Справа №534/377/24
Провадження №3/534/115/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Комарова Діана Юріївна, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград Кіровоградської області, громадянина України, працюючого слюсарем-ремонтником ЄГЗК, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2024 о 17 год 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинив психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме ображав її нецензурною лайкою та намагався вчинити бійку.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій вину визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в протоколі про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Потерпіла у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, надіслала до суду заяву, в якій просила не притягувати до адміністративної відповідальності її співмешканця, справу слухати у її відсутність.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення. Його дії підлягають кваліфікації за частиною першою статті 173-2 КУпАП, оскільки він, вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 ..

Частиною першою статті 173-2 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь, зокрема, психологічного насильства, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Поняття "психічне насильство" наведено у пункті 14 частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Так, згідно зазначеного пункту психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Особливостями домашнього насильства є наявність патерну (повторювані в часі інциденти можливих видів домашнього насильства) системна основа, висока ймовірність того, що й інші види домашнього насильсьва можуть розвиватися.

Суд вважає, що матеріалами повністю доведено, що дії ОСОБА_1 викликали у потерпілої ОСОБА_2 побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість. Виходячи зі змісту форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, ОСОБА_1 систематично здійснює на свою дружину псиологічний та фізичний вплив. Отже, суд вважає, що між подружжям не мала місце конфліктна ситуація, а було наявне домашнє насильство з боку ОСОБА_1 до своєї дружини у формі психологічного насильства.

Винуватість ОСОБА_1 повністю підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, поясненнями потерпілої та свідка, а також заповненою ОСОБА_2 формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи з положень ст.23 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , його вік, сімейний та майновий стан, ступінь вини та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність порушника судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП України. Тільки таке стягнення буде сприяти вихованню правопорушника у дусі додержання законів України та запобігати вчиненню ним нових правопорушень.

Питання про судовий збір вирішено у порядку ст.40-1 КУпАП, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись статтями 23-24, 40-1, 283, 294 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя Д.Ю. Комарова