Номер провадження: 33/813/648/24
Номер справи місцевого суду: 510/634/23
Головуючий у першій інстанції Бошков І. Д.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати у цивільних справах Драгомерецького М.М.,

при секретарі Узун Н.Д.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ренійського районного суду Одеської області від 12 червня 2023 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №094900 від 12.04.2023, ОСОБА_1 12 квітня 2023 року о 10.00 год, в с. Орлівка по вул. Паромна дорога, керуючи транспортним засобом марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 , потрапила у ДТП, після чого залишила місце події. Таким діями ОСОБА_1 порушила п. 2.10 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Постановою Ренійського районного суду Одеської області від 12 червня 2023 року ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн у дохід держави. Також з ОСОБА_1 стягнено судовий збір в розмірі 536,80 грн у дохід держави.

Не погодившись із вищезазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова Ренійського районного суду Одеської області від 12 червня 2023 року є незаконною, ухваленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, без з`ясування всіх обставин справи, тому просить її скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ренійського районного суду Одеської області від 12 червня 2023 року, мотивуючи тим, що про розгляд справи її належним чином не повідомляли, та лише 22 грудня 2023 року вона отримала постанову поштовою кореспонденцією.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Враховуючи те, що матеріалами справи не спростовуються викладенні у клопотанні доводи, а також для забезпечення права особи на доступ до правосуддя, вважаю за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ренійського районного суду Одеської області від 12 червня 2023 року.

В судове засідання до апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.

З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі доводів, викладених у апеляційній скарзі, а також доказів, які містяться в матеріалах справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визнаючи винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накладаючи відповідне адміністративне стягнення, суд першої інстанції, всупереч вимогам ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП не з`ясував всіх фактичних обставин, що мають істотне значення для розгляду справи, та дійшов помилкового висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно вимог п. 2.10 а ПДР України, в разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Системний аналіз диспозиції ст. 122-4 КУпАП дає підстави дійти висновку про те, що суб`єктивна сторона такого адміністративного правопорушення як залишення місця дорожньо-транспортної пригоди характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу, тобто коли особа усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення встановлюється шляхом дослідження доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційним судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №094900 від 12.04.2023, ОСОБА_1 12 квітня 2023 року о 10.00 год, в с. Орлівка по вул. Паромна дорога, керуючи транспортним засобом марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 , потрапила у ДТП, після чого залишила місце події.

В апеляційній скарзі та в письмових поясненнях від 12.04.2023, ОСОБА_1 зазначає, що дійсно вона та другий учасник ДТП водій транспортного засобу «Рено Магнум» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , залишили місце ДТП, але вчинили це вимушено та зі згоди працівників поліції.

Так, ОСОБА_1 стверджує, що ДТП відбулась на території паромної переправи Орлівка-Ісакча, відразу після ДТП остання зателефонувала до поліції та повідомила про подію. Однак, у зв`язку з тим, що ДТП відбулась на поромі, а працівникам патрульної поліції заборонено без спеціального дозволу в`їжджати на пропускний пункт, обидва водії, з дозволу працівників патрульної поліції з`їхали з порому, та чекали поліцейських для оформлення ДТП, в зоні прикордонного контролю.

Відповідно до змісту рапорту наявного в матеріалах справи, 12.04.2023 о 09.39 год, до ВП №2 (м. Рені) Ізмаїльського районного ВП ГУНП в Одеській області зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що за адресою: Ренійський р-н, с. Орлівка, вул. Паромна дорога, очікує транспортні засоби «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 та «Рено Магнум» д.н.з. НОМЕР_2 . По прибуттю на місце події нарядом СРПП було встановлено, що водій вантажного автомобіля марки «Рено Магнум» д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 не врахував безпечну швидкість та дистанцію, під час з`їзду з порому скоїв наїзд на транспортний засіб, який стояв на місці марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .. Після чого обидва учасники здійснили з`їзд з місця події, у зв`язку із тим, що співробітники ДПСУ та співробітники митної служби наказали їм це зробити. Нарядом СРПП було складено протокол про адміністративне правопорушення, за ст. 124 КУпАП серії ОБ094898 (а.с. 5).

Згідно листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 до вимог наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 віл 27.08.2019 за №56-ОД «Про встановлення режиму та зон прикордонного контролю в пункті пропуску через державний кордон України для поромного, морського та річкового вантажно-пасажирського сполучення та території ТОВ «Поромний комплекс Орлівка» повідомлено, що в`їзд (вхід) в зону прикордонного контролю, або виїзд (вихід) з зони прикордонного контролю усіма особами та транспортними засобами здійснюється тільки з дозволу уповноваженої службової особи підрозділу органу охорони державного кордону.

Листом ВП №2 (м. Рені) Ізмаїльського районного ВП ГУНП в Одеській області, повідомлено, що на території поромної переправи Орлівка-Ісакча, зафіксувати ДТП на місці події не має можливості, через заборону в`їзду.

Таким чином, оцінюючи вищезазначені докази окремо та в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не було умислу на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди за її участі, остання залишила місце ДТП вимушено та зі згоди працівників поліції, що підтверджується матеріалами справи.

На думку апеляційного суду, уповноважена особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №094900 від 12.04.2023, відносно ОСОБА_1 , за ст. 122-4 КУпАП, діяла непослідовно та недобросовісно, оскільки як вбачається з рапорту ВП №2 (м. Рені) Ізмаїльського районного ВП ГУНП в Одеській області, ОСОБА_1 негайно після ДТП повідомила про даний факт працівників поліції, які дозволили їй з`їхати з поромної переправи для фіксування ДТП, тобто надали дозвіл на залишення місця ДТП.

Таким чином, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, керуючись принципами презумпції невинуватості, загальними принципами здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури, апеляційний суд приходить до висновку в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять доказів наявності в діях останньої такої форми вини як умислу на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ренійського районного суду Одеської області від 12 червня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ренійського районного суду Одеської області від 12 червня 2023 року скасувати.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький