Справа №363/6689/23 Головуючий в суді І інстанції Олійник С.В.
Провадження № 33/824/1739/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі головуючого судді Мельника Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 16 лютого 2024 року у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 16 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погоджуючись із цією постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що вона не підписувала протокол про адміністративне правопорушення, що свідчить про його нікчемність та недоведеність того, що її з ним ознайомлювали.

Вказує на відсутність у матеріалах справи направлення на проходження огляду та акту огляду, що свідчить про неналежність оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Зазначає, що поліцейські спровокували її відмовитися від огляду на стан сп`яніння, на що вона погодилася з метою, щоб її відпустили і вона поїхала додому. Також, стверджує, що з відеозапису вбачається невідповідність часу зупинки автомобіля та проведення огляду на стан сп`яніння, а свідки писали розписку під диктовку поліцейських, натомість з відеозапису вбачається, що вони не підтвердили наявність у неї ознак алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено, що вона відмовилася від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 484335, 17 листопада 2023 року о 15 год. 00 хв. в м. Вишгороді Київської обл. по вул. Набережна, 24, водій ОСОБА_1 , керувала автомобілем HYUNDAI, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова. Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовилася у присутності двох свідків, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час складання протоколів ОСОБА_1 відмовилася від проставляння підписів та отримання копії протоколу, факт чого зафіксовано відповідною відміткою у протоколі.

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння та акту огляду вбачається, що огляд у закладі охорони здоров`я не проводився у зв`язку з відмовою водія ОСОБА_1 .

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 17 листопада 2023 року, останні підтвердили обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме зазначили, що 17 листопада 2023 року близько 15 год. 15 хв. вони були зупинені працівниками поліції та були присутніми при спілкуванні працівників патрульної служби з громадянкою ОСОБА_1 , водієм автомобіля HYUNDAI, д.н.з. НОМЕР_1 , вони стали свідками того, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на алкотестер Драгер та у лікаря нарколога у їх присутності.

З розписки від 17 листопада 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, ґрунтується на належних і допустимих доказах, а саме: даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 484335 від 17 листопада 2023 року, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;направленням на огляд та актом огляду, з яких вбачається, що огляд у закладі охорони здоров`я не проводився у зв`язку з відмовою водія; поясненнями свідків та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, який підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення поліцейськими порядку проведення огляду, оскільки їй не було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я, про що свідчить відсутність направлення на огляд відхиляються судом як необґрунтовані, позаяк в матеріалах справи наявне направлення на огляд в закладі охорони здоров`я (а.с.3), а з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п.2.5. ПДР, відмовилася на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння в передбаченому законом порядку, при цьому як на місці за допомогою газоаналізатора Драгер так і в закладі охорони здоров`я.

Твердження апелянта про недопустимість та неналежність як доказу по справі протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутність в ньому підпису особи, що притягується до адміністративної відповідальності, відхиляються судом, з огляду на те, що ставити підпис або відмовитися від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення - це право особи, що не впливає на його дійсність.

Інші доводи апелянта зводяться до власної інтерпретації подій та обставин вчинення адміністративного правопорушення та не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яку поза розумним сумнівом доведено сукупністю наявних у матеріалах справи доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вишгородського районного суду Київської області від 16 лютого 2024 року- без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Ярослав МЕЛЬНИК