Номер провадження: 33/813/57/24
Номер справи місцевого суду: 519/1141/23
Головуючий у першій інстанції Якимів А. В.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., секретаря судового засідання Стоянової Л.І. за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Пірог С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського райсуду Одеської обл. від 22.08.2023, відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Малеєвка, Березнегувацького р-ну, Миколаївської обл., працюючого водієм-інкасатором Миколаївської дирекції ПАТ «Ощадбанку» проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Також стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у сумі 536 грн. 80 коп.

Відповідно до вказаної постанови, 17.06.2023 о 09 год. 25 хв. за адресою: 49 км автодороги М-28 поблизу с. Сичавка Одеського району Одеської обл., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes Benz р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись з рішенням суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржувана постанова є незаконно з огляду на такі обставини:

-висновки суду про визнання ним своєї вини не відповідають дійсності, оскільки він у судовому засіданні вину не визнав та із протоколом не погоджувався;

-17.06.2023 поліцейськими жодна фіксація не велася, про існування відеозапису йому стало відомо після ознайомлення із оскаржуваною постановою. Наявне відео було записане поблизу с. Іванове на а/д М14;

- в цей день до нього підійшли поліцейські, коли він заходився у препарованому автомобілі та повідомили, що у нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння. Він зазначив, що має бажання пройти огляд у медичному закладі, однак поліцейські сприйняли зазначене як відмову та повідомили, що його автомобіль заберуть на штраф майданчик та у подальшому передадуть на потреби ЗСУ;

- письмові пояснення ним були написані під диктовку поліцейського, для того, щоб його автомобіль не вилучали на штрафмайданчик. Він дійсно зазначив, що керував автомобілем із запахом спиртного, однак запах спиртного був від зимового омивача, а не від вживання ним спиртних напоїв;

- під час складання протоколу будь-які свідки не залучалися;

Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Пірог С.В. апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді зазначеної справи у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, ЄСПЛ у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №163730 від 17.06.2023 ( а.с. 1);

- відеофіксацією адміністративного правопорушення.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до вимог п. 2.5 «Правил дорожнього руху» водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів відеофіксації адміністративного правопорушення ОСОБА_1 у присутності двох свідків під відеозапис відмовився від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння як за допомогою приладу «Драгер» так і у медичному закладі, що відповідно, спростовує його посилання відносно того, що під час складання протоколу будь-які свідки не залучалися.

Апеляційний суд критично оцінює посилання апелянта відносно того, що 17.06.2023 поліцейськими жодна фіксація не велася, оскільки відповідний диск наявний в матеріалах справи, окрім того, фіксування поліцейськими правопорушень прямо передбачено ч.2 ст. 266 КУпАП.

Надаючи оцінку доводам ОСОБА_1 відносно того, що він зазначав, що має бажання пройти огляд у медичному закладі, однак поліцейські сприйняли зазначене як відмову та повідомили, що його автомобіль заберуть на потреби ЗСУ, апеляційний суд зауважує, що із відеофіксації правопорушення вбачається, що він повідомив поліцейським, що не вживав алкогольні напої, в той же час відмовився від проходження огляду як на місці зупинки так і у медичному закладі.

Що стосується тверджень апелянта відносно того, що працівники поліції погрожували йому тим, що його автомобіль буде переданий на потреби ЗСУ, апеляційний суд зауважує, що такі доводи не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи. Більш того, у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що він не оскаржував у будь-якому порядку неправомірні дії працівників поліції.

Таким чином, апеляційний суд констатує, що зібрані у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 докази є належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду 1-ої інстанції в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Вдповідно до п. 1) ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції щодо нього залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського райсуду Одеської обл. від 22.08.2023 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца