Номер провадження: 33/813/4/24
Номер справи місцевого суду: 519/869/21
Головуючий у першій інстанції Лемець С. П.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А.,

з участю секретаря судового засідання Мокана В.В.,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду апеляційну скаргу

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ,

на постанову Южного міського суду Одеської області від 29 липня 2022 року, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

Постановою Южного міського суду Одеської області від 29 липня 2022 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову Южного міського суду Одеської області від 29 липня 2022 року у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга вмотивована тим, що протокол про адміністративне правопорушення містить чітке зазначення про його невинуватість, вважає винною у вчиненні ДТП ОСОБА_2 , оскільки остання допустила порушення п. 2.3, 9.4, 10.4 Правил дорожнього руху.

Також зазначає, що у випадку закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не встановлюється.

Апеляційним судом, у відповідності до положень ч. 5 ст. 294 КУпАП, ОСОБА_3 повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, судову повістку отримав, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Захисник Агірова Г.А., який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити.

Потерпіла, яка приймала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу просила залишити без задоволення.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає необхідним зазначити таке.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 098913 від 05.08.2021 року.

Згідно вказаного протоколу 05.08.2021 року о 19 годині 45 хвилин на шосе Т1606 біля АЗС Сокар 33 км Одеса-Миколаїв ОСОБА_3 керуючи автомобілем Toyota Auris, державний номерний знак НОМЕР_1 , перед початком обгону не переконався, що водій авто Hyundai, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду по тій самій смузі подав сигнал про намір повороту ліворуч та скоїв зіткнення з автомобілем Hyundai. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Відповідно до п. 14.2 Прав дорожнього руху перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: б) водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.

До протоколу про адміністративне правопорушення додані: схема ДТП, пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди. Схема місця ДТП від 05.08.2021 року підписана учасниками ДТП без зауважень.

З письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що в районі АЗС «Сокар» він побачив автомобіль Хюндай, державний номерний знак НОМЕР_2 , який маневрував на дорозі, один раз з`їхав на обочину, другий прийняв дещо правіше і увімкнувши лівий поворот розпочав розворот, ОСОБА_3 почав його об`їжджати, в результаті чого сталось зіткнення.

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що вона рухаючись по своїй полосі вирішила виконати розворот, увімкнула лівий поворот, переконалась у відсутності зустрічного транспорту та транспорту, що здійснює обгін, почала виконувати розворот і в цей момент відчула удар в ліву передню сторону свого автомобіля.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції вважав, що дії водія ОСОБА_3 знаходились у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням аварійної обстановки та настанням ДТП у ситуації яка склалася, оскільки він бачив увімкнений сигнал повороту ліворуч у автомобіля, який рухався попереду, що не заперечував у своїх поясненнях, однак здійснив маневр обгону та виїхав на зустрічну смугу, причому у той час, коли на ній вже знаходився автомобіль «Hyundai», під керуванням ОСОБА_2 , що також підтверджується схемою місця ДТП та характером пошкоджень автомобіля «Hyundai».

Зазначив, що наявні в матеріалах справи докази повністю доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та визначеного в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 098913 від 05.08.2021 року, як такі, що знайшли своє підтвердження при розгляді справи.

Разом з тим, суд першої інстанції вважав, що на момент прийняття постанови закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, тому вважав, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Одеський апеляційний суд постановою від 19.09.2022 року клопотання ОСОБА_3 задовольнив. Призначив у справі судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручив судовому експерту ОСОБА_4 .

01.02.2023 року на виконання постанови Одеського апеляційного суду від 19.09.2022 року судовим експертом ОСОБА_4 надано висновок експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи дослідження обставин зіткнення автомобілів Hyundai Santa Fe р/н НОМЕР_2 та Toyota Auris р/н НОМЕР_1 № 11001220.

Одеський апеляційний суд постановою від 20.02.2023 року клопотання ОСОБА_2 задовольнив. Призначив у справі комісійну судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручив Національному науковому центру «Інститут судових експертиз імені засл. Проф. М.С. Бокаріуса».

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2023 року головуючим у справі визначено суддю ОСОБА_5 у зв`язку з звільненням у відставку з посади судді ОСОБА_6 , відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 941/0/15-23 від 28 вересня 2023 року «Про звільнення ОСОБА_6 з посади судді Одеського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку».

У грудні 2023 року до Одеського апеляційного суду висновок експертів № 12252/23921 від 05.12.2023 року за результатами проведення комісійної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи за матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 519/869/21.

При розгляді питання про притягнення до адміністративної відповідальності необхідно забезпечити оптимальний баланс між дотриманням прав і свобод особи, яка притягується до відповідальності, та загальним (публічним) інтересом, який передбачає ефективний захист особистості, суспільства і держави від адміністративних правопорушень.

Будь-яке адміністративне правопорушення та санкції за його скоєння повинні бути чітко визначені в законі таким чином, щоб виходячи з його тексту - у випадку необхідності за допомогою тлумачення, що надано судам, - кожен міг передбачити адміністративно - правові наслідки своїх дій або бездіяльності. В іншому випадку може мати місце суперечна правозастосовна практика, яка послаблює гарантії державного захисту прав, свобод і законних інтересів громадян від свавільного адміністративного примусу.

Вимоги, які пред`являються до правового регулювання відповідальності за адміністративне правопорушення, в повній мірі розповсюджуються і на строки давності притягнення до адміністративної відповідальності, що являють собою встановлені законодавством про адміністративні правопорушення періоди, за закінченням яких особи, які здійснили адміністративне правопорушення, не можуть бути притягнуті до адміністративної відповідальності через закінчення строків давності, що є однією із підстав, яка виключає провадження у справі або тягне за собою його закриття.

За змістом частини 2 статті 38 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення, що відноситься до компетенції судів загальної юрисдикції, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Розглядаючи питання щодо строку давності в адміністративному провадженні в контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі: Конвенція) «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи судом …, який … становить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення…».

Поняття «кримінальне обвинувачення» має «автономне» значення, котре не залежить від класифікації, що застосовується у внутрішньо-правових системах Держав-учасниць (справа «Блохін проти Росії», рішення від 23.03.2016 року, п. 179; Адольф проти Австрії, п.30,).

До кримінально-процесуального аспекту статті 6 Конвенції належать адміністративні правопорушення правил, які караються штрафами, обмеженням водійських прав, такими, як зняття балів, або призупинення чи скасування водійських прав (справи Луц проти Німеччини, п. 182, Шмауцер проти Австрії, Ігор Паскарі проти Республіки Молдова, п. п. 20-23).

Санкція статті 124 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року, тому в контексті ст. 6 Конвенції належить до кримінально-процесуального аспекту.

Стаття 6 пункт 1 Конвенції застосовується протягом усього провадження, метою якого є встановлення обґрунтованості «кримінального обвинувачення» включно зі стадією проголошення судового рішення.

Правове регулювання прав та свобод людини за національним законом полягає у створенні необхідних умов, якими слід забезпечити невідворотність адміністративної відповідальності.

В той же час має бути забезпечений справедливий баланс між загальним (публічним) інтересом невідворотності адміністративної відповідальності та дотриманням прав і свобод людини щодо строку давності про притягнення її до відповідальності.

Європейський Суд з прав людини у своїй прецедентній практиці, в тому числі у справах "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства" та ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» визначив строк давності як передбачене законом право порушника уникнути від переслідування або притягнення до суду за закінченням певного строку після скоєння правопорушення. Строки давності, які характерні для національних правових систем держав-учасниць, відповідають кільком цілям, в числі яких забезпечення правової визначеності та остаточності, попередження порушень прав обвинувачених, які могли б бути зменшені, якби судам доводилося розглядати їхні справи на основі доказів, які могли бути неповними за спливом часу ( ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» рішення від 20 вересня 2011 року, п. 570 та " Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства ", рішення від 22 жовтня 1996 року п.51).

За загальним правилом статті 9 КУпАП наявність складу правопорушення є необхідною підставою для адміністративної відповідальності.

Проаналізувавши норми національного закону та враховуючи конвенційні положення стосовно строків давності, апеляційний суд вважає, що строк давності не тільки забезпечує правову визначеність та остаточність судового рішення, попередження порушень прав осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, але й надає законне право порушнику уникнути переслідування або притягнення до суду за закінченням певного строку після скоєння правопорушення, в даному випадку - притягнення до адміністративної відповідальності за закінченням строку давності, який передбачений національним законом ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення (ч. 2 ст. 38 КУпАП).

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ДТП відбулась 05.08.2021 року.

Южним міським судом Одеської області постанову про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП ухвалено 29 липня 2022 року.

Апеляційний суд зазначає, що при закритті провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд не вправі робити висновок про доведеність вини особи.

Висновок суду про наявність вини за межами строку давності притягнення до адміністративної відповідальності буде порушенням презумпції невинуватості та права на справедливий суд за статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Даний висновок не виключає права сторін на звернення до суду загальної юрисдикції в порядку цивільного провадження, як це передбачено Цивільним Кодексом України, з вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок зіткнення транспортних засобів.

В зв`язку з викладеним, апеляційний суд вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини посилання те, що «дії ОСОБА_3 знаходились у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням аварійної обстановки та настанням ДТП» та «докази, які повністю доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП».

Керуючись ст. ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Южного міського суду Одеської області від 29 липня 2022 року змінити, виключивши з мотивувальній частини постанови посилання те, що «дії ОСОБА_3 знаходились у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням аварійної обстановки та настанням ДТП» та «докази, які повністю доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП».

В іншій частині постанову Южного міського суду Одеської області від 29 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова