КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 755/864/24

номер провадження: 33/824/1531/2024

Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кормушина Юрія Олександровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 05 лютого 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 05 лютого 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 грн 00 коп., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 05 лютого 2024 року та ухвалити нове рішення, яким провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що огляд на стан сп`яніння проведений з порушеннями, а тому вважається недійсним. Вказує, що з відеозапису вбачається, що коли до нього підходять працівники поліції, то він сидить у припаркованому автомобілі, який не рухається. В матеріалах справи відсутній доказ того, що він керував транспортним засобом, і що його зупинили працівники поліції. Зазначає, що йому не роз`яснено його права, право на користування правовою допомогою та наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також вказує, що в матеріалах справи відсутній безперервний відеозапис, який було розпочато через пів години після початку спілкування з ним, що ставить під сумнів законність проведення поліцейськими дій та позбавляє можливості об`єктивно перевірити обставини, пов`язані із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення. Крім того зазначає, що на відеозаписі не співпадає час.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся апеляційним судом належним чином. В той же час його захисник - адвокат Кормушин Ю.О. вважав за можливе проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність не лише особи, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а й тієї особи, яка керує транспортним засобом, але відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо доказів, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме в тому, що останній, у порушення вимог пункту 2.5 ПДР, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними, які містять:

протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №151987 від 29 грудня 2023 року, згідно з яким встановлено, що 29 грудня 2023 року о 00 год 36 хв. в місті Києві по вул. Маршала Черемшини, 16, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault DUSTER» державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1);

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29 грудня 2023 року (а.с.2);

відеозапис з нагрудної камери поліцейського №473501 (а.с.5).

У рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, ЄСПЛ неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не встановив достатніх даних, які б дозволили спростувати належність, допустимість та достовірність доказів, наведених в оскаржуваній постанові, на підставі яких суддя обґрунтовував свої висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки нагрудною камерою інспектора патрульної поліції не зафіксовано факту руху та керування ним автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, апеляційний суд відхиляє з таких підстав.

Апеляційний суд враховує, що обставини фабули адміністративного правопорушення, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та норма інкримінованого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом, на якому достатньо повно відображені події, які відбувалися 29 грудня 2023 року за участю ОСОБА_1 .

Із вказаного вище відеозапису вбачається, що працівники патрульної поліції пояснили ОСОБА_1 причину зупинки його транспортного засобу, яким він керував, оскільки він рухався під час дії комендантської години та здійснив поворот у недозволеному місці. ОСОБА_1 це не заперечував, а на запитання працівників поліції щодо того куди він їде в комендантську годину, він повідомив, що їде з роботи додому.

Заперечення ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом, апеляційний суд сприймає критично, вважає їх маніпулятивними та спрямованими на бажання уникнути ним відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що на відеозаписах не зафіксовані всі події, які відбулись 29 грудня 2023 року, не є підставою для скасування оскаржуваної постанови судді місцевого суду, оскільки в наданому відеозаписі відображені події, які відбувалися 29 грудня 2023 року за участю ОСОБА_1 та є достатніми для висновку про наявність в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суддею першої інстанції вірно зазначено, що на відеозаписі зафіксовано, що працівниками поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти обстеження на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі, також йому запропоновано доставку до медичного закладу та додому, оскільки правопорушення було виявлене під час дії комендантської години. Крім того, працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Ці обставини вказують на те, що водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в цілому. Також ОСОБА_1 запитав, як він може доїхати до закладу охорони здоров`я щоб пройти огляд на стан сп`яніння, на що працівники поліції повідомили йому, що вони відвезуть його до медичного закладу після чого доставлять додому.

Крім того, апеляційний суд враховує, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №151987 від 29 грудня 2023 року підписаний працівником поліції, який його склав, та ОСОБА_1 . Працівником поліції були роз`яснені ОСОБА_1 права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП.

Тому доводи апеляційної скарги про те, що під час складання протоколу ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, не ґрунтується на матеріалах справи.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, останнім не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що суддею першої інстанції прийняте законне і обґрунтоване судове рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обраний суддею першої інстанції ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп., з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП. Крім того, санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді Дніпровського районного суду міста Києва від 05 лютого 2024 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 05 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М.Верланов