Справа № 638/ 560 /24
Провадження № 3/644/ 702 /24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

по справі про адміністративне правопорушення

27 березня 2024 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі судді Сітало А.К., розглянувши адміністративний матеріал по справі про адміністративне правопорушення, який надійшов з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Славута Хмельницької області, громадянина України, військовослужбовця перебуваючого на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 , солдата на посаді кулеметника, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Вищої ради правосуддя № 399/0/15-23 від 20.04.2023 року, з 01.05.2023 року змінено територіальну підсудність судових справ зокрема Шевченківського районного суду Харківської області та Дворічанського районного суду Харківської області на Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

До суду надійшов адміністративний матеріал, складений начальником групи ВСП смт. Великий Бурлук майором ОСОБА_2 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ДНХІ-2/13434 від 29.12.2023 року у відношенні ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 29 грудня 2023 року близько 17:00 год. на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , солдат ОСОБА_1 був виявлений ТВО командиром взводу старшим сержантом ОСОБА_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: стійким запахом алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння солдат ОСОБА_1 відмовився.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме: відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Суд дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, приходить до висновку про закриття провадження по справі з наступних підстав.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння

Відповідно до диспозиції ч.3 ст.172-20 КУпАП, адміністративним правопорушенням вважається, розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Таким чином, диспозиція частини першої ст. 172-20 КУпАП передбачає, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, осіб визначених в частині першій вказаної статті є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 КУпАП.

Частиною третьою статті 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 29 грудня 2023 року близько 17:00 год. на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , солдат ОСОБА_1 був виявлений ТВО командиром взводу старшим сержантом ОСОБА_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: стійким запахом алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння солдат ОСОБА_1 відмовився.

У зв`язку з викладеним, вище вбачається, що під час складання протоколу не встановлено факт того, що ОСОБА_1 29.12.2023 року перебував в стані алкогольного сп`яніння, як зазначено в протоколі у зв`язку з тим, що останній відмовився від проходження вказаного огляду.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП не визнав. В письмових поясненнях зазначених в протоколі ОСОБА_1 зазначив, що 29.12.2023 року він спиртні напої не вживав, вважає що до нього з боку ТВО командира взводу старшого сержанта ОСОБА_3 упереджене ставлення.

Таким чином, на думку суду з`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке поставлено за провину особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В разі відмови особи від проходження медичного огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, мають бути зазначені ознаки такого сп`яніння.

Статтею 266-1 КУпАП визначено порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.6 ст. 266-1 КУпАП під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

До протоколу не додано відеозапису під час проходження або відмови від проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також не долучені письмові пояснення свідків, які були присутні під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ч. 9 ст. 266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

При вирішенні справи відповідно до приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Статтею 19 Конституції України визначено, що посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Доказів, які б достовірно та поза розумним сумнівом, підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, матеріали справи не містять.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у справі відсутні достатні, належні та допустимі докази на підтвердження факту того, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків чи відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, як зазначено у протоколі, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, оскільки його вину не доведено належними та допустимими доказами, а тому всі сумніви щодо недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на його користь.

Керуючись ст. ст. 33-38, ч. 3 ст. 172-20, 247, 276, 279, 283-285 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через районний суд в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А. К. Сітало