Справа №950/17/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Стеценко В. А.
Номер провадження 33/816/58/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Баришевої А.І., представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Скородєд С.І., захисника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 адвоката Берестовської С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми, у режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 25 травня 2023 року, якою провадження відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює водієм АТ «Сумиобленерго»,

за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді Лебединського районного суду Сумської області від 25 травня 2023 року, 12 грудня 2022 року, відносно ОСОБА_2 було складено протокол серії ААД №119002 за те, що він, 10 грудня 2022 року о 07 год. 00 хв., на вул. Тараса Шевченка в м. Лебедин, Сумської області, керуючи автомобілем УАЗ 3909, д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Вокзальна, не надав перевагу в русі автомобілю ВАЗ 21154, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Лебединського районного суду Сумської області від 25 травня 2023 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП було закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Не погодившись з таким судовим рішенням, потерпілий ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді суду першої інстанції, постановити нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, а провадження у справі закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ДТП сталася 10 грудня 2022 року близько 07 год. на перехресті вул. Тараса Шевченка та вул. Вокзальна в м. Лебедин, при цьому, він керував автомобілем ВАЗ 21154 і рухався по вул. Вокзальна, яка є головною. Проїзна частина була мокрою, з другорядної дороги на перехрестя виїхав автомобіль УА3 3909, який не надав йому перевагу у русі і повертав ліворуч. Він змушений був застосувати гальмування, однак уникнути зіткнення не вдалося. Під час зіткнення він отримав тілесні ушкодження і з місця події був доставлений до Сумської обласної клінічної лікарні.

В самій постанові суддею зазначено, що водій ОСОБА_2 визнав свою вину частково і зазначив, що помилився, оцінюючи обстановку на місці події, тобто, фактично останній, перед початком руху і виїздом на перехрестя з другорядної дороги, не вірно оцінив дорожню обстановку, не переконався, що це буде безпечним, не надав перевагу в русі, автомобілю, який рухався по головній дорозі і його дії призвели до дорожньо-транспортної пригоди.

Проте, суддя визнав ОСОБА_2 невинуватим, пославшись, при цьому, на покази свідка ОСОБА_3 , який набирав воду з колонки на вул. Вокзальна, та пояснив, що він чув, як повз нього проїхав автомобіль зі швидкістю 80-90км/год, тобто вказаний свідок не бачив, а лише чув рух автомобіля і за цим звуком визначив його швидкість, як і не бачив самого зіткнення. При цьому, свідок зазначав, що чітко вказати, яка була швидкість автомобіля, не може, але не 50 і не 60 км/год, чув лише звук гальм автомобіля, тобто, його пояснення містять інформацію про, начебто, перевищення швидкості автомобілем ВАЗ і що цей автомобіль перебував на значній відстані.

Крім того, в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_4 , який є працівником ATСумиобленерго, де працює ОСОБА_2 , а тому, є особою, заінтересованою у вирішенні справи на користь останнього. При цьому, в матеріалах справи є пояснення цього ж свідка ОСОБА_4 , в яких він вказував, що «ми побачили автомобіль ВАЗ який знаходився на відстані 150 м до перехрестя і що водій ОСОБА_2 прийняв рішення, що встигне проїхати перехрестя». Тобто і ОСОБА_2 , і свідок ОСОБА_4 бачили його автомобіль, який наближався і, якщо враховувати покази свідка, що автомобіль ВАЗ рухався з перевищенням швидкості, порушуючи Правила дорожнього руху, що створювало небезпеку для водія автомобіля УАЗ, останній не відмовився від свого руху, не вірно оцінив дорожню обстановку (про що і зазначено у судовому рішенні) легковажно розраховував на те, що встигне проїхати перехрестя.

Апелянт зазначає, що зіткнення транспортних засобів відбулося майже на центрі перехрестя, про що свідчить наявність осипу, яка згідно схеми до протоколу огляду місця ДТП, має початок на відстані 1,3 м від осьової лінії. Враховуючи рух автомобіля УАЗ, його габаритні розміри (довжина майже 4,5 м) та ширину проїзної частини (7,0 м), він фактично перекрив дорогу його автомобілю ВАЗ повністю. При цьому, суддя не врахував його пояснень про те, що він застосував гальмування, а після зіткнення відразу припинив свій рух, посилаючись на те, що нібито зазначене спростовується показами зазначених свідків і ОСОБА_2 . Проте, такі доводи судді є помилковими, оскільки не було враховано, що дорога на момент ДТП перебувала у мокрому стані, і сліди гальмування могли не відобразитися на дорожньому покритті, а те, що він зупинився через 28.4 м свідчить про те, що він в момент зіткнення отримав тілесні ушкодження і на якийсь час втратив контроль над автомобілем. Крім того, суддею зазначено, що відповідно до висновку №183 від 10 грудня 2022 року у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено, проте, у останнього було виявлено 0,11 %алкоголю, який хоча і менше допустимої норми, але може свідчити про його загальний стан та можливість тверезо оцінювати дорожню ситуацію.

Також, апелянт посилається на те, що з боку працівників поліції, які склали протокол ААД 119002 відносно ОСОБА_2 12 грудня 2022 року не було допущено жодних порушень, оскільки на місце виїжджав слідчий, який проводив огляд місця події, складав схему. Він ( ОСОБА_1 ), через отримання тілесних ушкоджень, перебував у лікарні, можливо, вирішувалось питання про кримінальну справу в залежності від того, які тілесні ушкодження ним отримані. Вже після з`ясування всіх обставин, після встановлення водія, в діях якого вбачалися наявність порушень ПДР, що призвели до зіткнення, був складений протокол відносно ОСОБА_2 , який дійсно, не переконався у відсутності безпеки для руху, не вірно оцінив дорожню обстановку, не надав його автомобілю переваги в русі, порушив вимоги п.16.11 ПДР України, що і призвели до зіткнення, спричинення матеріальної шкоди.

Таким чином, на думку апелянт, матеріалами даної справи вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена у повному обсязі, враховуючи, також, що останній сам визнав порушення ним ПДР, а тому, вважати оскаржувану постанову якою провадження відносно останнього було закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушеннязаконною та обґрунтованою підстави відсутні.

Вислухавши представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Скородєд С.І. на підтримку поданої апеляційної скарги, захисника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_5 адвоката Берестовську С.О., яка вважала оскаржуване рішення законними та обґрунтованим, просила залишити його в силі, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали даної справи на доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст.280КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення.

З матеріалів даної справи вбачається, що 12 грудня 2022 року, відносно ОСОБА_2 було складено протокол серії ААД №119002 за те, що він, 10 грудня 2022 року о 07 год. 00 хв., на вул. Тараса Шевченка в м. Лебедин, Сумської області, керуючи автомобілем УАЗ 3909, д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Вокзальна, не надав перевагу в русі автомобілю ВАЗ 21154, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У свою чергу, пунктом 16.11 ПДР України встановлено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що при розгляді даної справи в судовому засіданні надавав пояснення ОСОБА_2 , який визнав свою вину у вчиненні правопорушення частково з посиланням на те, що перед виїздом на перехрестя зупинив автомобіль, оглянув дорогу та навколишню місцевість, бачив і пропустив один із автомобілів, який рухався по вул. Вокзальна, а автомобіль ВАЗ 21154, д.н.з. НОМЕР_2 в цей час перебував від перехрестя на такій відстані, що видно було лише світло його фар і рухаючись з дозволеною в населеному пункті швидкістю цей автомобіль не міг завадити руху автомобіля УАЗ.Проте, виїхавши на перехрестя і закінчуючи поворот притягнутий почув сильний удар в задню частину його машини, внаслідок якого вона відкотилась на узбіччя, а автомобіль ВАЗ після зіткнення теж виїхав на узбіччя вул. Вокзальна з боку зустрічної полоси руху.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 водій ВАЗ 21154 пояснював, що вранці 10 грудня 2022 року рухався по вул. Вокзальна м. Лебедина зі швидкістю близько 50 км за годину, а коли перетинав вул. Шевченка помітив автомобіль УАЗ 3909, д.н.з. НОМЕР_1 , який не надавши перевагу в русі його автомобілю виїхав на перехрестя і перекрив йому траєкторію руху. ОСОБА_6 вказував, що він застосував гальмування, проте дорога була мокрою і його автомобіль вдарив ззаду автомобіль УАЗ 3909, зазнавши механічних пошкоджень, а сам він вдарився головою, і після приїзду працівників поліції, з їх дозволу, залишив місце події та звернувся до Сумської обласної лікарні.

Також, в судовому засіданні був допитаний і свідок ОСОБА_4 - пасажир автомобіля УАЗ 3909, який вказував, що перед виїздом на перехрестя з вул. Вокзальна ОСОБА_2 , який керував зазначеним автомобілем, пропустив іншу машину, яка їхала по цій вулиці і продовжив рух, здійснюючи виїзд на головну дорогу, так як автомобіль ВАЗ 21154, перебував на великій відстані від перехрестя, а тому, причиною виникнення ДТП вважав перевищення дозволеної швидкості руху водієм цього автомобіля.

Крім того, в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_3 , який вказував про те, що вранці 10 грудня 2022 року на вул. Вокзальній набирав воду з вуличної колонки і чув як біля нього, в сторону перехрестя з вул. Шевченка, яке розташоване на відстані близько 100 м. зі швидкістю 80-90 км проїхав легковий автомобіль, а через 2-3 секунди після цього почув звук зіткнення транспортних засобів і зрозумів, що той автомобіль потрапив у ДТП.

Окрім показань особи, відносно якої було складено протокол, потерпілого та свідків, суддею було досліджено і інші, зібрані у справі докази, а саме, рапорт поліцейського ОСОБА_7 про порушення ОСОБА_2 ПДР та вчинення ним ДТП, протокол огляду місця ДТП, схемуДТП та фотографій, з яких вбачається, що місцем зіткнення автомобілів є центральна частина перехрестя вулиць Шевченка та Вокзальна м. Лебедина,автомобіль УАЗ після зіткнення має пошкодження в задній частині зліва і розташований на відстані 4,9 м від частин, відділених від транспортного засобу, автомобіль ВАЗ пошкоджений в передній частині справа і розташований на відстані 28,4 м від частин, відділених від транспортного засобу, сліди гальмування на місці ДТП відсутні, а також медичну документацію щодо звернення о 09 год 15 хв. 10 грудня 2022 року ОСОБА_1 до Сумської обласної клінічної лікарні за медичною допомогою внаслідок забою м`яких тканин лобної ділянки.

Проаналізувавши вказані докази, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведена не була, оскільки не було встановлено, що він 10 грудня 2022 року о 07 год. 00 хв., на вул. Тараса Шевченка в м. Лебедин, Сумської області, керуючи автомобілем УАЗ 3909, д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Вокзальна порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України та допустив зіткнення транспортних засобів з тих причин, що не надав перевагу в русі автомобілю ВАЗ 21154, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі в порядку, визначеному чинним законодавством.

При цьому, суд прийняв до уваги пояснення ОСОБА_2 щодо перевищення швидкості водієм автомобіля ВАЗ 21154, д.н.з. НОМЕР_2 , з посиланням на те, що вони носять стабільний характер, підтверджені показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та не суперечать складеній схемі ДТП, а пояснення потерпілого ОСОБА_6 в частині, що швидкість його автомобіля не перевищувала 50 км визнав такими, що спростовуються поясненнями як ОСОБА_2 так і вказаних свідків, з яких не вбачається, що автомобіль потерпілого застосовував гальмування, а після зіткнення відразу припинив свій рух.

Однак, з такими висновками судді суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може та вважає, що в даному випадку, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх фактичних обставин справи дотримано не було, що призвело до передчасного висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, під час апеляційного розгляду даної справи представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат Скородєд С.І., категорично заперечуючи встановлену суддею суду першої інстанції невинуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, звернувся до апеляційного суду з клопотанням про проведення судової автотехнічної експертизи, на задоволення якого апеляційним судом 22 вересня 2023 року було постановлено відповідне рішення.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що проти задоволення вказаного клопотання ОСОБА_2 не заперечував, про що надіслав до суду відповідну заяву.

Під час дослідження вказаного висновку, апеляційним судом було встановлено, що не на всі постановлені питання експертом надано відповідь з посиланням саме на те, що для їх вирішення додаткових вихідних даних так надано і не було.

Проте, з врахуванням існуючих даних, а саме, матеріалів даної справи та тих пояснень, які були надані водіями, у вказаному висновку експертом встановлено, що в дорожній ситуації, в діях водія автомобіля УАЗ 3909, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам п.п.10.1, 16.11 ПДР України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками ДТП та що водій автомобіля ВАЗ 21154, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 , при виборі швидкості руху 50 км/год, не мав технічної можливості зупинити керований ним транспортний засіб за 25 метрів до перешкоди, шляхом застосування своєчасного гальмування.

За таких обставин, виходячи з аналізу та результатів проведеної у даній справі експертизи, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому, постанова судді Лебединського районного суду Сумської області від 25 травня 2023 року якою провадження відносно останнього було закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової постанови про визнання ОСОБА_2 винним за ст. 124 КУпАП, на задоволення в цій частині апеляційних вимог потерпілого ОСОБА_1 .

Разом з тим, встановивши в діях ОСОБА_2 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції, позбавлений можливості накласти на останнього адміністративне стягнення, в межах санкції даної статті, з таких підстав.

Так, згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення минуло три місяці з дня вчинення чи виявлення відповідного правопорушення.

Зі змісту наведених правових норм та їх аналізу вбачається, що закриття провадження на підставі ч.2 ст.38, п.7 ст.247 КУпАП можливе тільки за одночасної наявності таких умов: 1) вчинення особою адміністративного правопорушення; 2) сплив встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення.

За наявності того, що вказане адміністративне правопорушення мало місце 10 грудня 2022 року, а апеляційний розгляд відбувся 15 березня 2024 року, тобто поза межами строків передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП, провадження по справі відносно останнього, відповідно до положень п.7 ч.1 ст. 247, 294 КПК України підлягає закриттю, на задоволення і в цій частині апеляційних вимог потерпілого ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 25 травня 2023 року, якою провадження відносно ОСОБА_2 ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження по справі закрити на підставі ст. 38 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.