Справа № 347/3030/23
Провадження № 33/4808/161/24
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Гордій В.І.
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., за участю ОСОБА_1 та її представника Дутчака Т.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Косівського районного суду від 18.12.2023 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП накладено на неї стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір в сумі 536,8 грн.

Згідно постанови, 20.10.2023 року близько 17.35 год. в с. Космач, участок Дощаний, по вул. Боб?яка Косівського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки «Renault Clio», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час об`їзду транспортного засобу «Opel Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 не врахувала дорожню обстановку, не дотрималася безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Після цього, ОСОБА_2 залишила місце ДТП, чим порушила п.2.10 (а), 2.3 б, 13.3 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує на те, що постанова суду незаконна, необґрунтована, винесена без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події. Стверджує, що вона рухалася правою смугою руху, їдучи в напрямку свого дому вулицею Боб?яка в с. Космач, Косівського району. Дорожнє покриття було ґрунтове, сухе, дорога в даному місці неширока. Опадів не було. На дворі був передсутінковий час. Попереду неї у попутному напрямку рухався автомобіль марки «Opel Vivaro» червоного кольору з орієнтовною швидкістю біля 20 км/год. В подальшому автомобіль зупинився на лівому узбіччі, частково на проїзній частині дороги в місці, де дорога ширша. Апелянт зрозуміла, що цей автомобіль її пропускає і продовжувала їхати своєю смугою руху прямо, якнайближче до правого краю. Проте на відстані декількох метрів автомобіль «Opel Vivaro» раптово розпочав рух з лівого узбіччя без увімкнення покажчика повороту та набираючи швидкість під кутом зліва направо в`їхав у межі її смуги руху. ОСОБА_2 в цей час вже проїжджала повз автомобіль, тобто продовжила рух та проїхала праворуч біля цього автомобіля. Ніякого зіткнення не відчула. Приїхавши додому, побачила на своєму автомобілі незначну деформацію, потертість і відшарування фарби в лівій задній боковій частині транспортного засобу.

Через деякий час, до неї зателефонували, а потім приїхали працівники поліції і повідомляли, що вона причетна до ДТП в ході якого були пошкоджені транспортні засоби. Оскільки вважала себе не винною в ДТП, пояснення надавати відмовилася.

Вважає винуватим у ДТП водія автомобіля «Opel Vivaro», який почавши рух порушив вимоги ПДР.

Зауважує, що суд першої інстанції не дав належної оцінки протоколам про адміністративні правопорушення та схемі ДТП. Так, схема ДТП не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки на ній відсутня прив`язка зазначених об`єктів до елементів дороги, а позначка місця зіткнення вказана зі слів водія ОСОБА_1 . Низька інформативність схеми ДТП не дає змоги визначити параметри і розміри елементів дороги і розташування транспорту та слідів згідно елементів дороги та непорушних об`єктів. У протоколах не зазначено, що є свідки чи потерпілі, проте в судовому рішенні суд посилається на наявність потерпілої ОСОБА_1 .

Також, суд першої інстанції не дав належної оцінки показанням водія ОСОБА_1 , яка не знає, що кількість смуг на проїзній частині у разі відсутності дорожньої розмітки визначається самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів та безпечних інтервалів між ними ( п. 11.1 ПДР).

Не врахував суд і той факт, що вона не відчула будь-якого зіткнення, а тому не мала умислу залишати місце ДТП. Ці обставини підтверджуються фотознімками незначних пошкоджень на автомобілях. Про ДТП дізналась коли до неї зателефонували працівники поліції. Тоді вона оглянула своє авто і побачила незначне пошкодження в задній лівій частині автомобіля.

Враховуючи наведене, просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

ОСОБА_2 повідомлена про час та місце апеляційного розгляду, проте в судове засідання не з`явилася, подавши клопотання про розгляд справи у її відсутність.

Потерпіла ОСОБА_1 та її захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи про адміністративні правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_2 в скоєнні адміністративних правопорушень за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дійшов правильних висновків.

Обставини справи, які були встановлені судом та зазначені у постанові про адміністративне правопорушення, підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №58954 (а.с.1), серії ААД №58953 (а.с.26); схемою місця ДТП (а.с.27), поясненнями свідків та потерпілої ОСОБА_1 (а.с. 28, 30) та наданими нею показаннями в суді апеляційної інстанції.

Як вбачається з показань потерпілої ОСОБА_1 , наданих нею в суді першої та апеляційної інстанції, вона їхала на невеликій швидкості по вул. М. Боб`яка. ОСОБА_2 їхала позаду неї. В місці події була вузька ґрунтова дорога. Проте ОСОБА_2 вирішила її випередити у місці незначного розширення проїзної частини. Цей маневр вона почала здійснювати з виїздом на людський город (земельну ділянку) який примикає до дороги, проте в кінці маневру почала зміщуватись ліворуч на дорогу, щоб не в`їхати в електропору, яка була попереду. Внаслідок такого маневру сталася ДТП. Після цього вона зупинилася, а ОСОБА_2 не зупиняючись втекла з місця ДТП. Удар від ДТП був дуже відчутний, а тому ОСОБА_2 не могла його не помітити. Коли приїхали працівники поліції ОСОБА_2 не визнавала що керувала транспортним засобом, проте цей факт підтвердили свідки.

Суд першої інстанції правильно оцінив докази по справі у їх сукупності, оскільки вони підтверджують всі обставини подій правопорушень.

Апеляційні доводи ОСОБА_2 , що вона здійснювала об`їзд «Opel Vivaro» який зупинився, спростовуються наведеними доказами та світлинами з пошкодженнями транспортного засобу «Opel Vivaro».

Що стосується доводів ОСОБА_2 про те, що зіткнення з іншим транспортним засобом вона не відчула, а тому умислу на залишення місця ДТП в неї не було, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки спростовуються характером пошкоджень транспортного засобу «Opel Vivaro» та поясненнями потерпілої.

Також не знайшли свого підтвердження і доводи, що протоколи та схема ДТП є недопустимими доказами. Зазначені документи складені уповноваженими особами, містять всі необхідні реквізити та підписи. Як вбачається з відеозаписів працівників поліції, протоколи складені у відсутності потерпілої, тому не містять її підпису. ОСОБА_2 відмовилася отримувати копії протоколів, що також зафіксовано за допомогою нагрудної камери поліцейського.

Крім того, як вбачається зі схеми ДТП, вона містить всі об`єкти виявлені працівниками поліції із зазначенням: транспортного засобу «Opel Vivaro», електричних опор, прилеглих будинків, розмірів дороги, відстані від елементів транспортного засобу «Opel Vivaro» до нерухомих об`єктів, місце зіткнення транспортних засобів, опис характеру та локалізації пошкоджень транспортного засобу. Також, схема має пояснювальні написи. Схема підписана ОСОБА_1 та працівником поліції.

Той факт, що ОСОБА_2 відмовилася підписувати протоколи та схему ДТП, не вказує на недопустимість доказів у справі.

Також, спростовуються доводи апеляційної скарги про порушення працівниками поліції вимог законодавства, оскільки протоколи ними складено лише 25.10.2023р. Допитаний судом першої інстанції в якості свідка працівник поліції ОСОБА_3 пояснив, що протоколи не були складені в день ДТП, оскільки ОСОБА_2 втекла з місця ДТП, та не вийшли до працівників поліції з хати.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не підтвердились в суді апеляційної інстанції, а тому оскаржувана постанова підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Косівського районного суду від 18.12.2023 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.С. Шигірт