Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/1584/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2024 року м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Надопта А.А., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли із Відділу ПС «ДЯКОВЕ» ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово не працює,

за ч.2 ст.185-10 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №148959 від 13.02.2024 року вбачається, що 13.02.2024 року близько 09 год. 20 хв. прикордонним нарядом «Група реагування» від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б ) в межах прикордонної смуги на напрямку 35 прикордонного знаку, на відстані близько 1300 метрів від лінії державного кордону України (територія Пийтерфолвівської сільської громади Берегівського району Закарпатської області) було виявлено та в подальшому затримано громадянина України ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , який перебував та пересувався в прикордонній смузі без документів, що посвідчують особу та не виконав неодноразову повторювану законну вимогу представника Державної прикордонної служби України пред 'явити документи, що посвідчують особу з метою контролю за дотриманням прикордонного релсиму (обов 'язок пред 'явлення таких документів громадянами встановлена п. 10 «Положення про прикордонний реж:им» затвердженого Постановою КМУ від 27.07.1998 року №1147, право здійснювати контроль за дотриманням прикордонного режиму в контрольованому прикордонному районі надано п. 5 цього Положення) проігнорувавши вимогу зупинитися та пред 'явити документи, вдався до втечі.

Своїми діями громадянин України ОСОБА_1 порушив вимоги cm. 23 Закону України «Про державну прикордонну службу України» від 19.06.2003 року, а саме здійснив злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця ДПСУ під час безпосереднього виконання ним службових обов`язків, пов 'язаних з охороною державного кордону України, відповідальність за яке передбачено ч. 2 cm. 185-10 КУпАГІ. а також порушив вимоги п. 7 «Положення про прикордонний режим» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 року №1147, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 cm. 202 КУпАП.

Будучи належними чином повідомленим про час та місце розгляду справи у суді, ОСОБА_1 на розгляд справи щодо нього не з`явився. Останній рухом справи не цікавився, судову кореспонденцію отримував, до суду не з`явився, клопотання про причини неявки до суду та відкладення розгляду справи не заявляв, а тому суд, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч.4 ст.294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989р. про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому суд вважає за необхідне розглянути справу за його відсутності, що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП.

Окрім того, з цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що за змістом вимог КУпАП учасники судового процесу та їхні представники повинні з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіряючи поважність причин неявки в судове засідання правопорушника суд встановив, що йому надсилались судові повістки про виклик в судове засідання на адреси, засоби зв`язку, які зазначено в протоколі, однак він жодного разу не з`явився і не повідомляв суд про поважність причин неявки в судові засідання. Така поведінка відповідача суперечить приписам КУпАП, а тим більше що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, з метою запобігання безладному руху справи з врахуванням особливостей судового процесу, та зважуючи на те що сторони нових доказів ніж ті, що подано до суду, не зможуть подати і такі слід вважати достатніми для вирішення справи, то зазначене на переконання суду щодо розгляду справи за відсутності праавопорушника не вплине на своєчасний розгляд справи та не призведе до порушення процесуальних прав сторін.

Згідно вимог ст.ст.245,252 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушенняі обов`язком органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом. Докази, на основі який встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, цей орган оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи (протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №148959 від 13.02.2024 року, суддя приходить до висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, як злісна непокора законному розпорядженню військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України,під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, вчинене групою осіб є вірною, а його вина у скоєнні правопорушення є доведеною.

При обранні виду та міри стягнення суддя враховує характер правопорушення, встановлені фактичні обставини, та вважає за доцільне накласти на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу.

В силу абзацу 5 ч.1 ст.3, пункту 5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»`у зв`язку із ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення із правопорушника слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 268, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 (дані про ІПН в матеріалах справи відсутні), визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185-10 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 (дані про ІПН в матеріалах справи відсутні), на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн.60 коп. до спеціального фонду Державного бюджету України.

Реквізити для сплати штрафу: код отримувача (ЄДРПОУ) 37975895, Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0007401, код класифікації доходів бюджету 21081100.

Реквізити для сплати судового збору: код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання- 3(три) місяці.

СуддяА. А. Надопта