КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М. за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника Сидоренка В.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Сидоренка Віталія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 07 червня 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 20.01.2023 о 12 год. 50 хв. по бульвару Праці у м. Києві керував транспортним засобом «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зиниці очей, що не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці, неприродна блідість). Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаряі-нарколога у закладі охорони здоров`я та підтверджений висновком лікаря № 000315, тобто порушив вимоги п. 2.9А ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 червня 2023 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 07 червня 2023 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт обґрунтовує свої доводи тим, що висновки суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_1 у порушення п. 2.9А ПДР України не відповідають фактичним обставинам, оскільки не знайшли свого підтвердження дослідженими доказами; в адміністративних матеріалах відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортного засобу, що позбавляє суд можливості вирішити питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Сидоренка В.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, зібрані в адміністративних матеріалах, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наведених у ній мотивів. апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2.9А ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підлягає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичнеудосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що транспортним засобом не керував, а, отже, притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованим. Наполягав, що кермом перебувала інша особа - ОСОБА_2 .

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД за № 462603 від 20.01.2023 ОСОБА_1 20.01.2023 о 12 год. 50 хв. по бульвару Праці у м. Києві керував транспортним засобом «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зиниці очей, що не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці, неприродна блідість). Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаряі-нарколога у закладі охорони здоров`я та підтверджений висновком лікаря № 000315, тобто порушив вимоги п. 2.9А ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і порушень при його складанні, що стали би підставою для скасування постанови суду, не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про відсутність в адміністративних матеріалах доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що, на переконання апелянта, унеможливлює притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є неспроможними, позаяк із письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , які аналогічні його поясненням, зафіксованими на відеозаписі, вбачається, що він безсумнівно стверджував про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_1 . Пояснення свідка ОСОБА_3 узгоджуються з іншими доказами, наявними в адміністративних матеріалах.

Зокрема, із відеозапису убачається, що ані ОСОБА_1 (у присутності захисника), ані особа, яка нібито керувала транспортним засобом (за версією ОСОБА_1 ) на місці події поліцейським, які оголошували та роз`яснювали зміст адміністративного протоколу щодо ОСОБА_1 , не вказували, що автомобілем керував не ОСОБА_1 , а інша особа.

Водночас згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000315 від 24.01.2023, проведеного у закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння.

Отже, наявні в адміністративних матеріалах докази, у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9А ПДР України та дають підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Досліджені апеляційним судом докази є належними доказами у розумінні ст. 252 КУпАП та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння.

Отже, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Обґрунтованих доводів, які стали би безумовними підставами для закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Сидоренка Віталія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 07 червня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційногосуду О. М. Сітайло

Справа № 33/824/319/2024 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Сазонова М.Г.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.