Справа №766/5628/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2024 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ВАД №363613 від 09.04.2024, відповідно до змісту якого ОСОБА_1 07.04.2024 близько 14:40 години ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив хуліганські дії відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою, ображав, штовхав, не досяг віку з якого настає адміністративна відповідальність.

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

У судове засідання, призначене на 24.04.2024 ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення SMS-повідомлення, яке було доставлено 15.04.2024 о 19:45 годині.

Вимогами ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.

Так вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП представниками поліції була обґрунтована наступними дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №363613 від 09.04.2024, в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення, зокрема встановлено факт вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 дій, які містять ознаки адміністративного правопорушення, проте останній віку, з якого настає відповідний вид відповідальності не досягнув;

- рапортом ВП№2 ХРУП ГУНП в Херсонській області, з якого вбачається, що 07.04.2024 о 14:41 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що дитині заявника ОСОБА_4 малолітньому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , завдано тілесних ушкоджень;

- заявою ОСОБА_4 , відповідно до якої остання просить вжити захіодів до батьків малолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які 07.04.2024 близько 14:40 години за адресою: АДРЕСА_2 , вчинили хуліганські дії відносно її сина ОСОБА_3 , виражалися нецензурною лайкою, ображали його, штовхали, давали ляпаси;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 , в яких зазначено, що 07.04.2024 близько 14:40 години її син ОСОБА_3 зустрівся з ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які виражалися на його адресу нецензурною лайкою, ображали його, штовхали, давали ляпасів. Після чого вона повезла сина до Херсонської обласної дитячої клінічної лікарні для обстеження;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких зазначав, що 07.04.2024 його син ОСОБА_2 вчинив хуліганські дії відносно малолітнього ОСОБА_15 , а саме: виражався на його адресу нецензурною лайкою, ображав його.

Інших доказів матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, за ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так кваліфікуючою ознакою правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП є ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, тобто при складанні протоколу уповноважена особа повинна встановити, від виконання яких саме обов`язків по відношенню до дітей ухиляються батьки, що за своїм змістом і становить об`єктивну сторону вказаного правопорушення.

Диспозиція цієї статті є бланкетною (відсилочною), не конкретизованою, а такою, що скеровує до норм законодавства України, які регулюють обов?язки батьків по відношенню до дітей.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначено ст. 150 Сімейного кодексу України, відповідно до вимог якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Отже, можна зробити висновок, що об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, а об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає в діях, пов`язаних з ухиленням від виконання покладених на батьків обов`язків, передбачених вищезазначеними нормами.

У той же час, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого неповнолітнього сина, який вчинив хуліганські дії, але не досяг віку, з якого настає адміністративна відповідальність.

Вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 1734 цього Кодексу тягне за собою відповідальність саме за ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Отже, особою, уповноваженою на складання протоколу було зроблено передчасний висновок про кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, який хоча вірогідно і допустив неналежне виконання своїх батьківських обов`язків, проте відповідні дії мали своїм наслідком вчинення неповнолітньою особою дій, які підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, що є кваліфікованим видом відповідальності, передбаченої ст. 184 КУпАП.

Оскільки суд в рамках справи, розгляд якої відбувається за правилами КУпАП, позбавлений права на здійснення перекваліфікації дій інкримінованих особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, притягнення ОСОБА_1 як за ч. 1 ст. 184 КУпАП, так і за ч. 3 ст. 184 КУпАП є неможливим.

Крім того зі змісту вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що було виявлено правопорушення, однак, матеріали справи не містять жодних доказів, окрім «візуального спостереження» інспекторів поліції, на основі яких можна б було встановити наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП. Таке спостереження працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку (Постанова Верховного Суду від 26.04.2018 у справі №338/1/17). Обґрунтування ж матеріалів справи про адміністративне правопорушення фактично лише показами (власними спостереженням) поліцейських ставить під сумнів їх незацікавленість в результатах розгляду справи.

Наявність в матеріалах справи заяви та показань мами неповнолітнього потерпілого, з огляду на обставини, вчиненого правопорушення, без обґрунтування обсягом інших належних та допустимих доказів, зокрема показань всіх учасників подій, які мали місце 07.04.2024, є недостатніми, враховуючи що остання не була очевидцем протиправних дій. Уповноважена ж особа на складання протоколу не була позбавлена можливості встановити та опитати свідків подій, проте відповідним правом не скористалась, що ставить під сумнів висновки, зроблені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Хоча протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП і являється самостійним джерелом доказової інформації, проте за відсутності обґрунтування іншими доказами, не може бути покладений в основу обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що до матеріалів справи не долучено жодних доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку, можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність ОСОБА_16 та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Також суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 184 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 184, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Людмила ВАЛІГУРСЬКА