ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Болейко А.П. розглянув матеріали, які надійшли з відділу АП Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 11.11.2023 о 01 год. 46 хв. в м. Житомирі по вул. Хлібна, 28 водій ОСОБА_1 керувала т/з Ford Escape, реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановлено законом порядку водій відмовилася.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 11.11.2023 їхала на своєму автомобілі. В 01.46 на вул.Хлібна, в м.Житомирі зупинили поліцейські, у зв`язку з тим, що не горять фари в автомобілі, однак це було не так, бо режим включення світла стояв автоматичний. В автомобілі була сама, спиртне не вживала, була твереза. На пропозицію поліцейських пройти огляд на місці Драгером, погодилася. Оскільки в даного екіпажу поліцейських приладу Драгер не було, привіз інший екіпаж. Драгер не спрацьовував і результатів ніяких не давав, продуваючи в прилад хвилин 10. Поліцейські викликали ВСП. Просила поїхати в медичний заклад, оскільки Драгер працює з перебоями, але поїхати в медичний заклад не змогла, оскільки в її авто сів АКБ і вона не могла закрити машину і залишити її відчиненою. За пропозицією поліцейських подзвонила знайомим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які прийшли, щоб побути біля машини, щоб мала змогу проїхати в медичний заклад. Але за цей час поліцейські склали протокол про адміністративне правопорушення. В протоколі ОСОБА_1 написала, що не відмовилася проходити медичний огляд на стан сп`яніння, але нажаль, огляд в медичному закладі не запропонували. Крім того, поліцейські сказали, що оскільки я військова, тому потрібно викликати ВСП. В медичний заклад не поїхала, бо поліцейські сказали, бо без поліції і направлення там не приймуть. Направлення на медичний огляд не дали, і вона на своєму автомобілі поїхала додому, після того як зарядила АКБ від автомобіля таксі, яке зупинила з друзями. Постанову щодо накладення штрафу за невключені фари оскаржує в суді. Крім того, пояснила, що під час несення військової служби отримала психічне захворювання, і через це у неї повільна мова.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Грабчук О.В. подав клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, посилаючись на те, що поліцейськими порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, прилад Драгер працював з технічними збоями, не завезено ОСОБА_1 до медичного закладу, не вручено копії протоколу про адміністративне правопорушення, не відсторонено ОСОБА_1 від керування авто.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_1 товаришують. 11.11.2023 десь в 1 год. 45 хв. подзвонила йому ОСОБА_1 і спитала чи можу їй допомогти завести машину, і під час розмови почув, що приїхали поліцейські. Через хвилин 15-20, прийшов до неї пішли. Там була ОСОБА_1 , її подруга ОСОБА_5 , і 2 поліцейських. Почув, що ОСОБА_1 і поліцейські повишали голос, у них був якийсь конфлікт. Коли на ОСОБА_1 кричать, то вона нервує і переходить у психічний стан, у депресію. У поліцейських була підозра, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння, хоча ознак сп`яніння не бачив. Вона дихала йому. Запаху алкоголю не чув. Права ОСОБА_1 у його присутності не зачитували. ОСОБА_1 спитала, що їй потрібно робити, чи треба кудись їхати на медичний огляд. Працівники поліції сказали, що їдьте додому, там ніхто її не прийме без них. Потім поліцейські сіли в автомобіль і поїхали. У його присутності протокол не складали. Від керування автомобілем ОСОБА_1 , не відсторонювали. Попросив таксі зарядити авто, після того як це зробили, ОСОБА_1 з подругою ОСОБА_5 поїхали додому, під керуванням ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що є подругою ОСОБА_1 11.11.2023 близько 2 год. ночі, на прохання ОСОБА_1 прийшла до останньої на вул. Хлібна, бо в неї АКБ авто розрядилося і вона не може його закрити. Коли ОСОБА_6 прийшла, то ОСОБА_1 не була в стані сп`яніння. Поліцейські сіли в своє авто. Згодом поліцейські винесли протокол і сказали підписувати. Але ОСОБА_1 казала, що не відмовляється проходити медичний огляд. Прийшов ОСОБА_4 . Поліцейські сказали, що в медичний заклад пізно їхати, бо вже складено протокол, та без них там не приймуть і сказали їхати додому. Потім поїхали додому, після того, як таксі зарядило АКБ її автомобіля.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку захисника Грабчука О.В., свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, відеозаписи з боді-камер поліцейських, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно наданих суду медичних документів, а саме довідки військово-лікарської комісії №933 від 09.06.2020, повідомлення військової частини НОМЕР_2 №1689 від 09.06.2021, виписки (епікризу) із медичної карти стаціонарного хворого №2099 від 11.05.2023, виписки (епікриз) із медичної карти амбулаторного хворого №2334 від 01.06.2023, вбачається, що ОСОБА_1 хворіє та має психічне захворювання.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Щодо обґрунтованості поширення на вказану категорію справ гарантій Конвенції необхідно зазначити таке.

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.

Відповідно звернуто увагу уповноважених осіб на необхідності дотримання правил та процедур під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належному фіксуванні доказів вчинення правопорушення та їх зберіганні тощо.

У справах проти України ЄСПЛ розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Одночасно практика Європейського суду з прав людини щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення зосереджена навколо фундаментальних засад здійснення правосуддя у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, забезпеченні дотримання положень Конвенції в частині реалізації статті 6, яка гарантує кожному право на справедливий суд.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останньою адміністративного правопорушення, вказаного в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №424671 від 11.11.2023, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, що виключає провадження у справі та підлягає закриттю.

Як вбачається з відеозапису, т/з, під керуванням ОСОБА_1 зупинено у зв`язку з тим, що у автомобіля були виключені фари. Водій пред`явила документи. У свою чергу поліцейський запропонував водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, оскільки в нього виникла підозра, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Водій погодилася пройти огляд на місці, однак після того як прилад Драгер працював з технічними збоями, просила пройти огляд в медичному закладі. Однак, водія не було доставлено до медичного закладу, а складено протокол про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Однак, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, з відеозапису з нагрудної камери поліцейських (30:20), та з пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , факт присутності яких вбачається з відео, ОСОБА_1 просилася пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, однак цього поліцейські не зробили, чим порушено ч. 3 ст. 266 КУпАП, а тому слід провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Керуючись ст. 247,283, 284, КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя А.П.Болейко