ЄУН №201/3059/24
Провадження № 3/201/1685/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Покопцева Д.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Лугансько-Павлоградського зонального відділу військової служби про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янське Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1 , не одруженого, гранатометника ІНФОРМАЦІЯ_2 , заробітна плата 21 150грн, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ДНЛ № 2/0206, 03.03.2024р., близько 21:45год., старший солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил У країни, в умовах особливого періоду (воєнного стану), перебував на лікуванні КП « Дніпровська обласна клінічна лікарня ім. І.I. Мечникова», розташованого у АДРЕСА_2 , де був виявлений завідувачем відділення щелепно-лицевого відділення ОСОБА_2 у нетверезому стані, після чого завідувач відділення звернулась за викликом до Військової служби правопорядку. В подальшому останній був виявлений патрульною службою військової частини НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп?яніння, а саме стійкий запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка що не відповідає обстановці та у подальшому даний військовослужбовець був направлений на огляд до ІНФОРМАЦІЯ_3 для встановлення стану спяніння. Відповідно до акту № 82 від 04.03.2024 огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціального технічного засобу старший солдат ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що не одружений, дітей неповнолітніх на утриманні не має. Військовослужбовець, 28.02.2022р. отримав мінно-вибухову травму, пов`язану із захистом Батьківщини, є обмежено придатним до військової служби, про що надав суду витяг з протоколу ВЛК. 03.03.2024р. перебував на стаціонарному лікуванні КП « Дніпровська обласна клінічна лікарня ім. І.I. Мечникова». Довідався, що 05.03.2024р. планується його виписка. Був із цим категорично не згоден. 03.03.2024р., ввечері, точніше час не пригадує, випив 200мл коньяку в палаті, бо дуже нервував і хотів заспокоїтись, та пішов до лікаря. В коридорі його побачив співробітник військової служби правопорядку. зробив на його адресу нецензурне зауваження. ОСОБА_1 в свою чергу нецензурно відповів. Між ними сталася сварка, впродовж якої представник ВСП викликав наряд. Кутах не знав, який саме наряд ВСП приїде, тому відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, бо в першому наряді військовослужбовців б`ють.

Суд, вислухавши особу, яку притягують до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов наступний висновків.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Адміністративна відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП передбачена, зокрема, за розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи ( занять ) протягом робочого ( навчального ) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком ( розкладом занять ); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника ); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

За змістом ч.1 ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 №264/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан.

Як зазначено у протоколі про військове адміністративне правопорушення від 04.03.2024р., старший солдал ОСОБА_1 03.03.2024р., близько 21.45 год, знаходячись КП « Дніпровська обласна клінічна лікарня ім. І.I. Мечникова», розташованого у АДРЕСА_2 , де був виявлений завідувачем відділення щелепно-лицевого відділення ОСОБА_2 у нетверезому стані, а в подальшому був направлений на огляд ІНФОРМАЦІЯ_4 для встановлення стану сп`яніння, від проходження якого відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Особливою кваліфікуючою ознакою скоєного адміністративного правопорушення є те, що воно скоєно в умовах особливого періоду.

Особливий період визначається відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 « Про часткову мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21.10.1993 (а.с.1-2).

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, зокрема у разі якщо вони перебувають на території військової частини (в тому числі, які тимчасово змінили місце дислокації).

Ч.3 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду.

Як встановлено судом, на час виявлення правопорушення 03.03.2024р, ОСОБА_1 перебував в лікарні, де проходив стаціонарне лікування, що підтверджується як протоколом про адміністративне правопорушення, так і поясненнями самого ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Позаяк на момент складання протоколу ОСОБА_1 перебував у лікарні, то він був звільненим від службових обов`язків, а відтак, не міг виконувати обов`язки військової служби.

Він не перебував території військових частин, військових об`єктів.

В матеріалах справи відсутні докази, які б надавали можливість достовірно стверджувати про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ст.62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП. Керуючись ст. ст. 38, 213, 221, 247 п. 7, ст. 44, 185, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду впродовж 10 днів.

Суддя: Д.О. Покопцева