ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2751/24
провадження № 3/753/1468/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого будівельником в ТОВ «Партнер Буд», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

06 січня 2024 року о 08-й годині 35 хвилин в м. Києві на вул. Кошиця, 4-а, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Опель Омега» д.н.з. НОМЕР_1 не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого стався наїзд на припаркований автомобіль «Фолксваген Пассат» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень, чим порушив п. 13.1 ПДР України.

Крім того, 06 січня 2024 року о 08-й годині 35 хвилин в м. Києві на вул. Кошиця, 4-а, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Опель Омега» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП місце ДТП залишив, чим порушив п. 2.10 а ПДР України.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4, 124 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 повідомлений, що розгляд справи відбуватиметься в Дарницькому районному суді м. Києва.

Проте, будучи завчасно, до початку судового розгляду, належним чином двічі повідомленим за допомогою SMS- повідомлення та особисто під розписку, на виклик суду не з`явився та провадженням щодо нього не цікавився.

Приписами ч. 2 ст. 268 КУпАП, встановлено вичерпний перелік норм, при розгляді яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою. Однак, ст. 122-4, 124 КУпАП в цьому переліку відсутні.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-VI від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 р. (заява № 3236/03) зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме: фактичними даними, які містяться в протоколах про адміністративне правопорушення серії ААД № 860050, ААД № 860051, які складені відповідно до вимог ст. 256 КУпАП (а.с. 1, 11), схемі ДТП, на якій зображено місце зіткнення та розташування транспортного засобу (а.с. 4), письмових поясненнях водія ОСОБА_2 , відповідно до яких 05 січня 2024 року ввечері він припаркував свій автомобіль біля дому за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 4-а. 06.01.2024 року ОСОБА_2 на автомобілі виявив пошкодження від ДТП та записку з даними авто, який скоїв наїзд. Свідок залишив записку та вказав, що наїзд вчинив автомобіль Опель Омега д.н.з. НОМЕР_1 . Водій автомобіля Опель залишив місце ДТП (а.с.5), письмових пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких він не заперечує своє вини у вчинених правопорушеннях (а.с.10).

Враховуючи викладене приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП.

При вирішення питання накладення адміністративного стягнення суд враховує ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Враховуючи обставини скоєного, особу ОСОБА_1 , що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, працює, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю правильним призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605, 60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 122-4, 124, 283, 284, 285 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двухсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605, 60 гривні.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя П.І. Заруба