільки розгляд справи передбачає перевірку та оцінку правдивості, повідомлених ним показів та відомостей, що стали підставою для складення відносно нього матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, водночас його неявка не перешкоджає вирішенню питання щодо відводу судді Лагоди К.О.

Суддею Лагодою К.О. суду надані письмові пояснення, в яких суддя зазначила, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП надійшла до її провадження ще 06.07.2023, при цьому розгляд зазначеної справи з липня 2023 року по січень 2024 року неодноразово відкладався за клопотаннями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Разом із цим, у період роботи на посаді судді Центрального районного суду м. Миколаєва вона жодного разу не брала участі в оперативних нарадах щодо ліквідації наслідків обстрілу у м. Миколаєві за участі посадових осіб Миколаївської міської ради, оскільки не мала та не має таких повноважень відповідно до вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а тому ніколи не зустрічалась з ОСОБА_1 . Більш того, до теперішнього часу ОСОБА_1 жодного разу не з`явився в судове засідання по справі щодо складання відносно нього протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке перебуває у її провадженні з 06.07.2023 року, у зв`язку із чим вказаного громадянина вона ніколи в житті не бачила.

Суд, оцінивши доводи поданої заяви на предмет їх обґрунтованості та доведеності, приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно норми КУпАП, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід. Суд, з метою додержання принципу законності судового провадження, приходить висновку про необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права кримінального процесуального права та вважає за необхідне керуватись при розгляді даної справи положеннями Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

За змістом статті 80 КПК особами, які беруть участь у справі за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, заява про відвід може бути заявлена під час судового провадження до початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Отже, з метою дотримання загальновизнаних інституційних гарантій правосуддя таких як незалежність і безсторонність суду, усунення судді відбувається через самовідвід (самоусунення) або на підставі заяви про відвід, поданої особою, що бере участь у кримінальному провадженні.

Статтями 81-82 КПК визначено порядок вирішення питання про відвід та наслідки такого відводу.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду.

Пункт 4 частини 1 статті 75 КПК України передбачає, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Кримінальне процесуальне законодавство висуває загальні вимоги до вмотивованості відводу, тому суд також застосовує практику ЄСПЛ як джерело права.

Суд керується сталою практикою ЄСПЛ в оцінці вмотивованості відводу, зокрема критеріями, що були чітко висвітлені у справі Mironenko та Martenko проти України (Рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року, заява № 4785/02, параграфи 66-71) та в основоположних справах Wettstein проти Швейцарії (Рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року, заява № 33958/96, параграфи 42-44) та Kyprianou проти Кіпру (Рішення ЄСПЛ від 15 грудня 2005 року, заява № 73797, параграфи 119, 121). ЄСПЛ вказав, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку самого судді, що означає необхідність встановити, чи мав останній у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суддя достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості, відповідно до практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є в цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, § 49-52, від 09.11.2006).

Під час розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Лагоди К.О., судом не встановлено існування будь-яких сумнівів в об`єктивності судді та її неупередженості, що було б підставою для її відводу на підставі положень кримінального процесуального закону, які за аналогією до кодексу України про адміністративні правопорушення регламентують підстави для відводу судді. Таких доказів особою, яка заявила відвід судді ОСОБА_2 суду не надано. Отже відсутні підстави вважати, що побоювання заявника в неупередженості судді Лагоди К.О., та її необ`єктивності, є об`єктивно виправданими.

Навпаки, судовим розглядом заяви про відвід судді, встановлено, що доводи заявника про його побоювання у недостатній неупередженості та об`єктивності судді Лагоди К.О. є надуманими, нічім не підтвердженими і, фактично зводяться до штучного затягування судового розгляду адміністративної справи, з урахуванням того, що положеннями ст. 38 КУпАП встановлені обмеженні строки накладення адміністративного стягнення.

Разом із цим, той факт, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП надійшло у провадження судді Лагоди К.О. ще 06.07.2023 року, водночас розгляд зазначеної справи неодноразово відкладався саме за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при цьому, ОСОБА_1 жодного разу не приймав участь у судовому засіданні, також свідчить про невиправдане затягування судового розгляду з вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд також наголошує та звертає увагу заявника ОСОБА_1 , що саме головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, послідовністю вчинення процесуальних дій та саме він оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки (ст.279 КУпАП), а в разі незгоди з процесуальними рішеннями суду, який розглядає справу, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вправі оскаржити такі рішення в порядку, встановленому Кодексом України про адміністративні правопорушення, а не заявляти про недовіру суду, оскільки такі підстави для відводу виглядають як зловживання правом на відвід з метою затягування судового провадження.

Також в світлі встановлених обставин залишається без логічного та раціонального пояснення з яких підстав заявник не заявив відвід одразу як дізнався, що справа відносно нього розподілена в провадження судді Лагоди К.О., адже обставини, про які зазначається заявником у поданій до суду заяві безумовно були йому відомі на час надходження до суду справи відносно нього, що також свідчить про переслідування ОСОБА_1 затягнути судовий розгляд справи щодо нього задля уникнення адміністративної відповідальності.

Таким чином, приймаючи до уваги відсутність підстав, визначених ст.ст. 75, 76 КПК України для задоволення відводі судді Лагоди К.О., суд визнає доводи заявника ОСОБА_1 необґрунтованими та безпідставними, які не свідчать про можливу упередженість та необ`єктивність судді Лагоди К.О. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси Лагоди К.О. відмовити.

Постанова оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

27.03.2024

Єдиний унікальний номер справи: №522/13451/23

Номер провадження №3-зв/522/3/24

Головуючий суддя Русєва А.С.