Справа № 587/790/24
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2024 року суддя Сумського районного суду Сумської області Черних О.М., розглянувши матеріали які надійшли від ВП № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУ НП України в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1
за ч. 2 ст. 187 КУпАП,-
18.03.2024 року до Сумського районного суду Сумської області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП.
Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Об`єктивна сторона складу правопорушення це система передбачених адміністративно-правовою нормою ознак, що характеризують зовнішню сторону проступку; протиправне діяння (бездіяльність);шкідливі наслідки діяння; причинний зв`язок між діянням (бездіяльністю) та наслідками.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 191922, 09 березня 2024 року близько 21-33 години ОСОБА_1 був відсутній за місцем мешкання в АДРЕСА_1 , чим порушив правила адміністративного нагляду.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Жодних доказів вини ОСОБА_1 , а саме: показів свідків, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, суду не надано. До протоколу про адміністративне правопорушення додано диск з, на якому знаходяться три відеофайли, але вони жодним чином не підтверджують факт правопорушення.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загальноправовому і процесуальному значеннях. Як загально-правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об`єктивне правоположення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і ЄСПЛ, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.
А тому, керуючись ст. 247 ч. 1 КУпАП, суддя,-
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О.М.Черних