Справа № 163/2299/23
Провадження № 3/163/15/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2024 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Павлусь О.С.

з участю секретаря Костюк Р.М.,

представника Волинської митниці Крижановської О.В.,

захисника особи, щодо якої складено протокол, ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0270/20500/23 про притягнення до відповідальності за ст.472 МК України

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пастора релігійної організації «Релігійна громада церкви Євангельських християн-баптистів «Дім примирення» м.Рівне», закордонний паспорт НОМЕР_1 , виданий 12.01.2018 органом 5610,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 18 липня 2023 року о 23:35 годині, слідуючи з Республіки Польща в Україну через митний пост «Устилуг» Волинської митниці водієм автомобіля «Voklkswagen LT35», номерний знак НОМЕР_2 , у якому згідно заповненої ним і поданої до митного контролю декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, від 18.07.2023 та товаросупровідних документів (дарчий лист від 18.07.2023 та підтвердження від 18.07.2023), від фірми«CHRZESCIJANSKA FUNDACJA RADOSC» (Варшава) в адресу благодійної організації РО «Релігійна громада церкви Євангельських християн-баптистів «Дім примирення» м.Рівне» (м.Рівне) переміщується гуманітарна допомога у складі: «консерви, вода» - 600 шт., вагою 260 кг, «штани, футболки, взуття» - 55 коробок, вагою 425 кг, не задекларував за встановленою формою у митній декларації інший переміщуваний в транспортному засобі у 77 коробках товар торгових марок «NIKE», «CALVIN KLEIN», «UNDER ARMOUR», «TOMMY HILFIGER», «JORDAN», «NEXT BABY», а саме одяг чоловічий, жіночий та дитячий (футболки, майки, топи, боді, штани, кофти, куртки, жилети, спортивні костюми, легінси, шорти, спідниці, сукні), шапки чоловічі, кросівки дитячі, всього цього товару 328 позицій, загальною вартістю 3214242,36 гривень, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

На розгляд справи ОСОБА_2 не з`явився, свої права та інтереси доручив захищати адвокату Ульчаку Б.І.

Адвокат Ульчак Б.І. в судовому засіданні висловив позицію про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення та повернення вилученої гуманітарної допомоги релігійній організації «Релігійна громада церкви Євангельських християн-баптистів «Дім примирення» м.Рівне». Таку свою позицію обґрунтував тим, що увесь переміщуваний ОСОБА_2 вантаж є гуманітарною допомогою, яка знаходилась на видному місці без ознак приховування, на усіх ящиках містилось відповідне маркування (гуманітарна допомога). В протоколі та акті огляду містяться перекручені дані, які не відповідають дійсним обставинам, оскільки не відображають дійсної кількості, ваги та вартості не задекларованого товару. Сам ОСОБА_2 не був присутнім при проведенні огляду, а свідки чи поняті не залучались. Відповідно до акту огляду кількість задекларованих і виявлених місць є однаковою 655. Подані до митного контролю документи містили правдиві дані, при цьому до декларації не вносяться відомості про кількість одиниць товару, а стосовно ваги товару, то по справі не доведено неправильності її відображення в декларації.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявила, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_2 у вчиненні порушення митних правил, просила накласти стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці і судовий збір.

Дослідженням доказів встановлено таке.

Факт переміщення через митний пост «Устилуг» Волинської митниці на в`їзд в Україну з Республіки Польща транспортним засобом «Voklkswagen LT35», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 товару зі статусом гуманітарної допомоги стверджено протоколом про порушення митних правил, контрольним талоном серії УПА № 184251, декларацією про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, дарчим листом від 18.07.2023, підтвердженням від 18.07.2023, службовою запискою інспектора митниці.

Відповідно до змісту дарчого листа від 18 липня 2023 року фірма «CHRZESCIJANSKA FUNDACJA RADOSC» (м.Варшава) підтверджує, що бусом «Voklkswagen LT35», номерний знак НОМЕР_2 , водій ОСОБА_3 прямує з гуманітарною допомогою на територію України для допомоги людям, які постраждали внаслідок російської агресії на території України. В складі гуманітарної допомоги налічуються: продукти харчування, новий одяг та взуття. Гуманітарна допомога передається виключно релігійній організації «Релігійна громада церкви Євангельських християн-баптистів «Дім примирення» м.Рівне» безкоштовно.

За змістом підтвердження в транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_2 , водій ОСОБА_3 , завантажено: продукти харчування вагою 0,30 т (вага брутто) вартістю 1000 злотих; одяг та верхній одяг вагою 0,90 т (вага брутто) вартістю 4000 злотих. Загальна вага брутто товару 1,2 т, загальна оціночна вартість 5000 злотих.

У декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, ОСОБА_2 задекларував переміщення товару: «консерви, вода» - 600 місць, орієнтовна вага 260 кг; «штани, футболки, взуття» - 55 місць, орієнтовною вагою 425 кг.

У митній декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, ОСОБА_2 вказав про відсутність у нього власного товару, який підлягає обов`язковому декларуванню.

Під час проходження митного контролю та проведення повного митного огляду транспортного засобу було встановлено, що у його вантажному відсіку разом із заявленим товаром гуманітарної допомоги виявлено незаявлені за встановленою формою в декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, товари, що знаходилися в 77 картонних коробках, а саме: одяг чоловічий, жіночий та дитячий (футболки, майки, топи, боді, штани, кофти, куртки, жилети, спортивні костюми, легінси, шорти, спідниці, сукні), шапки чоловічі, кросівки дитячі. Товар різних торгівельних марок «NIKE», «CALVIN KLEIN», «UNDER ARMOUR», «TOMMY HILFIGER», «JORDAN», «NEXT BABY», переважно ТМ «NIKE», асортимент - 328 позицій.

Митний огляд тривав з 18 по 25 липня 2023 року та його результати задокументовані в акті про проведення огляду, який підписаний ОСОБА_2 без будь-яких зауважень.

У письмових поясненнях від 25 липня 2023 року ОСОБА_2 підтвердив невідповідність задекларованої кількості та ваги товару фактично переміщуваному. Таку невідповідність пояснив швидким завантаженням товару, оскільки уже був кінець робочого дня і працівники складу поспішали додому, тому не встиг порахувати і поважити ящики. Кількість та вагу ящиків зазначив приблизно, оскільки гуманітарну допомогу перевозив не вперше і орієнтувався на місткість буса.

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи № -0861 від 10 жовтня 2023 року загальна вартість незадекларованого товару складає 3214242,36 гривень.

У частині 1 статті 318 МК України визначено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно з пунктом 2 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 451, митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів здійснюється виключно митними органами відповідно до законодавства, вибірково, у формах та обсязі, що визначені на підставі результатів системи управління ризиками.

Відповідно до ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно з ч.8 ст.257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митним органом на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, про товари: найменування; звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; торговельна марка та виробник товарів; кількість у кілограмах (вага брутто, нетто) та інших одиницях виміру, тощо.

У період аналізованих подій порядок пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану був урегульований чинною на той час постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 № 174, згідно з якою передбачено подання декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою.

Товари, пропуск яких здійснюється відповідно до абзацу першого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 № 174, визнаються гуманітарною допомогою за декларативним принципом без прийняття відповідного рішення спеціально уповноважених державних органів з питань гуманітарної допомоги.

Отже, в розумінні вищенаведених положень МК України та постанови КМ України від 01.03.2022 № 174 товари, які не заявлено в митній декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, не вважаються такими, що є гуманітарною допомогою.

Згідно з ч.8 ст.264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ч.1 ст.266 МК України декларант зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу пред`явити товари, транспорті засоби комерційного значення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках визначених цим Кодексом та Податковим кодексам України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Згідно з ч.2 ст.266 МК України декларант перед подачею митною декларації має право здійснити фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеним у товаросупровідних документах.

Відповідно до ч.4 ст.266 МК України у разі самостійного декларування товарів, декларантом передбачену Митним кодексом України відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Згідно з ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, полягає у недекларування товарів (крім тих, що переміщуються через митний кордон України громадянами), транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Аналізом доказів стверджено, що в транспортному засобі «Voklkswagen LT35», номерний знак НОМЕР_2 , переміщувалося на 77 коробок з товаром більше ніж задекларував ОСОБА_2 у декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою.

Вказана обставина об`єктивно підтверджується актом про проведення митного огляду та власне письмовими поясненнями самого ОСОБА_2 .

В акті огляду у графі 8.2 дійсно вказано рівну кількість вантажних місць та з них відкритих 655/655, що відповідає задекларованій інформації (600+55), проте у пункті 8.3.4 акту чітко зазначено про виявлення 77 картонних коробок з товаром, які не заявлені за встановленою формою у декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою.

У графі 8.3.3 акту також зафіксовано невідповідність зазначених у митній декларації даних товару щодо вантажних місць, кількості та ваги.

Власноручним підписом в акті огляду ОСОБА_2 підтвердив свою присутність під час проведення митного огляду та жодних зауважень щодо його результатів не відобразив, а у письмових поясненнях ствердив виявлену під час митного контролю невідповідність задекларованого товару фактично переміщуваному, навівши причини виникнення такої невідповідності.

Названа ОСОБА_2 у письмових поясненнях причина невірного відображення у декларації даних про вагу і кількість коробок з товаром не виправдовує його дій та не свідчить про належне виконання ним положень ч.1 ст.266 МК України.

Слід зазначити, що названі ОСОБА_2 фактичні обставини завантаження товару (швидке завантаження через обмаль часу, у зв`язку з закінченням робочого часу на складі), не позбавляли його можливості в подальшому перерахувати кількість завантажених в транспортний засіб коробок та їх вагу. До того ж для цього він мав реальну можливість та час, якого для перевірки і отримання достовірної інформації про товар багато не вимагалось.

Отже, у відповідності до ч.2 ст.266 МК України перед подачею декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, ОСОБА_2 не скористався наданим йому правом на проведення фізичного огляду товару, при тому як за його ж версією інформація, якою він володів про товар щодо кількості ящиків та ваги, ґрунтувалась виключно на його ж власних припущеннях, виходячи із кількості коробок, яку вміщає транспортний засіб та орієнтовну вагу однієї коробки, що у митному відношенні для декларанта є неприпустимим.

Слід зауважити, що переміщення через митний кордон України такого товару як «гуманітарна допомога» не звільняє декларанта від чіткого виконання визначених у ст.266 МК України обов`язків, які, у тому числі, передбачають виконання вимог ч.8 ст.257 МК України.

Сам факт переміщення усього товару на видному місці також не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_2 , оскільки його звинувачення полягають у недекларуванні товару, а не переміщення з приховуванням від митного контролю.

Певні недоліки в акті про проведення митного огляду не свідчать про його неналежність чи недопустимість як доказу, адже наведені в ньому факти і обставини мали місце і визнаються самим ОСОБА_2 .

Крім цього, ні ОСОБА_2 в письмових поясненнях, ні його захисник в суді, не навели жодного логічного та розумного пояснення тій обставині, що у декларації ОСОБА_2 задекларував товар загальною орієнтовною вагою 685 кг, тоді як у письмовому підтвердженні від 18.07.2023, яке він подав до митного контролю, загальна вага товару зазначена у 1,2 т, тобто майже у два рази більше, що виключає можливу адекватну похибку для значення ?.

Наведене вочевидь не свідчить про належне виконання ОСОБА_2 вимог ст.257 МК України та за встановлених фактичних обставин справи, за яких задокументовано не задекларований товар, не вказує на відсутність в його діях складу порушення митних правил.

З наведених підстав та мотивів доводи адвоката Ульчака Б.І. на увагу не заслуговують та судом відхиляються.

Згідно з ч. 2 ст. 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

У даному випадку ОСОБА_2 є не лише перевізником, а й декларантом переміщуваного в транспортному засобі товару, а відтак є суб`єктом передбаченого ст.472 МК України правопорушення.

Отже, встановлені у справі факти та обставини з урахуванням наведених положень митного законодавства достатньо свідчать про недекларування ОСОБА_2 за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню при переміщенні їх через митний кордон України, що охоплюється складом правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

Вирішуючи питання про обсяг відповідальності ОСОБА_2 належить врахувати таке.

По справі встановлено, що ОСОБА_2 вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, є членом релігійної громади церкви ЄХБ м.Рівне «Дім примирення», де характеризується як чесна і щира людина, приймає активну участь у волонтерській діяльності з внутрішньо переміщеними особами, які постраждали внаслідок війни, займається капеланським служінням з військовими, їздить на схід, допомагає гуманітарною допомогою ЗСУ, звільненим територіям, цивільному населенню, 29 жовтня 2023 року відзначений почесним нагрудним знаком головнокомандуючого ЗСУ «За сприяння війську», є багатодітним батьком, має четверо дітей, з яких нині троє неповнолітні.

Фактичні обставини справи дають достатні підстави вважати, що вчиненні ОСОБА_2 дії за своєю суб`єктивною стороною характеризуються необережною формою вини.

Відправник фірма «CHRZESCIJANSKA FUNDACJA RADOSC» у своєму листі від 13 грудня 2023 року підтвердила, що увесь затриманий вантаж є гуманітарною допомогою.

Відтак, наявність в діях ОСОБА_2 корисливого мотиву виключається.

Частина друга статті 61 Конституції України визначає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.ст.33-35 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Європейський Суд з прав людини запровадив практику, згідно якої при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, Суд звертає увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

В рішенні "Краєва проти України" від 13 січня 2022 року (скарга № 72858/13, §§ 31-33) Європейський Суд з прав людини сказав, що відповідно до частини першої статті 483 Митного кодексу України, згідно з якою заявницю було визнано винною, штраф у розмірі, який дорівнює вартості товару, що сама собою була дуже високою, та конфіскація товару були обов`язковими заходами без винятків. Відсутність свободи розсуду в українських судів щодо стягнень виключала оцінку індивідуальної ситуації, роблячи будь-яку таку оцінку марною. Суд вже зазначив, що така жорстка система сама собою не здатна забезпечити необхідний справедливий баланс між суспільними інтересами і правом особи на мирне володіння своїм майном (див., mutatismutandis, рішення у справі "Гирлян проти росії", заява № 35943/15). Обов`язковий характер стягнення, а за обставин цієї справи - розмір штрафу, позбавив заявницю можливості викласти аргументи в її справі і мати шанс на успіх у провадженні щодо неї. Наведених міркувань достатньо для висновку Суду, що за обставин цієї справи накладене на заявницю стягнення, зокрема, розмір штрафу, який її зобов`язали сплатити згідно з постановою апеляційного суду у результаті застосування частини першої статті 483 Митного кодексу України, становило непропорційне втручання у її майнові права всупереч вимогам статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Європейський суд з прав людини також вказав, що „для того, щоб відповідати вимозі домірності, суворість санкцій має відповідати тяжкості правопорушень, за які їх призначають . Принцип домірності має бути дотриманий не лише під час визначення норм, які стосуються суворості санкції, а й під час оцінювання тих факторів, що їх має бути взято до уваги, коли визначають санкції [рішення у справі Imeri v. Croatia від 24 червня 2021 року (заява № 77668/14), §84].

Крім того, на думку Європейського суду з прав людини, «стаття 1 Першого протоколу вимагає, щоб будь-яке втручання було виправдано домірним стосовно визначеної мети. Тобто потрібно досягти „справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та потребами захисту основоположних прав людини. Потрібного балансу не буде досягнуто, якщо особі або особам, яких це стосується, доведеться нести індивідуальний і надмірний тягар [див., зокрема, рішення у справах TheFormerKingofGreeceandOthers v. Greece [GC] від 28 листопада 2002 року (заява № 25701/94), ECHR 2000-XII, § 79, § 82; JahnandOthers v. Germany [GC] від 30 червня 2005 року (заяви №№ 46720/99, 72203/01, 72552/01), ECHR 2005-VI, § 81-94]» [рішення у справі GogitidzeandOthers v. Georgia від 12 травня 2015 року (заява № 36862/05), § 97].

Посилання на наведену судову практику Європейського Суду з прав людини містяться у рішеннях Конституційного Суду України від 15 червня 2022 року№ 4-р(II)/2022 та від 5 липня 2023 року№ 5-р(II)/2023, якими визнано неконституційними санкції статті 485 МК України та частини першої статті 483 МК України, які передбачали накладення на винних осіб безальтернативного стягнення.

Конституційний Суд України у цих рішеннях, проаналізувавши приписи статей 9, 23, 33 КУпАП та частини першої статті 486, статті 489 Митного кодексу України, дійшов висновку, що «ці норми мають розвивати, конкретизувати та деталізувати принципи Основного Закону України, зокрема принцип індивідуалізації юридичної відповідальності, визначений частиною другою статті 61 Конституції України».

Стаття 472 МК України передбачає стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості незадекларованих товарів з їх конфіскацією.

Така санкція по своїй суті та обсягу відповідальності є ідентичною санкції ч.1 ст.483 МК України, яка рішенням Конституційного Суду України від 5 липня 2023 року № 5-р(II)/2023 визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

З огляду на зазначені вище обставини цієї справи, практику Європейського Суду з прав людини та рішення Конституційного Суду України, вбачаються підстави для висновку, що застосування до ОСОБА_2 і штрафу, і конфіскації предметів порушення митних правил, що передбачено санкцією ст.472 МК України як безальтернативне стягнення, буде порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки буде непропорційним, не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника і буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі "правопорушення та відповідальності".

Як зазначалось вище, вартість безпосередніх предметів порушення митних правил у цій справі становить 3214242,36 гривень, що вочевидь для адміністративного стягнення є досить значною і непомірною сумою, яка з урахуванням конкретних обставин справи свідчить про очевидну неспіврозмірність практичній ролі "правопорушення та відповідальності".

З урахуванням наведеного, а також фактичних обставин справи, встановлено підстави для накладення на ОСОБА_2 стягнення у вигляді конфіскації предметів порушення митних правил без застосування штрафу.

Таке стягнення, на переконання суду, буде достатнім для досягнення визначеної у статті 23 КУпАП мети.

З порушника відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України №3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі, а з врахуванням приєднаної до протоколу довідки митного органу витрати митниці на зберігання вилученого товару протягом 154 діб за курсом НБУ на дату розгляду справи в порядку ст.ст.519, 520 МК України та наказу Міністерства фінансів України від 15 червня 2012 року №731.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, і накласти на нього стягнення у вигляді конфіскацією в дохід держави товару, вилученого за протоколом про порушення митних правил № 0270/20500/23 від 25 липня 2023 року, всього 328 позицій,загальною вартістю 3214242,36 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Волинської митниці витрати по справі на зберігання товару в розмірі 43571(сорок три тисячі п`ятсот сімдесят одну) гривню 16 копійокна рахунок UA1160491 в Державній казначейській службі України, місто Київ (МФО 820172, , призначення платежу "за зберігання товарів").

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області О.С. Павлусь