Справа № 373/695/24
Номер провадження 3/373/390/24
ПОСТАНОВА

про дооформлення матеріалів справи

29 березня 2024 року Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду

Київської області Залеська А.О.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Переяславського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про притягнення до адмін6істративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 183-1 КУпАП,

установив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №39882093 від 25.03.2024, складеного головним державним виконавцем Переяславського ВДВС Хорошко Н.І. боржник ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 183-1 КУпАП у зв`язку з тим, що під час здійснення виконавчого провадження за виконавчим документом (судовим наказом) у справі №709/1936/13 від 09.09.2013 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини заробітку та усіх видів доходу щомісячно, боржник ОСОБА_1 допустив заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої станом на 01.03.2024 перевищує суму належних до сплати платежів за шість останніх місяців (27711,00 грн), та становить 248037,29 грн

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці справи до розгляду вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Частина 1 ст. 183-1 КУпАП передбачає відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено 25.03.2024 за місцем знаходження Переяславського ВДВС (м. Переяслав, вул. Оболонна, 2-в), однак у матеріалах справи відсутні докази належного запрошення (виклику) його для складання і підписання протоколу саме на цю дату, як того вимагається в абз. 13 п.4 Розділу XIV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом МЮУ від 02.04.2012 № 512/5.

Так, з документів, доданих до протоколу, вбачається, що на адресу боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) державним виконавцем було надіслано виклик до служби на 15.03.2024 , 10:00 год для складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 183-1 КУпАП, однак протокол був складений виконавцем пізніше 25.03.2024, тобто у день, на який боржник не повідомлявся.

Крім цього, досить сумнівним є дата вручення та сам факт вручення боржнику ОСОБА_1 поштового відправлення - запрошення (виклик) для складання та підписання протоколу (рекомендоване повідомлення за номером трекінгу Укрпошти 568). Так, відповідне поштове відправлення здане до відділення Укрпошти 07.03.2024 о 13:48 та містить відмітку про вручення його адресату вже наступного дня 08.03.2024. При цьому відмітки чи вручене воно особисто ОСОБА_1 рекомендоване повідомлення про вручення не містить. Підпис у графі «розписка про одержання» не ідентифікований прізвищем одержувача.

Отже, у суду немає достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 був повідомлений про складання відносно нього протоколу від 25.03.2024 , що обмежило його права надати пояснення, ознайомитись з протоколом, висловити зауваження та отримати його примірник.

Про те, що виклик ОСОБА_1 до органу ВДВС для складання та підписання протоколу від 25.03.2024 не був здійснений, свідчить також відсутність Акту про неявку боржника до ВДВС за викликом на 25.03.2024.

Згідно абз. 17 пункту 4 Розділу XIV Інструкції до протоколу виконавця додаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

За змістом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП такими матеріалами мають бути достовірні відомості (докази) про наявність заборгованості по аліментам та відомості про винуватість боржника у несплаті аліментів.

У цьому аспекті слід зазначити, що бездіяльність виконавця з примусового виконання судового рішення про стягнення аліментів не може бути поставлена у вину боржника у виконавчому провадженні, якщо боржник працює та отримує офіційний дохід, на який державний повинен був накласти стягнення і роботодавець та інші органи (страхові агенти) повинні були виконувати відповідну постанову виконавця по відрахуванню аліментів.

Згідно положень ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження включає в себе сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (ч.5 ст. 18 Закону).

Пунктом 2 розділу XVI Інструкції передбачено, що виконавець здійснює заходи для отримання інформації про доходи боржника та виносить постанову про звернення стягнення на доходи боржника, оформлену відповідно до пункту 3 розділу Х цієї Інструкції. Стягнення аліментів здійснюється відповідно до вимог статті 70 Закону та пунктів 3-10 розділу Х цієї Інструкції. У разі якщо боржник отримує заробіток (доходи) у різних місцях, відрахування аліментів із кожного виду виплат здійснюється за окремими постановами про звернення стягнення на доходи боржника згідно з розміром утримання, визначеним виконавчим документом.

Згідно з пунктом 4 розділу XVI Інструкції виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із:

звіту про здійснені відрахування та виплати;

квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником;

заяв та (або) розписок стягувача;

інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості;

інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Долучений до протоколу Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів не містить відомостей по відрахуванню (сплати) аліментів податковим агентом (роботодавцем) боржника. Відповідний розрахунок складений найбільш вірогідно, виходячи із середньої заробітної плати для даної місцевості, без з`ясування державним виконавцем наявності у боржника офіційних доходів від трудової чи іншої діяльності, а тому не може бути взятий за основу при доведенні розміру боргу та винуватості боржника. Відомостей, що боржник увесь розрахунковий період ніде не працював матеріали справи не містять. Навпаки, до протоколу додана відповідь Пенсійного фонду України на автоматизований запит державного виконавця про те, що ОСОБА_1 станом на березень 2024 року отримує заробітну плату в ТОВ «НВО БУД» (), однак дані про отримані доходи боржника у виді заробітної плати виконавцем не добуті та не враховані при визначенні розміру заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, для встановлення винуватості боржника та суми заборгованості по аліментам державний у контексті ст. 183-1 КУпАП виконавець повинен надати належні та достовірні докази відсутності не лише майна боржника, а й офіційних доходів, на які б можна було накласти стягнення. У цьому випадку державний виконавець повинен отримати підтвердження стягувача щодо відповідної суми заборгованості зі сплати аліментів та ознайомити з нею боржника.

Суд звертає увагу, що притягнення боржника до відповідальності за ст. 183-1 КУпАП розпочинається складанням відносно нього протоколу про адмінправопорушення, що може бути лише у випадку, якщо вчинені державним виконавцем заходи по примусовому стягненні аліментів виявились не ефективними. Іншими словами, боржник може бути притягнути до відповідальності за ст. 183-1 КУпАП за умови, що заборгованість виникла у період, коли платник аліментів ніде не працював і не отримував пенсії чи іншого постійного офіційного доходу, тобто, коли виконання обов`язку зі сплати аліментів повністю залежало від волі боржника.

Також вбачається невиконання головним державним виконавце, який склав протокол, положень Інструкції щодо ознайомлення боржника з протоколом, складання його у двох примірниках та вручення примірника боржнику під підпис. Відомостей про надсилання протоколу ОСОБА_1 та отримання його боржником матеріали справи не містять.

Таким чином, існують обставини, які позбавляють суд можливості об`єктивно розглянути справу в межах висунутого звинувачення, з дотриманням права особи на захист, яка має бути проінформована про суть звинувачення до направлення матеріалівна розгляд до суду.

Встановивши, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 183-1 КУпАП разом з додатками до нього складено без дотримання державним виконавцем спеціальних положень Закону та Інструкції, матеріали справи підлягають поверненню для доопрацювання та належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 278 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Протокол та матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 183-1 КУпАП повернути Переяславському відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для доопрацювання та належного оформлення.

Суддя А.О. Залеська