Код суду 233 № 233/1675/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Кожевник О.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 677357 від 18 березня 2024 року о 10 год. 10 хв. 18 березня 2024 року в м. Костянтинівка, Донецької області вул. Мирошниченка біля буд. 1 водій ОСОБА_1 керував автомобілем NISSAN KING CAB номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від продуття алкотестера Drager та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.5 ПДР за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

У судове засідання призначене на 14 год. 00 хв. 25 липня 2024 року особа стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисники Скрипченко Д.В. та Акулов А.В. не з`явились, просили справу розглянути без їх участі з урахуванням письмових заперечень.

Від захисника ОСОБА_2 на електронну адресу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшли письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення складений стосовно ОСОБА_1 . в яких захисник просить провадження по справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Свою позицію захисник Скрипченко Д.В. обґрунтовує тим, що на його думку в матеріалах адміністративної справи відсутні належні і допустимі докази, що свідчить про недоведеність складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Захисник зазначає, що в матеріалах адміністративної справи відсутні безперечні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) або з ознаками такого сп`яніння. Однак матеріали справи не містять доказів безпосереднього керування ОСОБА_1 транспортним засобом у зазначений в протоколі день та час.

Разом з цим, захисник звертає увагу судді на порушення права на захист особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , оскільки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього останньому працівниками поліції Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області не роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП.

Окрім наведеного, захисник в своїх запереченнях зазначає про те, що протокол про адміністративне правопорушення ААД № 677357 та направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння, містять завідомо не правдиві відомості, що додатково підтверджує факт того, що його клієнт не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а вказаний відеозапис, разом із протоколом та направленням є недопустимим доказами та не можуть бути прийняті судом, як докази винуватості, оскільки протокол про адміністративне правопорушення ААД № 677357 складений 18 березня 2024 року о 10-20 год., направлення на огляд водія транспортного засобу виписане 18 березня 2024 року о 10-15 год., тоді як відповідно до матеріалів відеозапису, доданого до даного протоколу, зафіксовано розмову між працівниками поліції та ОСОБА_1 , яка починається 18 березня 2024 року о 10 годині 22 хвилини та триває всього 01 хвилину 57 секунд.

Також, захисником зазначається про порушення поліцейськими Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області п. 5 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року в супереч якому останніми не було забезпечено безперервність відеозапису при складанні адміністративного протоколу щодо ОСОБА_1 .

Поруч з наведеним, захисником повідомлено суду про те, що у відповідь на адвокатський запит, ним отримано листа № 150аз/401/04-2024 від 19.07.2024 року від начальника Бахмутського РВП ГУ НП в Донецькій області про те, що адмінпротокол серії ААД № 677357 від 18.03.2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 був складений у м. Костянтинівка поліцейським ВРПП Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області старшим сержантом поліції Гриценко Русланом Вікторовичем, який знаходився у наряді згідно графіку чергувань.

Також вказано, що особовий склад ВРПП Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області 18.03.2024 року залучався до несення служби з метою забезпечення належної охорони публічної безпеки і порядку на території ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, згідно з наказом ГУНП в Донецькій області за № 1479 від 11.09.2023 року «Про додаткове виділення нарядів». Ознайомившись з наказом ГУНП в Донецькій області за № 1479 від 11.09.2023 року «Про додаткове виділення нарядів» доданим до відповіді на адвокатський запит сторона захисту вважає, що наказу про виконання поліцейським ВРПП Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій старшим сержантом поліції Гриценко Русланом Вікторовичем 18.03.2024 року завдання із забезпечення безпеки дорожнього руху в іншому населеному пункті (м. Костянтинівка Донецької області) не має, а отже протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений не уповноваженою на те особою.

Дослідивши матеріали справи, суддя зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 1 та ч. 1 ст. 2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, передбачених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Вважає, що всі зазначені факти у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 ПДР вказує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження провини ОСОБА_1 до суду надано:

- інформацію викладену в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 677357 від 18 березня 2024 року;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виданого о 10 годині 15 хвилин 18 березня 2024 року на ім`я ОСОБА_1 у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота;

- копію військового квитка серії НОМЕР_3 виданого на ім`я ОСОБА_1 ;

- відеозапис до протоколу про адміністративні правопорушення з місця зупинки транспортного засобу.

Оцінюючи доводи захисника суддя зазначає наступне.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026 (далі - Інструкція) включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Інструкції включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Така правова позиція узгоджується з визначенням у п.1.10 ПДР України поняття механічний транспортний засіб - як транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна.

При дослідженні відеозапису доданого до протоколу про адміністративне правопорушення суддею встановлено, що відеозапис не містить моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , лише зафіксовано розмову поліцейського з останнім.

Щодо твердження захисника про складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 неуповноваженою на то особою суддя зазначає наступне.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події і юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

За приписами ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення зокрема за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції.

Статтею 23 ЗУ «Про національну поліцію» передбачені повноваження поліції до покладених на неї завдань.

Приписами ст. 2 ЗУ «Про національну поліцію» визначено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах:

1) забезпечення публічної безпеки і порядку;

2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;

3) протидії злочинності;

4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Таким чином, повноваження поліцейських поділяються від виконання завдань останніми.

В Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої Наказом МВС України № 357 від 27.04.2020 року (далі Інструкція № 357) зазначено наступне: група реагування патрульної поліції (далі - ГРПП) - наряд патрульної поліції у складі не менше двох поліцейських, які в зоні оперативного реагування виконують завдання із:

1) забезпечення публічної безпеки і порядку,

2) взаємодії з населенням,

3) безпеки дорожнього руху,

4) запобігання правопорушенням або подіям та їх припинення,

5) оперативного реагування на них; зона оперативного реагування наряду поліції - територія обслуговування, яка закріплена в системі ІПНП за конкретними нарядами поліції.

Зони визначаються керівництвом територіальних органів (підрозділів) поліції та затверджуються наказом; наряд поліції - ГРПП, наряди патрульної поліції, поліції охорони, поліції особливого призначення, слідчо-оперативні групи, дільничні офіцери поліції, інші сформовані наряди (у тому числі спільні наряди поліцейських різних підрозділів) у складі, не менше двох поліцейських, які в зоні оперативного реагування виконують завдання із забезпечення публічної безпеки і порядку, взаємодії з населенням, безпеки дорожнього руху, запобігання правопорушенням або подіям та їх припинення, оперативного реагування на них; орган (підрозділ) поліції - центральний орган управління поліції, міжрегіональні територіальні органи Національної поліції України, ГУНП, ТВП;

Тобто ГРПП виконують різні завдання: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку, 2) взаємодії з населенням, 3) безпеки дорожнього руху, 4) запобігання правопорушенням або подіям та їх припинення, 5) оперативного реагування на них.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затверджена Наказ Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (зі змінами та доповненнями) визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Такого значення має термін «підрозділ поліції» - підрозділи Департаменту патрульної поліції, територіальні (відокремлені) підрозділи територіальних органів поліції, поліцейські яких забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, та Департаменту внутрішньої безпеки.

Поліцейські підрозділів Департаменту патрульної поліції, територіальних (відокремлених) підрозділів територіальних органів поліції, поліцейські, які забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою, сьомою - дев`ятою статті 121, частиною третьою статті 121-3, частинами п`ятою і сьомою статті 122, частиною першою статті 122-2, статтями 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частинами третьою і п`ятою статті 126, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, статтею 188-28 КУпАП, а за частиною третьою статті 127-4 поліцейськими підрозділів Департаменту внутрішньої безпеки (п.5 абз. 2).

Відповідно до копії наказу ГУНП в Донецькій області за № 1479 від 11.09.2023 року «Про додаткове виділення нарядів», наряди реагування патрульної поліції ВРПП Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області виконують лише одне завдання (із можливих п`яти завдань), а саме завдання із забезпечення належної охорони публічної безпеки і порядку на території обслуговування ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, до якої входить м. Костянтинівка.

Таким чином, поліцейський ВРПП Бахмутського РВП старший сержант поліції Гриценко Руслан Вікторович не уповноважений на виконання завдання із забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому не мав 18.03.2024 року повноважень складати протокол щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження захисника про порушення права на захист при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 , оскільки йому не роз`яснені його права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, обмежено у наданні письмових пояснень, спростовуються матеріалами справи.

Так, долучений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 677357 від 18.03.2024 року містить підпис ОСОБА_1 у графі протоколу «громадянину ОСОБА_1 роз`яснено права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП», про що свідчить підпис ОСОБА_1 . Крім того, останній скористався правом надати пояснення та на вільному полі протоколу зазначив «18.03.2024 керував авто в алкотестер драгер дуть не буду, в лікарню не поїду, з протоколом згоден, від керування усунено».

Допустимим є доказ, який отриманий відповідно до встановленого законом порядку Допустимість характеризується через законність джерела отримання доказів, тобто суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Як протокол, так і всі інші матеріали щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП одержані з порушенням встановленого законом порядку.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена допустимими доказами, що виключає притягнення його до адміністративної відповідальності.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи із змісту ст. 8 Конституції України щодо визначення і дії в Україні верховенства права, положення ст. 62 цього Закону розповсюджуються і на обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративного матеріалу в суді не встановлено, суд дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1, 7, 9, 130, 247, 280-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову судді може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців після набрання нею законної сили.

Суддя О.А. Кожевник