ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/11623/23

Пров. №3/766/390/24

29.01.2024 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Рябцева М.С., розглянувши матеріали, що надійшли Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, який працює на посаді: заступника командира роти вогневої підтримки з морально - психологічного забепечення військової частини НОМЕР_1 , молодший лейтетнан, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ВІдповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 08.11.2023 року, ОСОБА_1 , молодший лейтетнант, будучи командиром роти вогневої підтримки з морально - психологічного забепечення військової частини НОМЕР_1 , в умовах воєнного стану, неналежним чином поставився до виконання своїх обов`язків, в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16, 58, 59, 115, 116 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, вчинив недбале ставлення до військовї служби, а саме: 08.11.2023 року, перебуваючи у м. Херсоні, порушив вимоги зазначених нормативних актів, відповідно до яких передбачено обсяг посадових обовязків заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення, невиконання яких призвело до вчинення правопорушення, а саме розпивання алкогольних напоїв особовим складом взводу вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , що в подальшому призвело до того, що сержант ОСОБА_2 здійснив 6 пострілів одиночним вогнем, внаслідок чого старший солдат ОСОБА_3 загинув. Тим самим ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 з протоколом адміністративного правопорушення щодо нього не погодився, вину не визнав, пояснюючи, що 08.11.2023 року він не був присутнім у гуртожитку разом з особовим складом під час інцінденту. Всі свої функціональні обовязки він виконував сумлінно, проводив бесіди з особовим складом, в тому числі з сержантом ОСОБА_2 на предмет його морально-психологічного стану, відповідні тестування, згідно з якими ніяких відхилень виявлено у сержанта ОСОБА_2 в його психічному стані не було. Що саме спонукало сержанта ОСОБА_2 , який тільки 2 місяці як перебував у їх військовій частині, здійснити постріли, він не знає, ніяких передумов, які б свідчили про його пригнічений стан ним виявлено не було.

На обгрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 172-15 КУпАП надані наступні докази:

-Протокол № 34 від 16.11.2023 року про військове адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 , передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП. В в графі пояснення зазначеного протоколу, ОСОБА_1 вказав, що з протоколом не згоден, свої пояснення надаст у суді;

- повідомлення про адміністративне правопоуршення начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- військовий квиток ОСОБА_1 .

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтею 245 КпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 172-15 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. При цьому, якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків, то не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним (хвороба, відсутність досвіду, нетривалість служби). Недбале ставлення військової службової особи до своїх службових обов`язків характеризує, перш за все, об`єктивну сторону вчиненого і виявляється в тому, що за наявності в особи реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, не виконує службові обов`язки, або хоча і діє, але виконує ці обов`язки неналежним чином, не відповідно до закону або відповідно до нього, проте неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, всупереч з установленим порядком і тією обстановкою, що склалася, тощо.

Верховний Суд України у своїй постанові від 21.05.2021 року справі № 185/12161/15-к вказав, що, при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається..

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, в подальшому був неодноразово продовжений і діяв на вказані дати.

Відповідно до ст..ст. 11, 16, 17 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Відповідно до частин першої - третьої статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 115 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Заступник командира роти з морально-психологічного забезпечення в мирний і воєнний час відповідає за організацію і проведення заходів з морально-психологічного забезпечення, за військову дисципліну, морально-психологічний стан, за морально-психологічне забезпечення бойової готовності, бойової підготовки, бойових завдань, повсякденної діяльності особового складу роти, за національно-патріотичну підготовку та інформаційну роботу, організацію дозвілля військовослужбовців роти, їх соціальний захист.

Заступник командира роти з морально-психологічного забезпечення підпорядковується командирові роти і є прямим начальником усього особового складу роти. У заходах з морально-психологічного забезпечення головні зусилля він зосереджує на індивідуальній роботі з кожним військовослужбовцем.

У фабулі складеного протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відсутня інформація про те в чому саме виразилось неналежне виконання ним своїх службових обов`язків або будь-яка бездіяльність у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які настали чи могли настати, в результаті цього. Особа, яка складала протокол обмежилася переліком нормативних актів, які передбачають функціональні обов`язки ОСОБА_1 , при цьому належних та допустимих доказів про їх неналежне виконання до протоколу не додано.

Суть правопорушення, що викладена в протоколі, зазначена як дії ОСОБА_1 які виразились в неналежному ставленні до військової служби щодо виконання невизначених обов`язків командира роти вогневої підтримки, що призвело до розпивання спиртних напоїв особовим складом взводу, що в подальшому призвело до отримання вогнепальних поранень несумісним з життям старшим солдатом ОСОБА_3 .

Оскільки така норма закону, як ст..172-15 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_1 є бланкетною, то при провадженні у справі необхідно з`ясувати, серед іншого, яку норму спеціального закону порушила особа, в чому полягає суть цих порушень із відповідним закріпленням вказаних норм в протоколі про адміністративне правопорушення. Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення не містить всіх складових правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 , а тому за своїм змістом не відповідає вимогам ст..256 КУпАП.

Матеріалами справи встановлено, що викладення обставин діяння в протоколі не відображає всіх ознак правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, так як в ньому не вказано, у чому конкретно полягало недбале ставлення ОСОБА_1 до військової служби та які дії чи бездіяльність останнього призвели до розпивання спиртних напоїв особовим складом та як наслідок, в подальшому отримання вогнепальних поранень особою, які саме службові обов`язки були порушені. Тобто, протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей, які б розкривали суть недбалого ставлення ОСОБА_1 до військової служби, а саме: у чому саме полягало недбале ставлення до військової служби, які саме обов`язки були неналежно виконані, за конкретних обставин справи.

До того, як зазначив ОСОБА_1 в судовому засіданні, він був відсутній 08.11.2023 року на території гуртожику, де трапився цей інциндент, вплинути на ці події він не міг. Всі необхідні профілактичні беседи з особим складом він здійснював регулярно. В підтвердження цьому надав до суду автобіографію ОСОБА_2 , та його соціальний паспорт, які він відібрав у особи під час проведення профілактичних бесід з ним, також надав показники базових компонентів МПС особового складу, які підтверджують те, що ним було проведені необхідні морально-психологічні тестування з особовим складом.

Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи. Крім зазначеного протоколу, який не містить всі необхідні елементи правопорушення, ніяких інших доказів до матеріалів адміністративного протоколу не надано.

Таким чином, приходжу до наступних висновків.

Протокол про військове адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , не містить даних, які вказують на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, зокрема не зазначено обставин, які б свідчили про його службову недбалість, які дії він зобов`язаний був вчинити та у який спосіб, невиконання яких ставиться йому у провину.

В протоколі також відсутнє посилання, до яких саме обов`язків військової служби недбало поставився ОСОБА_1 , якими нормами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України або іншими нормативно-правовими актами вони визначені, які йому були визначені статутом, посадовою інструкцією.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 172-15 КУпАП, не доведена належними, допустимими та достатніми доказами по справі.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 172-20 ч.3, 251, 280, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити у зв`язку з відсутністю в діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

СуддяМ. С. Рябцева