Справа № 703/5936/23 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Крива Ю.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника-адвоката Ігнатенка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, які надійшли від відділу поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія: НОМЕР_1 від 25.04.2002 р., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130КУпАП, -

встановила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 313055 від 30.11.2023 року, ОСОБА_1 , 30 листопада 2023 року, о 20 год. 00 хв., в м. Сміла по вул. Мазура, керував автомобілем КІА, д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме млява мова, нестійка хода, різкий запах з ротової порожнини, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та від проходження медичного огляду в установленому порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , у судовому засіданні пояснив, що він є командиром першого взводу ДФТГ Сміла 1 . Так, 30 листопада 2023 року після чергування в штабі, близько 19-ї 19-30 год., він, разом із ОСОБА_2 , який проживає недалеко від нього, зайшов на штаб після роботи забрати речі та направився на автомобілі «КІА», д.н.з. НОМЕР_3 за адресою Вулиця Багряного, 37. В будинку перебував його син ОСОБА_3 . Приїхавши до будинку він відчув себе зле, піднявся тиск, слабкість, його почало водити, після чого відчув сильну втому. Близько 20 ї години. Він попросив ОСОБА_4 , щоб він сів за кермо автомобіля, так як він має посвідчення водія, бо сам керувати безпечно автомобілем, був не в змозі. Потім він взяв необхідні речі і вони втрьох вирушили на зазначеному автомобілі в район станції Шевченка, де фактично проживають. Потім вони зупинилися і придбали продукти в магазині ОСОБА_5 і рухалися по вулиці Мазура. Денис побачив вдалині відблиск поліцейських маячків, які рухалися назустріч, хлопнув себе по кишені і повідомив, що забув посвідчення водія вдома, хоча був впевнений, що воно в кармані куртки. В районі Універсама їх обігнав автомобіль ВАЗ та здійснив небезпечний маневр, намагаючись уникнути зіткнення автомобілів, ОСОБА_6 скерував автомобіль до правої частини шляху, однак його занесло і він заїхав у кучугуру снігу. Вони вийшли та побачили, що автомобіль сильно засів і попросили хлопців, які проходили поруч допомогти. При цьому було з`ясовано, що заднє ліве колесо вони в дорозі пробили. Поліцейський автомобіль при цьому зупинився і стояв на іншій стороні проїзної частини але патрульні їм не допомагали і не вживали ніяких дій. Потім автомобіль «випхали» і скерували на стоянку біля магазина «Маяк». В машині з`ясували, що відсутній необхідний ключ для заміни колеса і замінити колесо неможливо та вирішили, що ОСОБА_6 збігає на шиномонтаж до свого знайомого по вулиці Жовтневій, 71 та принесе ключ. Після того, як вони зупинилися, ОСОБА_6 зразу пішов, він стояв біля авто, а син сидів в автомобілі, в цей час підійшов один патрульний і через якийсь час під`їхав патрульний автомобіль. Поліцейські звинуватили його у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Хоча він не керував автомобілем, не був в стані алкогольного сп`яніння, а тому вчиняти на їх вимогу дії пов`язанні із проходженням огляду на стан сп`яніння не мав наміру. При їх спілкуванні для складення протоколу поліцейські залучили свідків. Один свідок був представником ТЦК та СП, а іншого вони викликали по телефону, тому він вказував на неупередженість цих свідків, але ніхто не хотів його слухати. Враховуючи це він не став повідомляти, що він не був за кермом. Потім ОСОБА_6 повернувся без ключа і вони домовилися, щоб його не притягнули до відповідальності за відсутність посвідчення водія, не повідомляти вказану інформацію про те, хто саме був за кермом автомобіля. Протокол при ньому не складався, йому не надавався, направлення в медичний заклад йому не вручали. Від підпису будь яких документів він не відмовлявся. Автомобіль він залишив на місці стоянки. А їх додому довіз ОСОБА_7 , якого він попросив приїхати. Тому вважає дії поліцейських такими, що суперечать чинному законодавству, оскільки в його діях складу зазначеного правопорушення передбаченого статтею 130 КУпАП не має, а тому просив закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі.

Захисник адвокат Ігнатенко В.В. в судовому засіданні надав суду клопотання в якому детально виклав свою правову позицію, разом з доданим до нього письмовими доказами про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складуправопорушення.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він 30 листопада 2023 року перебував в будинку за адресою АДРЕСА_2 .Батько приїхав близько 20 години, відчув себе зле та повідомив що в нього піднявся тиск. Вони швидко зібрали речі і ОСОБА_6 сів за кермо. По дорозі скупилися в магазині «Санта Марії». Хліб, молоко, ковбаса сир, цигарки та вирушили додому. Денис в дорозі з`ясував що його посвідчення водія залишилось вдома. В районі Універсама їх обігнав автомобіль ВАЗ та здійснив небезпечний маневр, намагаючись уникнути зіткнення автомобілів, ОСОБА_6 скерував автомобіль до правої частини шляху його занесло і він заїхав у кучугуру снігу. Вони вийшли побачили, що автомобіль сильно засів і попросили хлопців які проходили поруч допомогти. При цьому було з`ясовано, що заднє ліве колесо вони в дорозі пробили. Поліцейський автомобіль при цьому зупинився і стояв на іншій стороні проїзної частини, але патрульні їм не допомагали і не вживали ніяких дій. Автомобіль випхали і скерували на стоянку біля магазина «Маяк». В машині з`ясували що відсутній необхідний ключ для заміни колеса і замінити колесо неможливо, товариш Дениса в ту ніч чергував на шиномонтажці по вулиці Жовтневій,71 та він сказав, що швидко справиться і принесе ключ. Після того як вони зупинилися, ОСОБА_6 відразу пішов, батько стояв курив біля авто, а він сидів в автомобілі. В цей час підійшов один патрульний і через якийсь час під`їхав патрульний автомобіль. В розмові участі він не приймав та більше нічого повідомити він не може. Автомобіль вони залишили там на місці, а самі з батьковим товаришем на його авто через деякий час вирушили додому.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що після роботи, 30 листопада 2023 року близько 19-ї, 19-30 год., він зайшов на штаб ДФТГ Сміла 1 де зустрів командира взводу охорони ОСОБА_1 . Так як вони проживають в одному районі, він попросив ОСОБА_1 його підвести. На автомобілі «КІА», д.н.з. НОМЕР_3 , вони поїхали за адресою Вулиця Багряного, 37. Це будинок де проживав батько ОСОБА_10 до смерті. Приїхавши до будинку, ОСОБА_1 відчув себе зле, він повідомив, що в нього піднявся тиск. ОСОБА_1 поросив щоб він сів за кермо автомобіля і вони вже втрьох близько 20 ї години вирушили на зазначеному автомобілі в район станції Шевченка де фактично проживають.По дорозі вони зупинилися і придбали продукти в магазині «Санта Марія», після чого рухалися по вулиці Мазура. Він побачив вдалині відблиск поліцейських маячків, які рухалися назустріч, перевіривши кишені, він повідомив ОСОБА_1 , що забув посвідчення водія дома, хоча був впевнений, що воно в кармані куртки. В районі Універсама їх обігнав автомобіль ВАЗ та здійснив небезпечний маневр, намагаючись уникнути зіткнення автомобілів, він скерував автомобіль до правої частини шляху, внаслідок чого його занесло і він заїхав у кучугуру снігу. Вони вийшли та побачили, що автомобіль сильно засів і попросили хлопців, які проходили поруч допомогти. При цьому було з`ясовано, що заднє ліве колесо ми в дорозі пробили. Поліцейський автомобіль при цьому зупинився і стояв на іншій стороні проїзної частини, але патрульні їм не допомагали і не вживали ніяких дій.Автомобіль випхали і скерували на стоянку біля магазина ОСОБА_11 . В машині з`ясували, що відсутній необхідний ключ для заміни колеса і замінити колесо неможливо. Мій товариш в ту ніч чергував на шиномонтажці по вулиці Жовтневій, 71, та він сказав, що швидко справиться та принесе ключ. Після того, як вони зупинилися, він відразу пішов, а ОСОБА_1 разом зі своїм сином залишилися. Коли він прийшов, то побачив поліцейських, які пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. Після він сказав ОСОБА_1 про те що він не був за кермом і він має це робити, але він відмахнувся і сказав щоб він цього не робив бо буде великий штраф, а у нього на утриманні є дитина інвалід 1 ї групи. Потім ОСОБА_1 попросив по телефону приїхати свого товариша, який і завіз їх додому. Також при ньому ніхто направлення не медичний огляд не надавав, ОСОБА_1 протокол на підпис не надавався. В найближчий медичний заклад поліцейські не пропонували проїхати. ОСОБА_1 при спілкуванні вказував, що свідки є упередженими, але ніхто не хотів його слухати. Враховуючи вказані обставини, він не став повідомляти, що він був за кермом, а навіть навпаки при спілкуванні патрульними зазначив, що це ОСОБА_1 був за кермом.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАПпри розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і беззаперечних доказах.

Щодо інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, суд дійшов такого висновку.

ОСОБА_1 інкримінується порушення Правил дорожнього руху, а саме: п. 2.5 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає три окремих склади адміністративного правопорушення, а саме: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів; 3) відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП полягає в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, або у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом. Обов`язковою ознакою правопорушення є саме факт керування транспортним засобом водієм.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №313055 від 30 листопада 2023 року, о 20 год. 00 хв., в м. Сміла по вул. Мазура, керував автомобілем КІА, д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме млява мова, нестійка хода, різкий запах з ротової порожнини, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та від проходження медичного огляду в установленому порядку відмовився в присутності свідків.

Як визначено пунктом 1.10 ПДР, водієм є особа, яка керує транспортним засобомі має

посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право Керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортний засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керування транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Пунктом 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що керування транспортним засобом це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів - водїїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до рішення КАС ВС № 404/4467/16-а від 20.02.2019 само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу,

Знаходження особи за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані) не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Верховний Суд в постанові від 14 травня 2020 року у справі №240/12/17, вказав, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Суддя звертає увагу, що транспортний засіб автомобіль «КІА», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 30 листопада 2023 року працівниками поліції не зупинявся та ОСОБА_1 не був причетний у цей день до жодної дорожньо-транспортної пригоди, при цьому доказів зворотному матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Натомість, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №313055 від 30 листопада 2023 року працівником поліції зазначено, зокрема що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» відмовився, при цьому працівник поліції не зазначає, що вказане місце є місцем зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , що об`єктивно свідчить про те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено не на місці його зупинки працівниками поліції.

В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Крім того, відеозаписи із нагрудної камери, які приєднані до справи не можуть прийматись судом як належні докази з огляду на наступне.

Порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них регулюється Наказом Департаменту патрульної поліції від 24.11.2015 №14/1 та п.4.1, 4.2 Розділу IV Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер '(відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, яку затверджено наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 №100.

Згідно п.5. Інструкції № 100 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно п. 1 розділу VII Інструкції №100 під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 313055 від 30 листопада 2023 року, у графі «до протоколу додаються» працівником поліції зазначено: пояснення свідків, направлення в медичний заклад, відеокамера № 90.

Однак, жодних з вищевказаних у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №313055 від 30 листопада 2023 року доказів не підтверджує викладені у цьому протоколі обставини, а саме, що саме ОСОБА_1 30 листопада 2023 року о 20 годині 00 хвилин керував автомобілем та мав будь-які ознаки алкогольного сп`яніння.

При цьому, суддя звертає увагу, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутня відеокамера №90, яка працівником поліції зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №313055 від 30 листопада 2023 року як додаток до нього.

Натомість до матеріалів справи про адміністративне правопорушення додано компакт-диск з відеозаписами, які здійснені виключно на нагрудну камеру працівника поліції.

Як вбачається з вищевказаних відеозаписів, які наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, нагрудна камера працівника поліції була ввімкнена 30 листопада 2023 року о 20 годині 11 хвилин 54 секунди, при цьому ОСОБА_1 у цей час перебуває біля автомобіля, який знаходиться у нерухомому стані, при цьому працівник поліції повідомив обставини, за яких він вимагає пред`явити ОСОБА_1 посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а саме з`їзд з дороги в кучугуру снігу. На вказаних відеозаписах відсутні будь-які відомості, так і у цілому в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази, які свідчать про те, що працівники поліції з часу виїзду ОСОБА_1 з кучугури снігу та до часу як паркування ОСОБА_1 транспортного засобу, так і до часу ввімкнення нагрудної камери працівником поліції, ОСОБА_1 перебував у постійному полі зору працівників поліції, не відображено та відповідні докази відсутні.

Натомість, ОСОБА_1 стверджує, що 30 листопада 2023 року близько 20 години 00 хвилин по вул. Мазура в м. Сміла автомобілем «КІА», д.н.з. НОМЕР_3 керував ОСОБА_9 , а в салоні авто перебував він та його син ОСОБА_3 . Сам же ОСОБА_1 перебував у тверезому стані та жодних ознак алкогольного сп`яніння не мав.

Таким чином, з часу, який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №313055 від 30 листопада 2023 року, тобто з 20 години 00 хвилин 30 листопада 2023 року, керування ОСОБА_1 транспортним засобом, до часу прибуття працівників поліції до транспортного засобу, яким у вищевказаний час керував ОСОБА_1 , та до початку фіксації події на нагрудну камеру працівника поліції, тобто до 20 годині 11 хвилин 54 секунди 30 листопада 2023 року, минуло майже 12 хвилин, та у даний проміжок час ОСОБА_1 автомобілем не керував та працівниками поліції не зупинявся, а виключно перебував біля автомобіля.

Таким чином, до матеріалів справи не надано жодного доказу, щодо ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а саме після 20 години 12 хвилин 30 листопада 2023 року, були наявні до 20 годині 00 хвилин 30 листопада 2023 року, як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №313055 від 30 листопада 2023 року.

Крім того, відповідно до п.6 Розділу І «Загальні положення» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735,зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

З урахуванням положень ст.266 КУпАП та вищевказаної Інструкції, огляд ОСОБА_12 , у разі його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, мав бути проведений в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення та входить до Переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, що затверджений Управліннями охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації.

Натомість, як вбачається з відеозаписів, які здійснені за допомогою нагрудної камери працівника поліції, та долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, будучи записаними на компакт-диск, працівник поліції, запитуючи у ОСОБА_1 щодо його згоди пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, не вказав закладу охорони здоров`я, в якому такий огляду ОСОБА_1 мав відбутися.

При цьому, у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у графі «найменування закладу охорони здоров`я» працівником поліції зазначено «Черкаський медичний заклад».

Отже, у порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, у вищевказаному направленні працівником поліції не конкретизовано заклад охорони здоров`я, до якого ОСОБА_1 направлявся для проходження медичного огляду на встановлення стану його алкогольного сп`яніння, а так само конкретний заклад охорони здоров`я не називався працівником поліції при поставленні ОСОБА_1 запитання щодо його згоди на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

За вказаних обставин, з матеріалів справи об`єктивно неможливо встановити конкретний заклад охорони здоров`я, в якому працівник поліції мав намір провести огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, та від проведення в якому, на думку працівника поліції, ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду, а відтак і неможливо встановити, що такий заклад охорони здоров`я є найближчим закладом охорони здоров`я до місця висловлення працівником поліції запитання ОСОБА_1 щодо проходження огляду, та що такому закладу надано право на проведення відповідного огляду та він входить до Переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, що затверджений Управліннями охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації, та не є забороненим для проведення такого огляду.

Крім того, скорочення, яке застосовано працівником поліції при зазначені у графі «найменування закладу охорони здоров`я», що міститься у вищевказаному направленні, дає підстави прийти до висновку, що працівник поліції мав на увазі «Черкаський обласний медичний заклад».

Слід звернути увагу, що в м. Сміла Черкаського району Черкаської області не розташовано жодного Черкаського обласного медичного закладу та закладу охорони здоров`я з такою назвою взагалі не існує.

При цьому, 10 вересня 2021 року Управлінням охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації видано наказ №1255 «Про внесення змін до наказу Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації від 04 червня 2019 року №598», яким вирішено внести зміни до пункту 1 наказової частини наказу Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації від 04 червня 2019 року №598 «Про основні організаційні засади проведення оглядів для встановлення стану сп`яніння та факту вживання психоактивних речовин в медичних установах Черкаської області», а саме: Перелік медичних установ Черкаської області, яким надано право проведення медичного огляду громадян для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з Переліку медичних установ Черкаської області, яким надано право проведення медичного огляду громадян для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який затверджений наказом Управління охорони здоров`я облдержадміністрації від 10 вересня 2021 року №1255, до даного переліку входять зокрема: під №7 КНП «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради; під №8 КНП «Смілянська міська поліклініка» Смілянської міської ради; під №21 КНП «Смілянська багатопрофільна лікарня ім. Софії Бобринської». Таким чином, зазначеним медичні установам, що розташовані в адміністративних межах м. Сміла Черкаського району Черкаської області, надано право проведення медичного огляду громадян для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи місце вчинення адміністративного правопорушення, яке зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №313055 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме - м. Сміла, вул. Мазура, найближчими закладами охорони здоров`я, в якому у відповідності до п.7 розділу І Інструкції, в яких міг бути проведений огляд ОСОБА_1 , внаслідок його ніби-то відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, є саме КНП «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради, КНП «Смілянська міська поліклініка» Смілянської міської ради та КНП «Смілянська багатопрофільна лікарня ім. Софії Бобринської».

Однак, працівником поліції ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у жодному з вище перелічених закладів охорони здоров`я.

Таким чином, як сама вимога працівника поліції, яка була адресована ОСОБА_1 , щодо проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі без зазначення назви конкретного закладу охорони здоров`я, в якому такий огляд мав бути проведений, так і направлення ОСОБА_1 для проведення такого огляду до неіснуючого закладу охорони здоров`я, є порушенням вимог ст.266 КУпАП та порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858.

Відповідно до п.2 Розділу Х «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП», Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, обов`язковому огляду підлягають водії транспортних засобів - учасники ДТП, унаслідок якої є особи, які отримали тілесні ушкодження.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (її. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), заява № 16437/04), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v, Turkey), заява № 25657/94).

Згідно цієї правової позиції «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать «за» чи «проти» тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, оскільки обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08,02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст.62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Проте, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутня сукупність належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки воно не знайшло свого об`єктивного підтвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАПпровадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку про необхідність закриття провадження в даній справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33-35,40-1, ч.1 ст.130, ст.247, ст.ст.279,283-285 КУпАП, суддя,-

постановила:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Черкаський районний суд Черкаської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Ю.В.Крива