Житомирський апеляційний суд
Справа №285/6547/23 Головуючий у 1-й інст. Сусловець М. Г.
Категорія ч.5 ст.126 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника Вдовиченка Богдана Вікторовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвокатаВдовиченка Богдана Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 січня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років. Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 14.10.2023 о 22 год. 51 хв. по вул.Житомирська в м.Звягель керував транспортним засобом ВАЗ 21114, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Вдовиченко Б.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати, а справу закрити у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, пославшись на незаконність постанови, порушення судом норм процесуального права. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, позбавивши його, як адвоката, права надати докази, пояснення та скористатись іншими правами, передбаченими ст.268 КУпАП. Також, судом безпідставно були проігноровані подані ним 25.12.2023 та 12.01.2024 клопотання про відкладення розгляду даної справи, що у свою чергу вплинуло на гарантії забезпечення судом прав ОСОБА_1 , інтереси якого він представляє.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження захисник посилається на те, що про прийняте рішення йому стало відомо 18.01.2024, а саме, з дня опублікування постанови в ЄДРСР.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника, перевіривши апеляційну скаргу в межах її доводів, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Зокрема, доводи апеляційної скарги та пояснення захисника в суді апеляційної інстанції ґрунтувались на тому, що суд першої інстанції грубо порушив норми процесуального права, розглянув справу без участі захисника, який подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю в розгляді іншої справи, а тому оскаржуване судове рішення підлягає безумовному скасуванню. Також захисник в суді апеляційної інстанції додав, що на час апеляційного розгляду закінчились строки накладення адміністративного стягнення, визначені ст. 38 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Проте, як вбачається з матеріалів провадження, справа неодноразово призначалася до розгляду судом першої інстанції, останній раз на 8 год. 30 хв. 12.01.2024. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, ОСОБА_1 та його захисник Вдовиченко Б.В. в судове засідання повторно не з`явились. При цьому, захисник повторно подав клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на його зайнятість у розгляді інших справ, призначених Богунським районним судом м.Житомира на 9 год. 40 хв. та 10 год. 00 хв. цього ж дня. Оскільки адвокатом подано повторне клопотання про відкладення судового засідання, суд першої інстанції, надавши оцінку процесуальній поведінці сторони захисту, з метою недопущення затягування розгляду справи, обґрунтовано визнав причини неявки ОСОБА_1 та його захисника Вдовиченка Б.В. в судове засідання неповажними та розглянув справу у їх відсутність. Апеляційний суд не вбачає порушення суддею місцевого суду норм процесуального права, оскільки у даному випадку захисник, враховуючи різний час судових засідань, міг заявити клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції в одному з судів, де були призначені справи, або за допомогою власних засобів відеозв`язку, проте таким правом не скористався.

Крім того, апеляційним судом було у повній мірі забезпечено можливість ОСОБА_1 та його захисника Вдовиченка Б.В. реалізувати процесуальні права, передбачені ст.268 КУпАП, під час апеляційного розгляду справи, де були вислухані та оцінені усі доводи захисника, які він не міг висловити в суді першої інстанції.

Заявлене адвокатом Вдовиченко Б.В клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на час апеляційного розгляду строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП, задоволенню не підлягає, оскільки справа судом першої інстанції розглянута в межах строків накладення адміністративного стягнення, а закінчення таких строків на час розгляду справи апеляційним судом не є підставою для закриття провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Судові рішення, на які посилався в апеляційній скарзі та в судовому засіданні захисник, не мають преюдиційного значення для вирішення даної справи.

Будь-яких інших доводів щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного судового рішення апеляційна скарга та пояснення захисника не містили.

Матеріали справи свідчать, що висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КпАП України, ґрунтується на матеріалах провадження та досліджених у судовому засіданні доказах.

Так, згідно вимог пункту 2.1.а Правил дорожнього руху України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За змістом ч.4 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Положеннями ч.5 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №399440 від 14.10.2023 вбачається, що ОСОБА_1 14.10.2023 о 22 год. 51 хв. по вул.Житомирській в м.Звягель керував транспортним засобом ВАЗ 21114, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування протягом року (постанова Корольовського районного суду м.Житомира від 04.04.2023), чим порушив п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП (а.с.3).

ОСОБА_1 був ознайомлений зі складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, який підписав, надавши пояснення «так треба було». Ніяких заперечень щодо дій працівників поліції не виказував.

Дослідивши докази та встановивши, що ОСОБА_1 17.10.2022 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП, та будучи позбавленим постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 04.04.2023 права керування транспортним засобом, повторно протягом року керував транспортним засобом, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Доказів, які спростовують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення під час апеляційного розгляду не надано, не містять їх і матеріали справи.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_2 про поновлення строку задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвокатаВдовиченка Богдана Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 січня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич