ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/26/24 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Сампари Н.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 листопада 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) 00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2 КУпАП- закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з даною постановою, ОСОБА_1 18 серпня 2023 року о 02 год. 06 хв. в м.Тернопіль по вул. Качали, 18 керував автомобілем BMW X5 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора ALCOTEST 6810 №ARBL 0894 (повірка дійсна до 06.07.2024 року) відмовився, також в категоричній формі відмовився проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Сампара Н.М. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.11.2023 року в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та прийняти нову постанову, якою справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова є незаконною, необґрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального, процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та доказів, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначає, що на відеозаписі, який міститься в матеріалах справи відображено, що працівники поліції зупиняють службовий автомобіль та перепиняють пішохода ОСОБА_1 , який рухався з залізничного вокзалу по вул. Івана Франка, а неподалік, а саме м. Тернопіль, вул. Івана Франка, 21, стояв його припаркований автомобіль.

Посилається на те, що коли працівники поліції доїхали до повороту по вул. I. Франка, у транспортному засобі BMW Х5 д.н.з. НОМЕР_1 горіли задні габарити, але це не доводить факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 ..

Звертає увагу на те, що судом першої інстанції помилково зроблено висновок, що з відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 під час виявлення його працівниками поліції, вийшов зі сторони водійського сидіння транспортного засобу BMW Х5, попрямував в сторону дороги та, в подальшому, у сторону вул. Качали.

Зазначає, що відеозаписи не є належними доказами, тому що вони не дають можливості встановити чи переслідувався транспортний засіб ОСОБА_1 , чи будь- який інший транспортний засіб.

Вказує, що переслідуваний транспортний засіб не знаходився безперервно в полі зору працівників поліції, від так зйомка переслідуваного авто не безперервна.

Наголошує на тому, що ОСОБА_1 не керував автомобілем BMW Х5 д.н.з. НОМЕР_1 , правил дорожнього руху не порушував та вимога про зупинку т.з., сигнальним диском з червоним сигналом, йому не подавалася.

На думку апелянта, розписка ОСОБА_2 не є доказом по справі та написана під диктовку працівників поліції.

Посилається на те, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 721407 від 18.08.2023 року, не є доказом та вона оскаржується, тому що ОСОБА_3 не керував транспортним засобом і правил дорожнього руху не порушував.

Зазначає, що рапорт поліцейського не може бути доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Окрім цього, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки оскаржувана постанова отримана 29.11.2023 року.

Апелянт ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився. Судом прийнято всі необхідні заходи для належного його повідомлення шляхом направлення судового виклику на 19.12.2023, 27.12.2023, 08.01.2024 року поштовою кореспонденцією за адресою, яка зазначена в матеріалах провадження та в апеляційній скарзі, однак ОСОБА_1 жодного разу в суд не з`явився. Номеру його мобільного зв`язку чи електронної пошти в апеляційній скарзі не вказано.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», в силу вимог частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях (в т.ч. справа Каракуця проти України) Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1 було достеменно відомо про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про розгляд справи у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області, в тому числі і 03.11.2023 року та прийняту щодо нього судом постанову, яку його представник-адвокат Сампара Н.М. оскаржила в Тернопільський апеляційний суд, однак, протягом більше як місяць жодного разу не цікавився провадженням своєї справи, що є ознаками зловживання своїми процесуальним правами, враховуючи, що апеляційним судом вжито усіх передбачених законом заходів для повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи. Беручи до уваги, що заяв про причини неявки до суду чи про відкладення розгляду справи апелянт не подав, тому суд вважає за можливе розглянути апеляцію скаржника.

Адвокат Сампара Н.М. повторно не з`явилася в судове засідання без поважних причин, хоча належним чином була повідомлена про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення

серії ААД №502364 від 18 серпня 2023 року, відповідно до якого інспектором взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП лейтенантом поліції Слободою П.І. зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 18 серпня 2023 року о 02 год. 06 хв. в м. Тернопіль по вул. Качали, 18 автомобілем BMW X5 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротовою порожнини, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора ALCOTEST 6810 №ARBL 0894 (повірка дійсна до 06.07.2024 року) відмовився, також в категоричній формі відмовився проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою, відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Відповідно до рапорта поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП рядового поліції Дячуна Д. від 18 серпня 2023 року, під час несення служби в екіпажі Юпітер-202 з 17.08.2023 року по 18.08.2023 року, спільно із інспектором взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП лейтенантом поліції Слободою П.І. по вул. Качали, 18 в м. Тернопіль було виявлено о 02 год. 06 хв. транспортний засіб BMW X5 з д.н.з НОМЕР_1 , який порушив комендантську годину, тому було прийнято рішення про зупинку даного транспортного засобу, згідно п.7 ч.3 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію», а саме, подано сигнальним диском з червоним сигналом, вказуючи на цей транспортний засіб. Проте, водій не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу. Даний автомобіль було зупинено по вул. I. Франка,21, м.Тернопіль, де було встановлено водія даного транспортного засобу, яким виявився ОСОБА_1 ..

Поліцейський зазначив, що водій ОСОБА_1 перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення вимови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатор Alcotest 6810 №ARBL-0894 (повірка дійсна до 06.07.2024 року) водій відмовився у категоричній формі, а також у категоричній формі відмовився проїхати в найближчий медичний заклад. Під час перевірки документів, водій не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтва про реєстрацію на даний транспортний засіб.

Відповідно до відеозапису із нагрудних камер працівників поліції та автореєстратора службового автомобіля - працівниками поліції здійснювалося переслідування транспортного засобу BMW X5 д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по вул. Качали в м. Тернополі та вул. І.Франка.

Як стверджує відеозапис, одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що він рухався т/з під час дії комендантської години та не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, в порушення п. 2.1 ПДР, керуючи т/з не мав при собі посвідчення водія на право керування т/з відповідної категорії, також не мав при собі свідоцтва про реєстрацію на т/з, в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП з накладенням штрафу.

Як стверджує відеозапис, ОСОБА_1 , в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд проходити не буде.

В матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.08.2023 року, відповідно до якого у водія, працівниками поліції, виявлені ознаки сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови.

Також, у матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_4 від 18 серпня 2023 року, відповідно до якої останній зобов`язався не допускати до керування ОСОБА_1 та доставити транспортний засіб BMW X5 д.н.з. НОМЕР_1 за місцем стоянки.

Відповідно до пункту п.2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 як пішохід рухався із залізничного вокзалу по вул. Івана Франка, а неподалік стояв його припаркований автомобіль BMW X5 д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки як стверджує відеозапис з автореєстратора службового автомобіля поліцейських, працівники поліції почали переслідувати транспортний засіб BMW X5 д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по вул. Качали в м. Тернополі і, який, в подальшому, повернув на вул.І.Франка та, після його зупинки, із-за водійського сидіння, вийшов ОСОБА_1 ..

При цьому, коли працівники поліції переслідували вказаний т/з і доїхали до повороту на вул.I.Франка, у транспортному засобі BMW Х5 д.н.з. НОМЕР_1 , горіли задні габарити, що підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, які, в подальшому погасли, при цьому жодних інших автомобілів, які б в цей час здійснювали рух по вул. Франка, на відеозаписі відсутні.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що відеозапис не є належними доказами тому, оскільки відеозаписи є електронними документами, оцінюються судом у сукупності з іншими доказами, які підтверджують наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що розписка ОСОБА_2 не є доказом по справі, оскільки їй надана оцінка судом у сукупності з іншими доказами, які підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, окрім того, отримана інспектором на місці вчинення правопорушення та будь-яких зауважень чи скарг на дії інспектора, останній не подавав.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 721407 від 18.08.2023 року не є доказом та вона оскаржується, оскільки такі обставини не спростовують в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та не впливають на висновки суду про доведеність винуватості останнього у його вчиненні і, у межах даної справи, не мають преюдиційного значення.

Необґрунтованими є доводи апелянта про те, що рапорт поліцейського не може бути доказом у справі, оскільки пояснення викладені у рапорті працівника поліції підтверджуються та узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

Оскільки ОСОБА_1 не брав участь у судовому засіданні суду першої інстанції, копію постанови отримав поза межами апеляційного оскарження, йому слід поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Сампари Н.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя