Справа № 487/2902/23
Провадження № 3/487/24/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2024 року місто Миколаїв

Суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Темнікова А.О., за участю секретаря судового засідання Ігнатьєва А.О., захисників Сафронова Ю.І., Титаренка Ю.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України; проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду міста Миколаєва з Управління патрульної поліції в Миколаївській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення ААБ №415787 від 21.03.2023.

Згідно з протоколом, 05.03.2023 о 02 годині 30 хвилин у місті Миколаєві, Заводському районі, по вулиці Генерала Карпенка, будинок №53-Г, на території заправки «ОККО», водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння згідно медичного висновку лікар нарколога №1214, чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засідання ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що не керував транспортним засобом «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_3 .03.2023 о 02 годині 30 хвилин у місті Миколаєві, Заводському районі, по вулиці Генерала Карпенка, будинок №53-Г, на території заправки «ОККО». На момент приїзду на територію АЗС, даним транспортним засобом керував ОСОБА_2 , ОСОБА_1 був на передньому пасажирському сидінні, також в авто перебували ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . На момент складання протоколу ОСОБА_1 працював інспектором взводу №1 роти №2 батальйону №4 УПП в Миколаївській області. На заправці він побачив своїх колег та підійшов привітатися. В подальшому ОСОБА_1 запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він неодноразово звертав увагу своїх колег, що транспортним засобом він не керував та підстави для проходження такого огляду відсутні. Згодом ОСОБА_1 погодився пройти огляд за допомогою газоаналізатору «Драгер» за вказівкою свого командира, який прибув на місце події. Незважаючи на неодноразові спроби продути «Драгер» пристрій не зміг показати результат. Після цього вони поїхали до медичного закладу, освідування в якому було проведено не коректно. Протокол про адміністративне правопорушення не був складений протягом 24 годин з моменту подій. На момент складання протоколу 21.03.2023 року ОСОБА_1 перебував на лікарняному, про що достовірно було відомо керівництву УПП в Миколаївській області.

Захисником ОСОБА_1 адвокатом Сафроновим Ю.І. було надано письмові пояснення, в яких зазначено, що протокол, складений відносно ОСОБА_1 жодним чином не підтверджує вчинення ним адміністративного правопорушення, а дії працівників поліції взагалі суперечили вимогам закону під час його складання та мали замовний характер. 05.03.2023 року командир батальйону №1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Великосельський Р.М., з яким у ОСОБА_1 склалися неприязні стосунки, перебуваючи на службі та використовуючи власні повноваження та своє службове становище вирішив незаконно притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Користуючись тим, що ОСОБА_1 разом з військовими, зокрема, знайомим ОСОБА_5 , перебували на автозаправній станції «ОККО» вночі запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, незважаючи на те, що ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом. У зв`язку з чим вимога про проходження огляду була незаконною. З відеозапису, доданого до протоколу, можливо встановити лише те, що ОСОБА_1 05.03.2023 року о 02:30 годині знаходився за адресою: вулиці Генерала Карпенка, 53-Г у м. Миколаєві, територія АЗС «ОККО». Транспортний засіб «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_2 при цьому перебував у нерухомому стані та з вимкненим мотором. Окрім того, як вбачається з відеозапису (03:38 година) працівник поліції ОСОБА_6 підтверджує, що він не зупиняв транспортний засіб ОСОБА_1 , а сам відеозапис починається з моменту пропозиції ОСОБА_7 до ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 на відеозаписі о 02:37, 02:38, 02:45, 03:37 годині стверджує, що не керував транспортним засобом. Свідки такого керування відсутні. Не можуть бути прийняті до уваги рапорти Васильєвої К.О.Ю, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , оскільки вони є підлеглими ОСОБА_7 , з яким у ОСОБА_1 був конфлікт, тобто зацікавленими особами. При цьому ОСОБА_11 та ОСОБА_8 взагалі не було на місці події. Ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 були відсутні. Крім того, згідно відеозапису в подальшому ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння, але проходив його без відео фіксації, оскільки не зафіксовано, як саме він продував трубку «Драгер». Чутно лише голос ОСОБА_1 за кадром, який намагався продути трубку «Драгер», однак пристрій не спрацював. Після цього працівник поліції безпідставно прийняв рішення направити ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу (03:43 год). При цьому до матеріалів справи додано акт огляду на стан сп`яніння, в якому працівником поліції Касьяненком І.В. зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, що не відповідає дійсності. Проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейського ОСОБА_1 було проведено не уповноваженою особою з використанням даних лабораторного дослідження на вимірювальній темниці, що не пройшла чергову повірку. На підставі вказаних даних було складено медичний акт, а потім висновок від 05.03.2023 року з порушенням вимог п.3, п. 9 розділу 3 вказаної Інструкції, затвердженої наказом від 09.11.2025 року №1452/735. Сам протокол про адміністративне правопорушення безпідставно був складений лише 21.03.2023 року та за відсутності ОСОБА_1 , який згідно довідки КНП ММР «Центру первинної медико-санітарної допомоги №3» перебував на лікуванні у період з 06.03.2023 року по 22.03.2023 року з діагнозом двобічна нижньо-дольова пневмонія, про що достовірно було відомо керівництву УПП в Миколаївській області. З огляду на викладене провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №415787 від 21.03.2023; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1214 від 05.03.2023; акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, без зазначення дати та часу, складений т.в.о. заступника командира батальйону 2 УПП в Миколаївській області Касьяненком І.В., рапорти співробітників УПП в Миколаївській області Васильєвої К.О., ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , Стужука І.М.

Згідно ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

За клопотанням сторони захисту у судовому засіданні було допитано свідків.

Працівники УПП в Миколаївській області Васильєва К.О., ОСОБА_8 та ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснили, що в момент вказаних подій вони перебували на заправці АЗС «ОККО» та бачили, як з водійського місця автомобілю виходив ОСОБА_1 , який підійшов привітатися. В ході спілкування у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.

Працівник УПП в Миколаївській області ОСОБА_13 пояснив що не бачив, хто був за кермом авто, оскільки стояв спиною.

Цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Натомість, на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах.

Обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Саме про таке застосування норм права зазначено у постанові Верховного Суду у справі №161/5372/17, адміністративне провадження N К/9901/34016/18, від 29.04.2020 року.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що станом на 05.03.2023 року він працював на АЗС «ОККО» молодшим оператором. Руху транспортного засобу «Hyundai Sonata» він не бачив, автомобіль був припаркований у «сліпій» зоні, яка не охоплюється камерами відеоспостереження АЗС, які працювали в цей період.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що 05.03.2023 року приблизно о 2 годині ночі він, керуючи автомобілем «Hyundai Sonata», заїхав разом з друзями на АЗС «ОККО» по вулиці Генерала Карпенка в місті Миколаєві щоб випити кави та відвідати вбиральню. Запаркувався біля входу. В автомобілі разом з ОСОБА_15 був ОСОБА_1 та ще двоє осіб. Коли ОСОБА_15 вийшов з будівлі заправки, побачив спілкування ОСОБА_1 з працівниками патрульної поліції та повідомив, що за кермом транспортного засобу був саме він, але патрульні вказаний факт проігнорували.

Факт керування транспортним засобом «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_3 .03.2023 о 02 годині 30 хвилин у місті Миколаєві на території заправки «ОККО» саме ОСОБА_15 також підтвердили допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які перебували в автомобілі в цей момент.

Згідно зі ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Долучений до матеріалів диск містить запис з камери відеоспостереження АЗС «ОККО» та запис з нагрудної відеокамери поліцейського. Так, з дослідженого у судовому засіданні відеозапису з камери відеоспостереження АЗС вбачається рух транспортного засобу територією АЗС 05.03.2023 року о 02:30, особу водія на записі встановити не можливо. Запис з нагрудної камери поліцейського не містить відео руху автомобіля та починається з запису спілкування ОСОБА_1 з працівниками УПП в Миколаївській області біля службового автомобіля. При цьому транспортний засіб «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_2 , стоїть припаркованим біля входу до будівлі АЗС «ОККО».

Оскільки суд надає перевагу доказам, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, стверджувати про те, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом беззаперечних доказів немає.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч. 2 ст. 52 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine, заява N 7460/03, § 26) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Отже, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Вина особи повинна бути доведена поза розумним сумнівом.

Будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, повинен бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за вчинення адміністративного правопорушення за викладених у протоколі обставинах.

Виходячи з наведеного, у суду виникли обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 за обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом, чого в цій справі зроблено не було.

З огляду на наведені обставини, суд приходить до висновку про те, що матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у відповідності до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.О. Темнікова