Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Масюк Г.С., розглянувши її апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік,

Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він о 20:24 год 06 жовтня 2023 року в с. Липини по вул. Космонавтів керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Луцьк, вул. Карбишева 2Б.

В поданій апеляційній скарзі захисник Масюк Г.С. вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що у працівників поліції не було підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , а тому за відсутності доказів наявності підстав для зупинки автомобіля, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно ОСОБА_1 не можуть бути допустимими доказами його вини. Вважає, що проведений працівниками поліції огляд на стан сп`яніння не є дійсним, оскільки працівники поліції не проводячи огляду на місці зупинки та без отримання відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння, відразу запропонували йому проїхати у медичний заклад для проходження такого огляду. Зазначає, що відеозапис з бодікамери не є безперервним. Також стверджує, що висновок лікаря-нарколога не може бути належним доказом тому, що продуття в алкотестер не відноситься до лабораторних досліджень та медичний заклад у якому був проведений огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 не входить до переліку закладів охорони здоров`я області, яким надано право проводити медичні огляди з метою виявлення стану сп`яніння. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника Масюк Г.С, яка підтримувала апеляційну скаргу і просила скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Так, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 074023 від 06 жовтня 2023 року складеного щодо нього за порушення вимог п.2.9 «а» ПДР (а.с.1), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06 жовтня 2023 року № 569, згідно якого в ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння (а.с.2), відеозаписами з відео реєстратора автомобіля працівників поліції та з бодікамер поліцейських (а.с.4), а також іншими матеріалами справи.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п.2.9 «а» ПДР забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає за ч.1 ст.130 КУпАП.

Процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.

Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

А тому, як вбачається з відео бодікамери поліцейського (а.с.4), у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю із порожнини рота, працівник поліції мав право запропонувати водію пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.

В той час, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, під час проходження проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, або такий огляд проводиться у присутності двох свідків

Відеозаписи, які містяться у матеріалах справи та перегляд їх змісту вказують на те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений належним чином.

Про застосування нагрудних бодікамер, а також про долучення до матеріалів справи відеозапису, вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи захисника про те, що не було підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 тому, що вони ніяк не спростовують факту керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Твердження апелянта про те, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння є недійсним, є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах доказами.

Як вбачається з відеозапису з бодікамери працівника поліції(а.с.4), ОСОБА_1 жодним чином не заперечував щодо проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі та добровільно разом з працівниками поліції поїхав до медичного закладу.

Посилання захисника на те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено в медичному закладі, а не на місці зупинки транспортного засобу чи в результаті незгоди водія з результатами огляду на місці зупинки, є необґрунтованими, оскільки даний факт жодним чином не спростовує того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено в результаті його огляду в закладі охорони здоров`я (а.с.2).

На погляд апеляційного суду проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а не на місці зупинки транспортного засобу, в даному конкретному випадку жодним чином не порушує права ОСОБА_1 , так як такий огляду було проведено в закладі охорони здоров`я лікарем відповідної кваліфікації.

Також, апеляційним судом не беруться до уваги доводи захисника Масюк Г.С. про те, що відео з бодікамер працівників поліції не є безперервним, оскільки під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо останнього здійснюється безперервне відео фіксування (а.с.4).

Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.

Посилання захисника на те, що висновок лікаря-нарколога не може бути прийнятим як належний доказ є безпідставними з огляду на таке.

Розділом 3 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» Затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 визначено Порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.

Відповідно до положень п.п.7-9, 15-17 зазначеної Інструкції, проведення лабораторних досліджень обов`язкове лише для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Отже, як вбачається з викладеного, вказаною Інструкцією не передбачено обов`язкового лабораторного дослідження для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника про те, що повторне обстеження (продування) ОСОБА_1 спеціального технічного засобу було проведено в закладі охорони здоров`я через 12 хв, а не через 20 хв, хоча і має місце, проте жодним чином не спростовує правильності висновку лікаря про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки обидва рази прилад показав стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 0,27‰ та 0,25‰ відповідно. Тобто ці результати підтверджують перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що з наявного у справі відеозапису вбачається, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення на запитання поліцейського чи вживав ОСОБА_1 алкоголь, останній відповів, що випив пива на роботі (а.с.4).

Щодо тверджень апелянта на те, що заклад охорони здоров`я, у якому був проведений огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , не входить до переліку закладів охорони здоров`я області, яким надано право проводити медичні огляди з метою виявлення стану сп`яніння є голослівними, враховуючи такі обставини.

Відповідно до п.3 рішення Волинської обласної ради восьмого скликання від 16 березня 2023 року № 20/18 «Про реорганізацію комунального підприємства «Волинський медичний центр терапії залежностей» Волинської обласної ради» комунальне підприємство «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради є правонаступником усіх майнових і немайнових прав комунального підприємства «Волинський медичний центр терапії залежностей» Волинської обласної ради.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не вручалось направлення для проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, що в свою чергу тягне скасування оскаржуваної постанови та свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, яке ставиться йому у провину, є необґрунтованими, так як ні вимоги ст.266 КУпАП, ні положення Інструкції не передбачають обов`язку вручення водію направлення для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, обговорюючи доводи апелянта з приводу недолучення до матеріалів справи направлення на огляд, апеляційний суд зазначає, що це не має істотного значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення в діях водія транспортного засобу. Встановлення факту оформлення відповідного направлення до медичного закладу працівником поліції має правове значення для лікаря медичної установи, який у цьому випадку повинен провести медичний огляд, та жодним чином не порушує права ОСОБА_1 ..

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, хоча і мало місце в даному випадку, однак дана обставина жодним чином не спростовує сукупності доказів, які містяться в даній справі, які підтверджують керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та свідчать про упереджене ставлення поліцейських до ОСОБА_1 .. Також дана обставина не свідчить про порушення порядку огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Інші доводи апеляційної скарги не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки належним чином не спростовують сукупності доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, та не можуть бути безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Підстав для скасування оскаржуваної постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Масюк Г.С. залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов