Справа №587/3009/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Гончаренко Л. М.
Номер провадження 33/816/412/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Нещерет О.С., розглянувши у залі суду в місті Суми, у режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Нещерета О.С. на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 21 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Українця, громадянина України, військовослужбовця прикордонного загону, мешканця АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою суддіСумського районного суду Сумської області від 21 грудня 2023 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 15 жовтня 2023 року о 14 год. 07 хв. в Сумському районі на а/д Київ-Суми-Юнаківка 313 км, керував транспортним засобом ОРЕLVECTRA В д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей звужені та не реагують на світло, побліднілість обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху і скоїв правопорушення, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат НещеретО.С. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену постанову, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП.

В обґрунтовування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що як вбачається із відеозапису, долученого до матеріалів справи, поліцейській робить пропозицію ОСОБА_1 проїхати в наркодиспансер для проходження огляду на стан сп`яніння, тобто, пропонуєостанньомупоїхати у наркологію бистренько здати експрес- тест та зазначає, що випише направлення, а яке рішення буде прийнято їхати чи не їхати, залежить від ОСОБА_1 .При цьому, ОСОБА_1 запитує у поліцейського, як він думає, що йому краще зробити, на що поліцейський відповідає, що в його ситуації краще до лікарні не їхати, не усугубляти ситуацію, а роз`їхатись і все.

Апелянт вважає, що така поведінка поліцейського свідчить про порушення вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом міністерства внутрішніх справ України та міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, крім того, у п. 2.5 ПДР вказано, що водій саме на вимогу поліцейського має пройти огляд на стан сп`яніння, чого у даному випадку здійснено не було, оскільки пропонування такого огляду не є вимогою поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння. Крім того, ставлячи питання чи бажає водій проходити огляд чи відмовляється, поліцейській створив у ОСОБА_1 уяву,шо такий шлях можливий, є простішим та швидшим, що у свою чергу є підступним, оскільки наслідків відмови останній не розумів, і поліцейський не мав права говорити, що останній від проходження огляду може відмовитись. Крім того, направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я дляпроходження ним огляду на стан сп`яніння поліцейськими видано не було, доставку останнього до медичного закладу не забезпечено.

Також, апелянт зазначає, що у протоколі, складеному відносно ОСОБА_1 , зазначені такі ознаки наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло поблідніле обличчя, тремтіння пальців рук, які у вищезазначеній Інструкції взагалі не зазначені, в той же час, з відеофайлу вбачається, що такі ознаки наркотичного сп`яніння, які визначені вказаною Інструкцією, як звужені чи дуже розширені зіниці,які не реагують на світло, вираженетремтіння пальців рук, неприродна блідість у останнього відсутні.

Фактично, підставою для підозри поліцейських, що ОСОБА_1 може перебувати у стані наркотичного сп`яніння стало вивчення поліцейськими бази, в якій містилась інформація, що останній раніше за це притягувався до адміністративної відповідальності

Крім того, як зазначає апелянт, у даній ситуації незрозуміло, яка у поліцейських була підстава для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , відеозаписом підтверджується, що про конкретну причину зупинення автомобіля останнього повідомлено не було, і, насправді, такі підстави взагалі були відсутні. При цьому, з відеоматеріалу не вбачається руху транспортного засобу OPEL VECTRA д.н. НОМЕР_1 , хоча у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керує цим транспортним засобом 15 жовтня 2023 року о 14 год.07 хв. Одні і ті самі події, що відбувалися у цей день, зафіксовані на відеофайлаху різний час, що унеможливлює встановлення точного часу скоєння можливого правопорушення і є порушенням Наказу Міністерства внутрішніх справ № 1026 від 18 грудня 2018 року «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису».

Апелянт вважає, що всі зазначені факти у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації, що свідчить про недоведеність «поза розумним сумнівом» винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Нещерета О.С. на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що факт ОСОБА_2 вказаного адміністративного правопорушення, суддею суду першої інстанції був встановлений з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №009811 від 15 жовтня 2023 року, рапорту інспектора Сумського РУП ГУНП у Сумській області, довідки про надання інформації відносно ОСОБА_1 та відеозапису, який було долучено до матеріалів працівниками поліції.

Зазначені докази зібрані у передбаченому законом порядку і визнавати їх неналежними та недопустимими, у апеляційного суду підстави відсутні.

При цьому, відеозапис, який було враховано суддею суду першої інстанції як доказ винуватості ОСОБА_1 було проглянуто і апеляційним судом під час підготовки даної справи до апеляційного розгляду.

На ньому, на спростовування доводів апелянта, зафіксованояк працівники поліції зупинили автомобіль ОРЕLVECTRA В д.н.з. НОМЕР_1 , запитали у водія відповідні документи, встановили його особу ОСОБА_1 , перевірили по базі його дані, встановили, що він перебуває у розшуку, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності з позбавленням права керування транспортним засобом і за підозрою, що останній,за зовнішніми ознаками перебуває у стані саме наркотичного сп`яніння, чого він і сам не заперечував, запропонували пройти огляд у медичному закладі.

При цьому, ОСОБА_1 пропонував працівникам поліції вирішити питання іншим шляхом, вимкнути боді-камери, просив його відпустити та вказував на те, що він доїде до місця і ляже спати, зазначав, що воює півтора року, а не вживати наркотичні засоби не може, оскільки дуже важко.

Працівник поліції неодноразово пропонував пройти огляд у медичному закладі, повторно вказував на те, які ОСОБА_1 має ознаки наркотичного сп`яніння та зазначав про те, що у такому стані керувати транспортним засобом заборонено. ОСОБА_1 їхати у лікарню відмовився, на що поліцейський повідомив, що за таких обставин протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП все рівно буде складено, і все ж таки, у черговий раз, пропонував пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

ОСОБА_1 просив не складати протокол, відпустити його, «закрити очі на його вчинок», увійти у його становище, пропонував навіть гроші, зазначав про те, що алкогольні напої не вживає, а сів за кермо у стані наркотичного сп`яніння у зв`язку з тим, що командир попросив його забрати деякі речі.

Працівник поліції зазначив, що у даному випадку у ОСОБА_1 є два варіанти, або їхати у лікарню для проходження огляду або не їхати, інших варіантів немає. На зазначене, ОСОБА_1 все ж таки продовжував умовляти поліцейського вирішити питання іншим шляхом, вказував, що у разі складання відносно нього протоколу у нього будуть неприємності та просив не складати протокол.

У решті решт, ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння у лікарні, що і стало підставою для складання відносно нього протоколу за ч. 1 ст.130 КУпАП.

При цьому, на спростовування доводів апелянта, апеляційний суд зауважує, що підставою для зупинки транспортного засобу ОРЕLVECTRA В д.н.з. НОМЕР_1 стало повідомлення на службу «102» щодо перевірки даного автомобіля, враховуючи його польські номери, і жодних порушень ні при зупинці вказаного автомобіля, ні при процедурі проходження його водієм ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, як це передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейськими допущено не було, діяли вони у відповідності до вимог закону та у межах своїх повноважень.

Що стосується доводів апелянта про те, що такі ознаки наркотичного сп`яніння, які визначені вищезазначеною Інструкцією, у ОСОБА_1 були відсутні, а у протоколі зазначені ознаки, які вказаною Інструкціє не передбачено, то вони є надуманими та безпідставними, з врахуванням того, що останній сам не заперечував того, що перебуває у стані наркотичного сп`яніння і навіть зазначав, що і у який спосіб вживав.

Надуманими є і доводи апелянта про те, працівниками поліції при здійсненні відеозапису було порушено Наказ Міністерства внутрішніх справ № 1026 від 18 грудня 2018 року «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», за наявності того, що хоча ОСОБА_1 і просив поліцейських вимкнути камеру боді-камеру, вівся відеозапис безперервно і на ньому зафіксовано усі обставини, за яких відносно останнього було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У даному випадку винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доведена «поза розумним сумнівом», обставин, за яких можливо було б дійти іншого висновку в апеляційній скарзі не наведено, і підстав, за яких справа підлягала б закриттю, про що просить апелянт, під час її апеляційного перегляду не встановлено.

З огляду на вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що вказана справа була розглянута повно, всебічно та об`єктивно, всупереч доводів апелянта, оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування при апеляційному розгляді встановлено не було, а тому, вказане рішення судді суду першої інстанції слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 21 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.