Справа № 476/234/23
Провадження № 3/476/1/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2024 року суддя Єланецького районного суду Миколаївської області Чернякова Н.В. за участю секретаря Козаченко Л.М., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділення поліції №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИЛА:

28.03.2023 року о 18:55 годині ОСОБА_1 по вул. Соборна в смт. Єланець Вознесенського району Миколаївської області повторно протягом року керував автомобілем ВАЗ 21011 н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме хитка хода, нечітка мова, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням технічного приладу алкотест Драгер 6810 чи в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винним себе у вчиненні вищевказаного правопорушення не визнав, суду пояснив, що йому не пропонували пройти огляд в медичному закладі, однак вказаних обставин на даний час він вже не пам`ятає. Після складення у відношенні нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП він повернувся до сектору поліцейської діяльності №1 з вимогою видати йому направлення для проходження медичного огляду. Отримавши вказане направлення він самостійно звернувся до Єланецької ЦРЛ, де здав на аналіз кров для визначення алкоголю в крові. Згідно результату дослідження алкоголь в його біологічному середовищі відсутній.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Петренко О.В. до суду подала письмові пояснення, вказала, що ОСОБА_1 не погоджується із складеним у відношенні нього протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, вважає його незаконним та необґрунтованим, оскільки працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та не виданого відповідного направлення. 28.03.2023 року о 21:00 годині ОСОБА_1 в Єланецькій ЦРЛ здав кров на аналіз та при токсикологічному дослідженні етанол в крові не виявлено. На підставі викладеного вважає, що в діях її підзахисного відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому провадженні у справі необхідно закрити.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення приходжу до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до п. 24 постанови № 14 від 23.12.2005 року Пленуму Верховного Суду України про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає в разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння регламентована Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Мінохорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, а також положеннями ст. 266 КУпАП.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи постановою Єланецького районного суду Миколаївської області від 24.04.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП провадження у справі закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а тому його дії в справі, яка розглядається не можна кваліфікувати як вчинені повторно протягом року.

КУпАП не містить норм, які б передбачали перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21.02.1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, яка набрала чинності для України 11.09.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує прав ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 091268/568 від 28.03.2023 року, із якого вбачається, що 28.09.2023 року о 18:55 годині ОСОБА_1 по вул. Соборна в смт. Єланець Вознесенського району Миколаївської області керував автомобілем ВАЗ 21011 н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме мав хитку ходу, нечітку мову, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням технічного приладу алкотест Драгер 6810 чи в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України;

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, із якого вбачається, що візуальним оглядом у ОСОБА_1 виявлено різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітку мову та не стійку ходу;

- даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського, із якого вбачається, що 28.03.2023 року о 18:48 годині працівниками поліції зупинено автомобіль червоного кольору з н/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 за порушення правил користування ременями безпеки. В ході спілкування з водієм та перевірки його документів поліцейський виявив в нього візуальні ознаки алкогольного сп`яніння та запитав про вживання ним алкогольних напоїв, на що останній заперечив. Проте з відеозапису вбачається порушення у ОСОБА_1 координації рухів та нечітка річ. О 18:53 годині поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння та пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням технічного приладу алкотест Драгер чи в закладі охороні здоров`я, роз`яснює про відповідальність у разі відмови від проходження огляду в установленому законом порядку. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, проте відмовився від доставки його до вказаного закладу на службовому автомобілі працівників поліції. О 19:01 годині ОСОБА_1 продовжив свої дії та відмовлявся сісти до службового автомобіля поліції і намагався залишити місце події, у зв`язку з чим на підставі ст. 43 Закону України «Про національну поліцію» його було затримано та доставлено до сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, де у відношенні нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 091268/568 від 28.03.2023 року, від підпису та отримання копії якого він відмовився.

Твердження ОСОБА_1 та його захисника про те, що йому не було запропоновано працівниками поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та не видано відповідного посвідчення, спростовується оглянутим в судовому засіданні відеозаписом з місця події.

Крім того, дії ОСОБА_1 , який свідомо на протязі тривалого часу ігнорував вимоги працівників поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи у закладі охорони здоров`я, що зафіксовано на відеозаписі, та які були сприйняті поліцейськими як відмова від проходження такого огляду, суд вважає не правомірними, оскільки водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як це передбачено п. 2.5 Правил дорожнього руху України. За наведених обставин, поведінку ОСОБА_1 співробітниками поліції вірно кваліфіковано як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції поліцейськими не складалося, оскільки ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду як на місці зупинки так і в закладі охорони здоров`я.

Долучена захисником Петренко О.В. до матеріалів справи копія результату токсикологічного дослідження № 632 від 14.04.2023 року та її твердження про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не приймаються до уваги, оскільки самостійне звернення до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не передбачене Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та не спростовує його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження в установленому законом порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, оцінюючи у сукупності викладені докази приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня кваліфікуюча ознака повторності вчинення правопорушення, передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП, тому його дії слід правильно кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність не виявлено.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення у відношенні правопорушника, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який згідно довідки начальника відділення поліції №1 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області № 4904/61/1-2023 від 31.03.2023 року отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн. на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 278-280, 283, 284 КУпАП

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наклавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік (р/р: UA 0014456 одержувач: Єланецька селищна ТГ/Миколаїв ГУК/ ТГ смт. Єланець/21081100 ЄДРППОУ 37992030 Казначейство України (ел. адм. податок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Н.В. Чернякова