провадження №3/389/1364/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року місто Знам`янка

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Ябчик Наталія Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли зі відділу поліції №1 (м.Знам`янка) ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , уродженця с.Богданівка, Знам`янського району, Кіровоградської області, РНОКПП невідомий, громадянина України, є військовослужбовчем в/ч НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 24 серпня 2023 року. о 22 год. 20 хв. у телефонному режимі під час спілкування зі свою колишньою дружиною погрожував фізичною розправою та виражався в бік останньої, вчинивши своїми діями психологічне насильство, тобто правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

За даним фактом складено протоколи серії ВАВ №239036 від 31 серпня 2023 року, з яким ОСОБА_1 ознайомлений, його права йому роз`яснені.

До суду ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від його представника - адвоката Качанової А.В. надійшла заява в якій вона просила розгляд справи провести без її участі та без участі ОСОБА_1 .. Надала пояснення де зазначила, що 24 серпня 2023 року ОСОБА_1 ввечері зателефонував колишній дружині - ОСОБА_2 , щоб дізнатися як справи у їх спільної доньки. В ході розмови ОСОБА_1 запропонував ОСОБА_2 приїхати та підвезти їх з дитиною додому. В свою адресу він одразу почув нецензурну лайку і образи з погрозами . Скільки часу тривав вказаний конфлікт по телефону він не пам`ятає. В подальшому, на неодноразові прохання припинити сварку дружина не реагувала. Через деякий час за місцем проживання ОСОБА_1 приїхали працівники поліції, які відмовилися представлятися та надати свої посвідчення і одразу поїхали. Вважає, що відносно ОСОБА_1 відсутні належні і допустимі докази, які підтверджуть склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, тому просить суд провадження по даній справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2 та її представник - адвоката Перемот О.Г. в судове засідання не з`явились, від потерпілої надійшли додаткові пояснення по справі в яких вона зазначила, що наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази дають підстави вважати, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, доведена в повному обсязі. Вказала, що визнання судом ОСОБА_3 винним необхідне для неї для недопущення з боку останнього подібної поведінки в майбутньому та виховання поваги до матері своєї малолітньої дитини.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 цього закону визначено, що психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суддя, вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення; рапорт; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, де зазначено, що 24 серпня 2023 року до потерпілої ОСОБА_2 зателефонував ОСОБА_1 , який перебував в п`яному вигляді та в телефонній розмові погрожував їй фізичною розправою; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства складену відносно ОСОБА_1 ; характеристики складені відносно ОСОБА_2 , якою остання характеризується позитивно; скріншоти особистих переписок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з яких вбачається, що 24 серпня 2023 року ОСОБА_1 звинувачує потерпілу в тому, що вона веде розпусний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, вказує на те, що вона "хвора". А вже 25 серпня 2023 року ОСОБА_1 просить в потерпілої вибачення за події, які відбулись 24 серпня 2023 року. З огляду на викладене суд вважає, що його вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, доведена в повному обсязі.

При прийнятті рішення суд враховує рішення Європейського суду з прав людини по справі «Опуз проти Туреччини» (Opuz v. Тurkey 33401/02, 09 червня 2009 року), в якому суд дав характеристику зобов`язань держави у зв`язку з насильством в сім`ї, визнавши серйозність домашнього насильства в Європі, та підкресливши серйозність, з якою держави повинні вживати відповідних заходів з метою протидії цьому порушенню прав людини.

Разом з цим, згідно з ч.2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. Після закінчення вказаного строку накладення адміністративного стягнення виключається.

Відповідно до положень ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи у суді сплинули строки накладення адміністративного стягнення передбачені ст.38 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що станом на 08 січня 2024 року закінчився строк накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 221, 247, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити, в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області Н.М.Ябчик