КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 375/1383/23 Головуючий у суді першої інстанції - Штифорук О.В.
Апеляційне провадження № 33/824/1712/2024 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

22 березня 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Оніщука М.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Заліського Богдана Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 14 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 14.02.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з вказаною постановою 12.08.2023 року о 19 год. 50 хв. ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Миронівська у с. Ольшаниця Білоцерківського району Київської області, керувала мопедом "HondaDio", без державного номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, почервоніння обличчя, розширені зіниці очей. Від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу DragerAlcotest 6810 у встановленому законом порядку відмовилася, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, адвокат Заліський Б.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 14.02.2024 року; скасувати постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 14.02.2024 року про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як незаконну, та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обгрунтування апеляційної скарги посилається на те, що про ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції не було враховано наступних обставин в їх сукупності:

- у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, а лише вказано про відмову ОСОБА_1 у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер 6810;

- в день складення протоколу ОСОБА_1 не вживала алкогольних напоїв, весь день займалася волонтерськими справами, а в момент зупинки працівниками поліції переганяла моторолер військовому на прохання останнього;

- працівники поліції не роз'яснили ОСОБА_1 права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, та не запропонували їй пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі;

- не роз'яснення поліцейським прав та обов'язків, зокрема про наявність у водія обов'язку, а не права проходити огляд на стан сп'яніння, свідчить про те, що він фактично спровокував водія на відмову від проходження огляду на стан сп'яніння;

- у порушення вимог п. 10 Розділу ІІ Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що звужують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року, відсутній Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який згідно з відеозаписом взагалі не складався;

- у ОСОБА_2 відсутнє посвідчення водія, що, як наслідок, виключає можливість позбавлення їй права на керування транспортними засобами.

Постановою Київського апеляційного суду від 11.03.2024 року задоволено клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Заліського Б.С. про поновлення строку на апеляційне оскарження та поновлено строк на апеляційне оскарження постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 14.02.2024 року.

У судовому засіданні захисник Заліський Б.С. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду повідомлена належним чином.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення апелянта, суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №103927 від 12.08.2023 року вбачається, що 12.08.2023 року о 19 год. 50 хв. ОСОБА_1 , рухаючись по вулиці Миронівська у с. Ольшаниця Білоцерківського району Київської області, керувала мопедом "HondaDio", без державного номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, почервоніння обличчя, розширені зіниці очей. Від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу DragerAlcotest6810 у встановленому законом порядку відмовилась, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування моторолером відсторонено шляхом передачі тверезому водію.

Відповідно до пункту 2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частини першої статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому згідно положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно з частиною п`ятою статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, суд послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 103927 від 12.08.2023 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.08.2023 року; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 332903 від 12.08.2023 року; розпискою ОСОБА_3 від 12.08.2023 року; диском з відеозаписом, зафіксованим на нагрудну бодікамеру працівниками поліції.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу.

Відповідно до вимог вказаної статті у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені, зокрема: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27941 (далі - Інструкція №1376).

Зокрема, розділом ІІ вказаної Інструкції №1376 визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, форму якого затверджено відповідним додатком, складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом із проставленням серії та номера, в якому не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції №1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 особисто підписала протокол, у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» вказано, що ОСОБА_1 відмовилася від надання пояснень згідно зі ст. 63 Конституції України.

При цьому, протокол не містить будь-яких інших пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди з його змістом. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляла.

Відомості про те, що ОСОБА_1 оскаржувала у встановленому законом порядку дії працівників поліції за фактом складання протоколу у справі також відсутні.

На підставі викладеного, апеляційний суд доходить висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 103927 від 12.08.2023 року відповідає вимогам, установленим статтею 256 КУпАП та Інструкції №1376, є належним, допустимим та достовірним доказом у справі, який сумніву у суду не викликає.

Посилання апелянта на те, що відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про відмову ОСОБА_1 у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі свідчать про те, що вона не відмовлялася від проходження такого огляду, суд вважає безпідставними, оскільки, як вірно встановлено судом першої інстанції, з відеофайлу 20230812_19532500N_0275 на 03:36 хв. чітко вбачається, що працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 та у медичному закладі - Рокитнянській багатопрофільній лікарні, що також підтверджується наявним у матеріалах справи направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.08.2023 року. Від проходження огляду остання відмовилася як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я, що зафіксовано на відео.

Крім того, судом апеляційної інстанції зі змісту відеофайлу 20230812_20032400N_0277 (02 хв. 32 сек.) встановлено, що на запитання поліцейського "Що ви сьогодні вживали?" ОСОБА_1 особисто повідомила, що вживала "пиво, каву".

Отже, доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 у день складання на неї протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 ЦПК України, не вживала алкогольних напоїв, спростовується даними відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції.

Підстави вважати вказаний відеозапис недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на ньому зафіксовані усі процесуальні дії, які мав вчинити поліцейський при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.

Також, суд не бере до уваги посилання апелянта на те, що у матеріалах справи відсутній акт огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки, як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, ознаки алкогольного сп`яніння були виявлені у водія ОСОБА_1 та зафіксовані у протоколі, а саме: різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, почервоніння обличчя, розширені зіниці очей, що, у свою чергу, дає можливість суду встановити наявність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 на момент зупинки її працівниками поліції.

Доводи апелянта про те, що дії працівників поліції можна розцінити як схиляння ОСОБА_1 погодитись на відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, є безпідставними з огляду на наступне.

ЄСПЛ під провокацією (поліцейською) розуміє випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто, отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).

Разом з тим, даючи оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, апеляційний суд приходить висновку, що в діях працівників патрульної поліції не вбачаються будь-які спонукання до висловлення ОСОБА_1 відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки у матеріалах справи відсутні докази здійснення поліцейськими будь-яких роз`яснень особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, прав або обов`язків, які законодавством не передбачені та не встановлені. Натомість ОСОБА_1 , відмовляючись від проходження огляду на стан сп`яніння в категоричній формі, поводилася впевнено. Будь-яких ознак впливу на ОСОБА_1 з боку працівників поліції з матеріалів справи не вбачається.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено її прав, передбачених ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 103927 від 12.08.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 власним підписом підтвердила, що їй було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Крім того, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта про те, що відсутність у ОСОБА_2 посвідчення водія виключає можливість позбавлення їй права на керування транспортними засобами, оскільки суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення адміністративного правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верхового Суду від 04.09.2023 року у справі № 702/301/20.

Враховуючи викладене, вищезазначеними діями ОСОБА_1 порушила пункт 2.5 ПДР та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аргументи, викладені в апеляційній скарзі, не є суттєвими та такими, що доводять невинуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого їй правопорушення, а отже не є підставою для закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду постанови, та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП та накладенні на неї стягнення.

Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.

Керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Заліського Богдана Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 14 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Оніщук