ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/181/24 Справа № 233/7267/23 Суддя у 1-й інстанції - Кожевник О. А. Суддя у 2-й інстанції - Куракова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Куракова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28.11.2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., -

УСТАНОВИЛА:

Судом першої інстанції встановлено, що 17 листопада 2023 року з 09 год. 00 хв. військовослужбовець військової служби за мобілізацією солдат ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, в місці тимчасового розташування підрозділу військової частини та в такому стані був виявлений командуванням військової частини НОМЕР_1 . Таким чином ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28.11.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова суду першої інстанції незаконна та підлягає скасуванню. Зауважує, що в листопаді 2023 року отримав грошове забезпечення у розмірі 5 000 грн., при необхідному більше 100 000 грн., що вказує на наявність реалізації принципу відповідальності. Просить постанову скасувати, провадження по справі закрити.

Про дату, час та місце апеляційного розгляду особа, що притягається до адміністративної відповідальності повідомлена у передбачений КУпАП строк, клопотань про відкладення апеляційного розгляду з поважних причин не надійшло, тому вважаю можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_2 ..

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін за таких підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження сукупністю доказів встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме перебування у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого стану військовослужбовця ОСОБА_1 .

Наявність складу адміністративного правопорушення підтверджено:

-Протоколом серії ДНК/Б-2 № 2179 від 17.11.2023 року (а.с.3);

-Копією військового квитка ОСОБА_1 (а.с. 4);

-Роздруківкою з газоаналізатора (а.с. 4а);

-Актом огляду на стан сп`яніння № 3462 від 17.11.2023 року (а.с. 5);

-Свідоцтвом про повірку вищевказаного аналізатора (а.с. 6).

Вищевказані докази в своїй сукупності доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до положення ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції було виконано в повному обсязі.

Так, диспозиція ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за перебування в стані алкогольного сп`яніння військовослужбовців в у мовах воєнного стану та особливого періоду.

Санкція ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ст. 33 КУпАП визначає, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про вид і розмір стягнення суд врахував у повній мірі характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини тощо. Так, ОСОБА_1 є військовослужбовцем, мобілізованим в умовах воєнного стану, внутрішньо-переміщеною особою. Зваживши на вказані обставини, судом першої інстанції було призначено співмірне його діям адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Одним із видів покарань у розумінні ЄСПЛ є штрафи. Суворість цього примусового заходу оцінюється через його розмір, проте у визначенні правової природи такого заходу для ЄСПЛ важливішою є мета, з якою призначається штраф, ніж його розмір.

У рішенні по справі «Озтюрк проти Туреччини» (Ozturk v Turkey) від 28.09.1999 року Європейським судом з прав людини штраф у розмірі 60 DM був оцінений як покарання, з огляду на цілі його застосування.

Посилання апеляційної скарги на зменшення розміру грошового забезпечення військовослужбовця, з огляду на долучені до апеляційної скарги накази та документи, можуть бути використані як докази в адміністративному судочинстві, проте вони не впливають на розмір та вид покарання за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Суд першої інстанції належним чином мотивував своє рішення про призначення адміністративного стягнення саме у вигляді штрафу. З вказаними висновками погоджується суд апеляційної інстанції.

Таким чином в ході апеляційного перегляду не встановлено підстав для скасування судового рішення, а тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28.11.2023 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова