Справа № 595/543/24
Провадження № 3/595/331/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2024 м. Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Созанська Л.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли із відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, працюючого майстром лісу в Бережанському ММГ, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, до адміністративної відповідальності притягався 22 серпня 2023 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 366443 від 16 березня 2024 року, 16 березня 2024 року о 17 год 30 хв ОСОБА_1 , перебуваючи на подвір`ї власного житлового господарства в АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту наніс удар кулаком лівої руки в ділянку верхньої губи ОСОБА_2 , тобто вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно дружини, внаслідок чого в останньої виникло побоювання за власне життя та здоров`я, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вину заперечив та пояснив, що він 16 березня 2024 року будь-яких протиправних дій відносно дружини ОСОБА_2 не вчиняв. Між ними мав місце побутовий конфлікт, який розпочала дружина.

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що 16 березня 2024 року, коли вона повернулася додому, між нею та чоловіком виникла суперечка, яку вона спровокувала, оскільки неповнолітній син, який залишилася із чоловіком вдома, поки вона перебувала на ринку, був голодним, стояв у болоті та мив, за вказівкою чоловіка, автомобіль. Під час словесного конфлікту ОСОБА_1 почав її ображати, тому вона викликала поліцію.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Санкція ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктивна сторона ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає наслідки насильства, а саме наявність чи відсутність шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого, яка могла бути чи була завдана, тобто домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 2 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

У відповідності до пункту 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою, тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжується складними колізіями. Конфлікт не містить вищеперелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 366443 від 16 березня 2024 року, що ОСОБА_1 інкримінується те, що 16 березня 2024 року приблизно о 17 год. 30 хв. він по місцю спільного проживання в с. Трибухівці Чортківського району вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , що виражалось у нанесенні удару в ділянку верхньої губи, внаслідок чого у останньої виникло побоювання за своє життя та здоров`я, чим вчинив адміністративне правопорушення

На підтвердження обставин, викладених у протоколі, працівниками поліції долучено наступні докази: письмові пояснення ОСОБА_1 від 16 березня 2024 року; письмові пояснення ОСОБА_2 від 16 березня 2024 року; протокол прийняття заяви ОСОБА_2 про домашнє насильство від 16 березня 2024 року; рапорт старшого дізнавача відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП Сембрата Б.С. від 16 березня 2024 року; копію постанови Бучацького районного суду Тернопільської області від 22 серпня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У даному випадку, з урахуванням пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наданих ними безпосередньо у судовому засіданні, а також з аналізу долучених до матеріалів справи доказів, суд приходить до висновку, що взаєморозуміння між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутні, тобто, має місце сімейний конфлікт. Однак не кожен конфлікт є домашнім насильством у розумінні норм Закону.

З огляду на установлені судом фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

При цьому судом враховуються положення ст. 62 Конституції України, у відповідності до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним закрити провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 173-2, 245, 247, 252, 255, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л. І. Созанська