ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області в складі:

судді Єрмічової В. В.,

за участю секретаря судового засідання Віннічук В. Л.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кузьминці Барського району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків: НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 08 лютого 2024 року біля 17 год. 30 хв., перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , нецензурно лаявся до ОСОБА_2 , з якою спільно проживає без реєстрації шлюбу, чим вчинив дії психологічного характеру, внаслідок чого завдав шкоду її психічному здоров`ю.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто домашнє насильство.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився.

За адресою, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 надіслано судову повістку про виклик у суд, зокрема на 25 березня 2024 року, до суду повернулося рекомендоване поштове повідомлення із відміткою про вручення поштового відправлення.

Однак ОСОБА_1 не прибув в судове засідання та не повідомив суд про причини неявки, а тому не з`явився в судове засідання без поважних причин.

Суд розцінює таку поведінку ОСОБА_1 як спробу уникнути відповідальності, тому дійшов висновку, що останній в такий спосіб свідомо ухилився від участі у розгляді справи в суді.

Судом було вжито заходів щодо належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про місце і час розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Вказане вище, узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнов проти України" відповідно до якого, в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд вважає, що розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 є цілком виправданим, оскільки перенесення розгляду справи призведе до безпідставного її затягування та порушення вимог статей 38, 277 КУпАП.

За підстав, зазначених вище, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У судове засідання потерпіла ОСОБА_2 не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд бере до уваги докази, зібрані особою, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення - поліцейським СРПП Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Микулічем П. В., а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення, серії ВАБ № 370980, від 08 лютого 2024 року (а.с. 3);

- копію термінового заборонного припису стосовно кривдника, серії АА № 400632 (а.с. 4);

- письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 08 лютого 2024 року (а.с. 5, 7);

- письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 08 лютого 2024 року (а.с. 6);

- копію форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 08 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 (а.с. 8-9).

З урахуванням, зазначеного вище, суд дійшов висновку, що у справі зібрано достатньо належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 обґрунтовано притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме домашнє насильство.

Враховуючи усі обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, поведінку ОСОБА_1 після його вчинення, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тому його слід визнати винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої вказаною частиною статті, за якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить що становить 605 грн 60 коп.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 173-2, ст. 251, ст. 252, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, ст. 4, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Віта ЄРМІЧОВА