Справа № 610/42/24
Провадження № 3/610/123/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року суддя Балаклійського районного суду Харківської області Тімонова Валентина Миколаївна, ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає у АДРЕСА_1 , зареєстрований у АДРЕСА_2 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 51 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАВ № 558539 від 05.01.2024, ОСОБА_1 08.12.2023 о 22.00 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 ,таємно викрав кукурудзу у кількості 51,7 кг вартістю 5,50 грн за 1 кг., на загальну суму 284,35 грн., чим вчинив дрібне викрадення чужого майна.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, приходжу до наступного.

За правилами п. 2 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, як це закріплено положеннями ст. 1 КУпАП.

За змістом ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

За правилами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, за якою настає відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП, викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно з пунктом 5 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 1 січня дорівнює працездатних осіб - 2684 гривні.

Таким чином, податкова соціальна пільга дорівнює 2684/ 2 = 1342 гривень.

Отже, відповідно до статті 51 КУпАП, крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 268,4 гривень (1342 х 0,2).

Як вбачається з матеріалів справи, вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення (08.12.2023) становить 284,35 грн., що перевищує встановлений законодавством розмір.

Відповідно до ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

У відповідності до ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що вартість викраденого ОСОБА_1 майна, згідно з матеріалами справи, перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (284,35 гривень), що може свідчити про наявність в діях особи ознак кримінального правопорушення, передбаченого статтею 185 КК України, тому на підставі ст. 253 КУпАП матеріали необхідно передати до ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у відповідності до ст. 214 КПК України та початку досудового розслідування, з одночасним закриттям справи.

При цьому суд зазначає, що передаючи справу органу досудового розслідування для проведення досудового розслідування, суд заздалегідь не вирішує питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, а також про правову кваліфікацію його дій, позаяк з`ясування всіх обставин у справі можливо лише на підставі оцінки доказів, які можуть бути отримані процесуальним шляхом в ході проведення досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 51, ст.ст. 253, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 51 КУпАП закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щодо скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, направити до ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у відповідності до ст. 214 КПК України та прокурору Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області, для здійснення контролю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.М. Тімонова