НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

19 березня 2024 року Справа № 322/454/24 (Провадження № 3/322/438/24)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Гасанбеков С.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду з відділення поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області 04.03.2024, за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відносно: ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, а саме:

- постановою судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 08.02.2024 по справі № 322/20/24 підданий адміністративному стягненню за ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 29.02.2024 серії ВАВ №905912 ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме: «29.02.2024 о 15 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 умисно погрожував нанести тілесні ушкодження та фізичною розправою, а також умисно вдарив качалкою по голові по відношенню до своєї дружини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 , чим спричинив фізичне насильство».

ОСОБА_1 , належним чином повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, на розгляд справи не з`явився та не повідомив суд про причини неявки, а також не надіслав до суду будь-яких заяв. За таких обставин, відповідно до ст. 268 КУпАП, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з наступного.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Частиною другою статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за ті самі дії, вчиненні особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Постановою судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 08.02.2024 по справі № 322/20/24 ОСОБА_1 був підданий адміністративному стягненню за ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн., судом було встановлено таке: «31.12.2023 близько 23 год 40 хв ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство щодо своєї дружини ОСОБА_2 , тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме штовхав її та ображав її нецензурною, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному і фізичному здоров`ю потерпілої. Аналогічні дії щодо потерпілої ОСОБА_2 у тому ж місці ОСОБА_1 вчинив 21.01.2024 о 01:50 год. Вказані дії ОСОБА_1 вчинив будучи 14.03.2023 підданим адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.».

Відповідно до ч. 1 ст. 253 КУпАП якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Частиною шостою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суд враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.02.2021 по справі № 583/3295/19 (реєстраційний номер у ЄДРСР 95213443), та зазначає таке.

Статтею 126-1 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Об`єктивну сторону зазначеного кримінального правопорушення складають діяння, що виражаються в систематичному насильстві в формах фізичного, психологічного та економічного насильства. Сексуальне насильство виходить за межі цих форм і за наявності підстав кваліфікується за відповідними статтями КК України.

Словосполучення «систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства» описує діяння. Закінченим кримінальне правопорушення вважається з моменту вчинення хоча б однієї із трьох форм насильства (фізичного, психологічного чи економічного) втретє, у результаті чого настав хоча б один із вказаних в законі наслідків.

Шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілої особи, передбачена ст. 173-2 КУпАП, саме з метою відмежування від шкоди, визначеної ст. 126-1 КК України, не охоплюється поняттям «фізичні або психологічні страждання, втрата працездатності, емоційна залежність, погіршення якості життя потерпілої особи».

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства 29.02.2024, тобто втретє протягом року та після двох випадків притягнення його до адміністративної відповідальності.

Проте, у доданих до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалах відсутні відомості стосовно з`ясування питання про наслідки дій ОСОБА_1 , а саме чи призвели ці дії до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи. Водночас наявність систематичності у діях правопорушника зумовлює необхідність з`ясування питань про наслідки його дій, оскільки адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені КУпАП, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності (ч. 2 ст. 9 КУпАП).

Отже, у разі вчинення особою домашнього насильства втретє протягом року, обставини справи підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування, та в залежності від того, чи буде встановлено настання хоча б одного із вказаних у ст. 126-1 КК України наслідків, особа підлягатиме або кримінальній відповідальності, або у разі закриття кримінального провадження, адміністративній відповідальності.

Крім зазначеного, у даному випадку суд, також, визнає за необхідне звернути увагу на таке.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що фізичним насильством є форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

З наведених норм чинного законодавства випливає, що така форма домашнього насильства як фізичне, може проявлятися у різних діях винної особи, проте адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства у фізичній його формі, з огляду на приписи ч. 2 ст. 9 КУпАП, може наставати лише в разі, якщо такі дії не охоплюються диспозицією особливої частини Кримінального кодексу України (далі КК України).

Інший підхід до тлумачення та застосування вищезазначених норм чинного законодавства буде суперечити меті, задля якої було прийнято Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», адже ставитиме кривдника у більш вигідне становище у порівнянні з іншою особою, яка вчиняє аналогічні дії (фізичне насильство), та не відноситься до кола осіб на яких поширюється дія цього Закону, що не відповідає конституційному принципу рівності громадян перед законом (ст. 24 Конституції України).

Спричинення ОСОБА_1 потерпілій фізичного болю внаслідок завдання удару скалкою по голові, після чого потерпіла викликала поліцію, є фізичним насильством, відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та охоплюються диспозицією ч. 1 ст. 126 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Отже, незалежно від настання хоча б одного із вказаних у ст. 126-1 КК України наслідків, у даному випадку в діях ОСОБА_1 у будь-якому разі вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про необхідність закриття справи та передачі матеріалів прокурору.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 221, 253, 283-285, 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:

1. Закрити справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 та передати матеріали справи прокурору Новомиколаївського відділу Запорізької окружної прокуратури.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.С. Гасанбеков