Справа № 308/2604/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , та його захисника - Михалків Б.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, запроваджену Західним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Червоногвардійським РВ Макіївського ГУ УМВС України в Донецькій області 12.12.1997 року, директора Навчального закладу об`єднання громадян "Автомобільна школа Закарпатської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів", адреса проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 41 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № ЗХ/ЗК/2969/041/П/ПТ від 06 лютого 2024 року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора Навчального закладу об`єднання громадян "Автомобільна школа Закарпатської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів" при звільненні ОСОБА_2 з 31.12.2023, згідно з наказом № 27-к від 29.12.2023, станом на день перевірки, не вжив всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівниці ОСОБА_2 на своєчасне отримання заробітньої плати та компенсації за невикористані календарні дні щорічної відпустки при її звільненні, чим порушив вимоги ч. 1, 2 ст. 10, абз. 4 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", порушення триваюче.

Дії ОСОБА_1 інкриміновані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

До розгляду справи по суті від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності надійшли письмові заперечення в яких останній просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. У запереченнях захисник повідомив, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення повністю заперечує, стверджує, що відсутня вина останнього, яка є обов`язковою умовою настання адміністративної відповідальності за ст. 41 КУпАП. Посилається на те, що розрахунок та виплата заробітньої плати не входить до службових обов`язків ОСОБА_1 , він не є суб`єктом адміністративного праовпорушення. Окрім цього, на момент звільнення ОСОБА_2 останній знаходився на лікарняному.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник заперечили щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП з підстав, наведених у раніше поданих ними письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суддя прийшов до наступних висновків.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП полягає у порушенні встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

При цьому, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 інкримінуються дії, які полягають у тому, що він не вжив всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівниці ОСОБА_2 на своєчасне отримання заробітньої плати та компенсації за невикористані календарні дні щорічної відпустки при її звільненні, чим порушив вимоги ч. 1, 2 ст. 10, абз. 4 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану"

Водночас, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 10 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором. Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати.

Абзацами 2, 3, 4 статті 12 даного Закону також визначено, що якщо тривалість щорічної основної відпустки працівника становить більше 24 календарних днів, надання не використаних у період дії воєнного стану днів такої відпустки переноситься на період після припинення або скасування воєнного стану. За рішенням роботодавця невикористані дні такої відпустки можуть надаватися без збереження заробітної плати.

У період дії воєнного стану надання працівнику будь-якого виду відпустки (крім відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустки у зв`язку з усиновленням дитини) понад щорічну основну відпустку, передбачену абзацом першим цієї частини, за рішенням роботодавця може здійснюватися без збереження заробітної плати. Надання невикористаних днів такої відпустки переноситься на період після припинення або скасування воєнного стану. За рішенням роботодавця невикористані дні такої відпустки можуть надаватися без збереження заробітної плати.

Положення другого речення абзацу другого та абзацу третього цієї частини не застосовуються до керівних працівників закладів освіти та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічних, науково-педагогічних та наукових працівників.

Однак, як вбачається з наказу ОСОБА_1 від 14 грудня 2023 року за № 26-к, останній поклав обов`язки директора навчального закладу об`єднання громадян "Автомобільна школа Закарпатської обласної організації всеукраїнської спілки автомобілістів" на ОСОБА_3 , інспектора з кадрів, на період перебування останнього на лікарняному з 15.12.2023, в тому числі, з наданням права підпису фінансових та організаційно-розпорядчих документів.

З медичних висновків про тимчасову непрацездатність, наданих ОСОБА_3 також вбачається, що останній у період звільнення ОСОБА_2 перебував на лікарняному.

Таким чином, вина останнього у вчиненні інкримінованих йому порушень законодаства про працю виключається.

Вина є складовою суб`єктивної сторони скалду адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 КУпАП, а тому за її відстуності, дії/бездіяльність щодо порушення законодавства, які інкриміновані останньому, не утворюють склад даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики

Європейського суду з прав людини" застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу "Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства" (N 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги наведене, суддя прийшов до висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, та недоведеність наявності в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, у зв`язку з чим провадження в справі належить закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Крім того, враховуючи висновок про закриття провадження у справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 9, 247, 256, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.І. Зарева