Справа № 946/9434/23 Провадження № 3/946/93/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року місто Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Швець В.М., розглянувши матеріали адміністративного провадження у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про здійснення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколам про адміністративні правопорушення серії ААД № 359289 та 536505 від 30 листопада 2023 року ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що29 листопада 2023 року о 23 годині 48 хвилині він в місті Ізмаїл на вулиці Івана Підкови біля будинку 24 він, керуючи автомобілем Mersedes Benz, д.н.з. НОМЕР_1 на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, а також спеціального звукового сигналу, не зупинився, чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху, а також за те, що 29 листопада 2023 року о 23 годині 48 хвилині він в місті Ізмаїл на вулиці Івана Підкови біля будинку 24 керував транспортним засобом Mersedes Benz, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за здійснення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 ч.1 - невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу та ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у скоєнні вказаного правопорушення не визнав, дав пояснення, що дійсно у вказаний час та вказаному місці находився біля автомобілю, але автомобілем не керував.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , допитавши свідка, суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так згідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а згідно до п. 2.5 тих самих Правил, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 29 листопада 2023 року він перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому звернувся до свого знайомого ОСОБА_2 з проханням, щоб той відвіз його додому. ОСОБА_2 перебував за кермом його автомобіля - Mersedes Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , також у ОСОБА_2 знаходились документи на автомобіль та водійське посвідчення самого ОСОБА_1 . Але у ОСОБА_2 є вади слуху, тому коли вони рухалися, то ОСОБА_2 не почув, що поліцейський автомобіль включив сирену з метою зупинки їх транспортного засобу. ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з вимогою зупинити автомобіль, але той злякався, завернув у якійсь провулок, автомобіль встряв у багнюці, після чого ОСОБА_1 облаяв ОСОБА_2 і той пішов в невідомому напрямку, після чого, під`їхали працівники поліції та почали складати на нього ОСОБА_1 протокол. Йому запропонувати пройти тест за допомогою газоаналізатора. Він відмовився, оскільки транспортним засобом не керував.

Аналогічні пояснення надав свідок ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_2 ). Так в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що 29 листопада 2023 року до нього звернувся знайомий ОСОБА_1 з проханням відвезти його додому. ОСОБА_2 перебував за кермом автомобіля - Mersedes Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , також ОСОБА_1 віддав йому документи на автомобіль та водійське посвідчення самого ОСОБА_1 . Коли вони рухалися, то він - ОСОБА_2 не почув, що поліцейський автомобіль включив сирену з метою зупинки їх транспортного засобу, а через те що вікна в автомобілі були вологими, він не побачив вогнів. ОСОБА_1 звернувся до нього з вимогою зупинити автомобіль, але він злякався, завернув у якійсь провулок, автомобіль встряв у багнюці, після чого ОСОБА_1 облаяв його і він пішов додому.

Це також підтверджується відеозаписом з відеорегестратора, оглянутого в судовому засіданні, наданого працівниками поліції, з якого чітко вбачається, що ОСОБА_1 перебував біля автомобілю, але за кермо не сідав, автомобілем не керував, пересувався пішки біля та навколо автомобіля.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 не доведена ознаки «водія» та «особи, яка керує транспортним засобом», бо це не підтверджується достовірними та належними доказами, а тому в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не доведено, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем на час спроби його запинку з боку працівників поліції, а також не доведено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, керуючи перед цим транспортним засобом.

Згідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Але працівники поліції, які складали протоколи стосовно ОСОБА_1 , не надали жодного з перелічених вище доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 взагалі керував автомобілем.

За таких обставин суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження відносно нього підлягає закриттю відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 та п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП

Керуючись ст. 122-2, 130, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КпАП України та ч.1 ст.287 КпАП України.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду В.М.Швець