Справа № 168/948/23 Провадження №33/802/121/24 Головуючий у 1 інстанції:Сухоручко Ю. О.
Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П. П., з участю секретаря судового засідання Хомік В. О., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Назарук Юлії Володимирівни, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Назарук Ю. В. на постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 20 грудня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , військовослужбовця визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 01.10.2023 року близько 17 год. 00 хв., будучи молодшим сержантом, перебував на території населеного пункту Яревище Ковельського району Волинської області (пункт тимчасової дислокації військової частини), під час виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду та військового часу був виявлений з ознаками стану алкогольного сп`яніння, а саме: характерний запах з ротової порожнини, почервоніла шкіра обличчя, збуджена поведінка. Від проходження медичного огляду з метою виявлення алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції адвокат Назарук Ю. В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає її необґрунтованою та незаконною. Зазначає про те, що суд не в повному обсязі з`ясував обставини справи, які мають значення для правильного вирішення питання щодо притягнення його підзахисного до адміністративної відповідальності, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необгрунтовне встановлення його вини, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

Апелянт вказує, що особою яка складала протокол про військове адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , згідно якого показів, не був очевидцем подій, а отже, на переконання захисника, не був уповноваженою особою на складання даного протоколу в цілому.

Також недопустимим доказом є письмові пояснення лікаря ОСОБА_3 , оскільки вказаного свідка не було безпосередньо допитано в судовому засіданні суду першої інстанції.

Крім того, апелянт звертає увагу суду, що подія правопорушення сталася 01.10.2023, однак протокол складений лише 03.10.2023.

У свою чергу, захисник вказує, що сам по собі протокол про військове адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є достатнім та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

У зв`язку з розглядом справи у відсутності ОСОБА_1 та отримання захисником оскаржуваної постанови лише 26 грудня 2023 року, захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та визнати причини пропуску даного строку поважними. Також просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. При цьому, будь-яких заяв чи клопотань про відкладення апеляційного розгляду до суду не подавав. А тому, апеляційний суд враховуючи положення ст. 268 КУпАП, вважає за можливе справу розглядати у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та в присутності його захисника Назарук Ю. В.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Назарук Ю. В., яка просила апеляційну скаргу задовольнити з викладених у ній підстав, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Насамперед, виходячи з принципу доступу до правосуддя, який випливає з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, строк на апеляційне оскарження постанови слід поновити та прийняти до розгляду апеляційну скаргу, оскільки ОСОБА_1 при постановлені оскаржуваного рішення присутній не був, оскаржувану постанову захисник отримав лише 26 грудня 2023 року.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

За положеннями статей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст. 280 КУпАП.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться: протоколом про військове адміністративне правопорушення № 20 від 03.10.2023; консультативним висновком спеціаліста №190 від 01.10.2023 року, згідного якого останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою тесту, крім того поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які були допитанні в суді першої інстанції, письмовими показами лікаря ОСОБА_3 та відеозаписом наявним в матеріалах справи.

Апеляційний суд повністю погоджується із висновками суду першої інстанції, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, повністю доводиться вищевказаними доказами, які є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього адміністративне стягнення, повністю відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Однак, враховуючи сукупність наявних в матеріалах доказів, котрі узгоджуються між собою та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, порушення строку оформлення протоколу не є, на думку судді, істотним і таким, що безумовно тягне закриття провадження відповідно до ст. 284 КУпАП.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, протокол про адміністративне правопорушення складений із дотриманням вимог ст. 254, 256 КУпАП, а тому є належним і допустимим доказом в розумінні положень ст. 251 КУпАП. Посилання захисника на те, що ОСОБА_2 , як особа, яка склала протокол, не був очевидцем правопорушення, а тому даний протокол не може бути належним і допустимим доказом, не ґрунтується на вимогам законодавства.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення крім протоколу підтверджується і показами свідка ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_5 , який є т.в.о. командира механізованої роти НОМЕР_1 , беззаперечно ствердив в судовому засіданні місцевого суду, що ОСОБА_1 з іншим військовослужбовцем перебував в стані алкогольного сп`яніння на території військової частини. ОСОБА_1 була оголошена сувора догана. Вказане стверджується відеозаписом наявним в матеріалах справи, з якого також вбачається і хитка хода Погорілого О. В. Також свідком ОСОБА_5 підтверджено відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Відмову від проходження огляду ОСОБА_1 також підтвердив свідок ОСОБА_4 .

Крім зазначеного, в письмових поясненнях лікар ОСОБА_3 , який проводив огляд ОСОБА_1 , вказав, що останній був доставлений до КНП «Старовижівська багатопрофільна лікарня» Старовижівської селищної ради та запропоновано пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння. У ОСОБА_1 мали місце ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови, поведінка, що не відповідає ситуації. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 категорично відмовився.

В розумінні положень ст. 251 КУпАП письмові пояснення лікаря ОСОБА_3 є допустимим і належним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Враховуючи, що письмові покази даного свідка узгоджуються з іншими доказами наявними в матеріалах справи, ставити їх під сумнів в апеляційного суду немає. Посилання захисника про неналежність і недопустимість письмових пояснень лікаря ОСОБА_3 , адже його безпосередньо не допитував місцевий суд, до уваги апеляційним судом не береться з огляду на зазначене вище.

Наведене у своїй сукупності свідчить про правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Що стосується інших посилань в апеляційній скарзі, то вони мають формальний характер, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.

При цьому, суд керується висновком Європейського суду з прав людини, зробленим ним у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, де в п.58 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

З огляду на наведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстави для скасування постанови суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі - відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294, 295 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Назарук Юлії Володимирівні строк на апеляційне оскарження постанови Старовижівського районного суду Волинської області від 20 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Назарук Юлії Володимирівни залишити без задоволення, а постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 20 грудня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду П. П. Борсук