Провадження № 3/750/142/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2024 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Григор`єв Р.Г., з участю прокурора Стрижака І.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали Управління стратегічних розслідувань в Чернігівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селище Первомайське, РФ, з повною вищою освітою, офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 172-4 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення № 335/2023 від 21.11.2023 вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи військове звання «старший лейтенант» та являючись суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону) відповідно до п.п. «г» п.1 ч.1 ст. 3 Закону, порушив встановлені п.2 ч.1 ст. 25 Закону обмеження щодо входження до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків коли особи здійснюють функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляють інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді)), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України, крім випадку, передбаченого абзацом першим частини другої цієї статті, а саме являється керівником, засновником чи кінцевим бенефіціарним власником Фермерського господарства «Агроінтенс» (), яке здійснює підприємницьку діяльність, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-4 КУпАП. В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-4 КУпАП повністю не визнав та пояснив, що він не є військовою посадовою особою ЗСУ, а тому обмеження встановлені Законом України «Про запобігання корупції» на нього не поширюються.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-4 КУпАП, а саме: порушення особою встановлених законом обмежень щодо входження до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, чи наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особа здійснює функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляє інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації), з наступних підстав.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозицією частини другої статті 172-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення особою встановлених законом обмежень щодо входження до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, чи наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особа здійснює функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляє інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації).

Відповідно до примітки до статті 172-4 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», за винятком депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатів місцевих рад (крім тих, які здійснюють свої повноваження у відповідній раді на постійні основі), присяжних, помічників консультантів народних депутатів України, працівників секретаріатів Голови Верховної Ради України, Першого заступника Голови Верховної Ради України та заступника Голови Верховної Ради України, працівників секретаріатів депутатських фракцій (депутатських груп) у Верховній Раді України.

За змістом п.п. «г» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є військові посадові особи Збройних Сил України.

Під військовими посадовими особами у відповідності до ч.12 статті 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» слід розуміти військовослужбовців, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих чи адміністративно - господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

Адміністративно - господарські обов`язки включають повноваження з управління або розпорядження державним, комунальним чи колективним майном, що полягає в установленні порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпеченні контролю за цими операціями тощо. Такі повноваження у тому чи іншому обсязі мають начальники планово-господарських, постачальних, фінансових відділів та служб, завідувачі складів, магазинів, майстерень, ательє, їх заступники, керівники відділів підприємств, відомчі ревізори та контролери тощо.

Організаційно - розпорядчі обов`язки полягають у здійсненні керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах та організаціях (планування роботи, організація праці, забезпечення трудової дисципліни тощо). Такі функції здійснюють, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних чи комунальних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідувачі відділів, лабораторій) та їх заступники, особи, які керують ділянками роботи робіт (майстри, виконроби, бригадири) тощо.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України» за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Приписами статті 33 названого Закону передбачено, що військовослужбовці, які за своїм службовим становищем і військовим званням не є стосовно інших військовослужбовців начальниками або підлеглими, можуть бути старшими чи молодшими за військовим званням. Старші за військовим званням військовослужбовці мають право вимагати від молодших за військовим званням військовослужбовців додержання військової дисципліни, громадського порядку і форми одягу, а також правил поведінки і військового вітання. Молодші за званням військовослужбовці повинні беззастережно виконувати зазначені вимоги старших за військовим званням військовослужбовців. Отже, старші за військовим званням військовослужбовці, які не є стосовно інших військовослужбовців начальниками не виконують адміністративно - господарські обов`язки та організаційно - розпорядчі обов`язки. Натомість, військовослужбовці, які за своїм службовим становищем є начальниками, відносяться до військових посадових осіб ЗСУ.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, офіцер мобілізаційного відділення Чернігівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Чернігівської області старший лейтенант ОСОБА_1 є військовою посадовою особою ЗСУ, оскільки був наділений владними повноваженнями з метою здійснення організаційно - розпорядчих функцій і забезпечення узгодженості в діяльності інших учасників службових відносин.

Відповідно до функціональних обов`язків офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 , затверджених начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіцер мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 підпорядкований безпосередньо начальнику відділення обліку мобілізаційної роботи. Аналіз обов`язків офіцера мобілізаційного відділення ОСОБА_1 вказує на те, що останній за посадою не є начальником, не наділений адміністративно господарськими та організаційно - розпорядчими обов`язками. Відтак, офіцер мобілізаційного відділення ОСОБА_1 не є військовою посадовою особою ЗСУ та відповідно не є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Крім того, офіцеру мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 ставиться в провину порушення п.2 ч.1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції». Так, за змістом п.2 ч.1 ст. 25 наведеного Закону особам, зазначеним у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», забороняється входити до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особи здійснюють функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляють інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді)), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України. Інше передбачено ч. 3 ст. 119 КЗпП, відповідно до якої за працівниками призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи і посада у фермерському господарстві, у яких вони працювали на час призову.

Відповідно до витягу із наказу начальника Чернігівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по стройовій частині) № 28 від 24.02.2022, молодший лейтенант ОСОБА_1 , офіцер мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 з 24.02.2022 приступив до виконання службових обов`язків. Водночас ОСОБА_1 являється головою фермерського господарства «АГРОІНТЕНС». Проте, виходячи з приписів ч.3 ст. 119 КЗпПП, обіймання ОСОБА_1 посади голови ФГ «АГРОІНТЕНС» на момент призову його на військову службу за призовом під час мобілізації не є порушенням вимог, передбачених п.2 ч.1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції».

Зважаючи на викладене, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-4 КУпАП необхідно закрити через відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.283, п. 3 ст. 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-4 КУпАП закрити через відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Суддя Руслан ГРИГОР`ЄВ