Справа №155/1658/23
Провадження №3/155/17/24
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.01.2024 м. Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Санакоєв Д.Т., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень передбачених ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколами про адміністративні правопорушення 31 жовтня 2023 року о 15 год. 41 хв. в м. Горохів по вул. Козацькій ОСОБА_1 керував автомобілем марки АУДІ А6 державні номерні знаки НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9(а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд проводився зі згоди водія за допомогою приладу «Драгер» у встановленому законом порядку, проба позитивна 2,33‰

Крім того, 31 жовтня 2023 року о 15 год. 41 хв. в м. Горохів по вул. Козацькій керував автомобілем марки АУДІ А6 державні номерні знаки НОМЕР_1 не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія. Правопорушення вчинено повторно протягом року від 24.06.2023 року постанова серії БАД №727243 ОСОБА_1 . Був притягнений до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, чим порушив вимоги п.2,1(а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП

ОСОБА_1 в судові засіданні призначені на 14.11.2023, 05.12.2023 та 03.01.2024 повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходили, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим про що в матеріалах справи наявні відповідні докази.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Із дослідженого відеозапису долученого до матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд справи відбудеться в Горохівському районному суді, про що останній поставив особистий підпис, а отже про місце розгляду йому було достовірно відомо.

ОСОБА_1 достовірно знаючи про наявність судового провадження відносно нього, судові засідання не з`являвся і не вжив жодних заходів для належної реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків, які йому були роз`яснені працівником поліції під час складання протоколу.

Враховуючи вищевикладене, а також положення ст.268 КУпАП, якою визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, з урахуванням того, що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП не передбачається обов`язкова присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, приходжу до наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №059552 від 21.10.2023 року та серії ААД №059551 від 31.10.2023 року, рапортом №3860 від 31.10.2023, постановою серії БАД №727243 від 24.06.2023 та довідкою ВП №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області відповідно до яких ОСОБА_1 24.06.2023 року було притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, оптичним диском із відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції та відеореєстратора службового автомобіля, з яких вбачається факт зупинки працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , проходження останнім тесту на стан алкогольного сп`яніння та оформлення відповідного адміністративного матеріалу, перегляд відеозапису відтворює обставини події, зазначені у протоколах, відповідає вимогам ст.251 КУпАП.

Згідно вимог п.2.1(а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною п`ятою статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тобто у даному випадку ч.2 ст.126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, висновком експерта.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, як надані органом, що склав протоколи про адміністративні правопорушення, у суду не має.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП доведена поза розумним сумнівом.

Як вбачається з довідки ВП №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області №14186/50/2/01-23 від 01.11.2023 інформація щодо отримання посвідчення водія ОСОБА_1 відсутня.

Обставини, які б обтяжували чи пом`якшували відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При визначенні виду та розміру стягнення, судом враховується особа порушника, який не вперше притягається до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних правопорушень, вчинив правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності у сфері безпеки дорожнього руху, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами та без конфіскації транспортного засобу, оскільки посвідчення водія правопорушнику не видавалось і транспортний засіб не є приватною власністю порушника, а тому, в даному випадку, суд позбавлений можливості накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами та конфіскації транспортного засобу.

Дана безальтернативна міра адміністративного стягнення, на думку суду, буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст.40-1 КУпАП, п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст.283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі статті 36 КУпАП, призначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Відповідно до ч.1 ст.307, ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу понад п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови понад п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 стягується подвійний розмір штрафу 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Горохівський районний суд Волинської області.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Д.Т.Санакоєв