Справа № 175/2322/24
Провадження № 3/175/1193/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Заборський В.О. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Верхньодніпровська Дніпропетровської області, громадянки України, маючої на утриманні малолітню дитину, офіційно працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАД №381112 від 30.01.2024, ОСОБА_1 ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 22.01.2024 перебував в ТРЦ «Аврора» по АДРЕСА_2 та виражався нецензурною лайкою до неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не є суб`єктом правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнала. Зазначила, що свої батьківські обов`язки виконує належним чином, приділяє достатньо часу вихованню сина, який забезпечений всім належним для навчання та розвитку. Жодних неправомірних дій її дитина не вчиняла. Захисник Цівань Н.В. у судовому засіданні просила закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 , оскільки матеріали справи не містять незаперечних та достатніх доказів ухилення нею від виконання батьківських обов`язків.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника адвоката Цівань Н.В. та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

За змістом ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, що тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Як зазначено в протоколі ОСОБА_1 ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого сина ОСОБА_2 , який 22.01.2024 перебуваючи в ТРЦ «Аврора» виражався нецензурною лайкою до неповнолітнього ОСОБА_3 ..

Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст.184 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 381112 від 30.01.2024, письмові пояснення, протокол №1 засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) Обухівського ліцею Обухівської селищної ради від 26.01.2024 та стенограму засідання, судом встановлено факт неналежної поведінки малолітнього ОСОБА_2 , який 22.01.2024 в ТРЦ «Аврора» виражався нецензурною лайкою до неповнолітнього ОСОБА_3 , що є підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме невиконання передбачених законодавством своїх батьківських обов`язків, зокрема неналежному вихованні малолітнього в дусі поваги до прав та свобод інших людей, яке в свою чергу сприяло незасвоєнню ним загальновизнаних норм моралі.

Санкція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає альтернативний вид адміністративного стягнення. Тому, вирішуючи який саме вид адміністративного стягнення слід застосувати до правопорушника, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не мала умислу ухилятися від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо належного піклування про виховання свого малолітнього сина, вона не передбачала і свідомо не допускала шкідливих наслідків та не бажала їх настання, але факт ухилення нею від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітньої дитини мав місце.

Однак, суд вважає, що в даному випадку наслідки діяння (бездіяльності) ОСОБА_1 не представляють суспільної небезпеки, не завдали та не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб, а крім того як видно із стенограми засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) Обухівського ліцею від 26.01.2024 малолітній ОСОБА_4 попросив вибачення у неповнолітнього ОСОБА_3 , тобто ситуація, яка визнана комісією конфліктом між неповнолітніми дітьми, була вирішена їх примиренням.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення має на меті не тільки кару, а й виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, і запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а при його призначенні, згідно із ст. 33 КУпАП, суд повинен ураховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено стягнення, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень. Відповідно до принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

В свою чергу справедливість, як одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про малозначність вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

При цьому судом враховано, що законодавство не містить повного переліку малозначних правопорушень або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Однак можна зробити висновок, що це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкоди та не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам чи безпосередньо громадянам. У кожному конкретному випадку орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, самостійно вирішує питання про визнання діяння малозначним.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, наслідки якого не представляють суспільної небезпеки, не завдали значної шкоди державним інтересам, особу ОСОБА_1 , яка працює, виховує малолітню дитину, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, вважаю, що дане адміністративне правопорушення є малозначним та ОСОБА_1 варто звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП при оголошенні усного зауваження, суд виносить постанову про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 22, 283-285, 294 КпАП України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та в силу ст. 22 КУпАП звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Заборський