ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/422/24
Провадження №3/477/572/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Семенова Л.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділення поліції №4 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївської області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 2 статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №581673 від 09 лютого 2024 року, ОСОБА_1 о 18.15 годині по вул.Шкільна в с.Мішково-Погорілове Миколаївського району Миколаївської області керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною 2 статті 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, адресат відсутній за вказаною адресою.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вжити заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до вимог статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Враховуючи зазначене та належне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність складу вищевказаного адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 з наступних підстав.

Диспозицією частини 2 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 130 КУпА передбачена відповідальністьза керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №581673 від 09 лютого 2024 року, ОСОБА_1 о 18.15 годині по вул.Шкільна в с.Мішково-Погорілове Миколаївського району Миколаївської області керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України. Протокол про адміністративне правопорушення складено за частиною 2 статті 130 КУпАП.

Суд зазначає, що кваліфікуючою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, є повторність.

Указана кваліфікуюча ознака доводиться постановою суду про накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 130 КУпАП, адміністративного стягнення за частиною 1 статті 130 КУпАП, постановленою протягом року.

Відповідно до частини 15 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 №1376, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27941 до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

До матеріалів справи долучено витяг з Єдиного державного реєстру судових рішень у справі №489/3705/23, відповідно до якого постановою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 01 серпня 2023 року особу без зазначення прізвища, ім`я та по-батькові визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладенно на неї адміністративне стягнення.

Зазначений витяг не може бути досліджений судом у якості доказу, оскільки суд не має змоги ідентифікувати особу, відносно якої винесено вказану постанову.

Таким чином, матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, що дають підстави для кваліфікації дій ОСОБА_1 за частиною 2 статті 130 КУпАП.

При цьому, суд звертає увагу на те, що сам протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є достатнім доказом для визнання особи винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові у справі №463/1352/16-а від 08 липня 2020 року у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Тобто, недоведеність вини прирівнюється до невинуватості особи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Жовтневий районний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.М.Семенова