Провадження № 3/127/3309/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2024м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 06.04.2024 біля 21.59 год. по вул. Барське шосе, 8 в м. Вінниці ОСОБА_1 , керуючи автомобілем маркою Volkswagen, д.н. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль марки Volkswagen, д.н. НОМЕР_2 . Внаслідок цього транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушення не визнав і суду пояснив, що він дав автомобіль кумі. Ввечері вона подзвонила, що може віддати машину, але повідомила, що забруднила автомобіль. Вони домовились, що кума заїде на мийку, однак вона попросила його допомогти у цьому, тому він теж поїхав на мийку. Поки кума мила автомобіль, він взяв пиво і пив його. Виїжджаючи з мийки, кума зачепила інший автомобіль і сильно рознервувалась. Він намагався улагодити усі питання з потерпілим, оскільки згідно зі страховкою він не має право передавати керування іншим особам, але потерпілий викликав поліцію. Працівники поліції почули від нього запах, хоча він не заперечував факту вживання пива, і провели його огляд на стан сп`яніння.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 06.04.2024 вона взяла у ОСОБА_1 автомобіль і поїхала по справах. Під вечір вона мала повернути автомобіль, однак сильно забруднила його і ОСОБА_3 сказав, щоб вона його загнала на мийку. Вона попросила, щоб він допоміг їй у цьому. Після того, як машина була помита, вона виїжджала заднім ходом і відчула, що у щось вперлась. Вийшовши з автомобіля, вона побачила, що зачепила інший автомобіль. Вони сильно розхвилювалась і ОСОБА_4 сказав, щоб вона йшла у кафе, заспокоїлась і він тим часом улагодить питання з потерпілим.

ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 06.04.2024 у вечірній час він був на мийці, де мив власний автомобіль. Точний час він не пам`ятає, він почув стукіт, виглянув з-за автомобіля і побачив, що автомобіль, який виїжджав з мийки заднім ходом, зачепив інший автомобіль. З цього автомобіля вийшла дівчина. Що відбувалось далі він точно сказати не може, оскільки продовжив мити автомобіль. У подальшому він бачив, що приїхала поліція.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , думку захисника Приймачука О.В., дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З диспозиції статті 124 КпАП випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху (далі ПДР), що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Слід звернути увагу, що дана норма є бланкетною.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 10.9 ПДР.

Зі змісту пункту 10.9 ПДР випливає, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху; для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення суду надані схема ДТП, на якій зафіксоване розташування автомобілів, письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_6 . Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що в якості доказу до нього надані записи з портативних відео реєстраторів № 473847 та № 478776. Однак надані суду матеріали згаданих записів не містять, тому суд не може здійснити їхній аналіз з урахуванням приписів статті 252 КпАП.

Як суд зазначив вище, ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив факт керування транспортним засобом, мотивуючи це тим, що він на час перебування на мийці випив пиво, а до цього на прохання ОСОБА_2 передав автомобіль останній. Також ОСОБА_1 в судовому засіданні зауважив, що ОСОБА_2 , виїжджаючи з боксу мийки, допустила зіткнення з припаркованим автомобілем. Зазначені показання ОСОБА_1 були підтверджені в судовому засіданні показаннями ОСОБА_2 та показаннями ОСОБА_5 , який зауважив, що після удару з автомобіля, який допустив зіткнення, вийшла саме дівчина. З наданих суду письмових пояснень ОСОБА_7 випливає, що останній не міг повідомити, хто саме здійснював керування транспортним засобом на момент їх зіткнення.

Суд вважає за доцільне звернути увагу, що у прецедентній практиці Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), зокрема у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), звертає увагу, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі й закріпленою в статті 62 Конституції України.

Європейський судом з прав людини в рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рибемон проти Франції» зазначив, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, ніж це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

З огляду на викладене, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов до висновку, що об`єктивними даними не підтверджений факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом автомобілем марки Volkswagen, д.н. НОМЕР_1 , на час його зіткнення з автомобілем марки Volkswagen, д.н. НОМЕР_2 . Натомість за результатами судового розгляду суд встановив, що керування цим автомобілем здійснювала ОСОБА_2 . Саме тому суд вважає, що в судовому засіданні не підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись статтями 124, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Належним чином завірені копії матеріалів справи направити до Управління патрульної поліції у Вінницькій області для вирішення питання щодо доцільності оформлення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: