ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2024 Справа №607/5311/24 Провадження №3/607/2758/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого в ТОВ «Компанія ЛАН»,

за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №502694 від 01 березня 2024 року, 01 березня 2024 року, о 12 год. 26 хв. в м. Тернопіль, вул. Микулинецька, 40Б, ОСОБА_1 керуючи навантажувачем CLAAS SCORPION н.з. НОМЕР_1 , здійснив винос бруду колесами ТЗ на проїзну частину дороги, чим спричинив її забруднення, чим порушив вимоги п. 2.3 б, п. 22.3 в, п. 22.3 ґ Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 139 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 , адвокат Гураль Р.В. подав суду письмове заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого на думку захисника диспозиція ч. 1 ст. 139 КУпАП є банкетною, оскільки конкретні правила поведінки, за порушення яких особа може бути притягнута до відповідальності, встановлені в Правилах дорожнього руху. Вказує, що згідно протоколу встановлено порушення п.2.3б, 22.3в, 22.3ґ ПДР, однак підпункт 2.3б ПДР передбачає загальні обов`язки водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керуванням цим засобом у дорозі, також, підпункти 22.3 в та 22.3 ґ визначають умови перевезення вантажу, в той час як ОСОБА_1 керував не вантажним автомобілем, а навантажувачем, тобто вантажі не перевозив. Таким чином, жоден із вказаних у протоколі пунктів Правил дорожнього руху не покладає на водія обов`язку не забруднювати проїзну частину автомобільних доріг. На підставі викладеного, просив провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, полягає, зокрема, у забрудненні дорожнього покриття.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП та не може бути перекладено на суд.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, до матеріалів справи долучено: диск з відеозаписами; акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 01 березня 2024 року; фотознімки.

Разом з цим, вказані документи та відеозаписи не містять належних доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 транспортним засобом, яким він керував, а саме, навантажувачем CLAAS SCORPION 7044 забруднив дорожнє покриття.

Більше того, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 502694 від 01 березня 2024 року зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 139 КУпАП, зокрема, що він керуючи навантажувачем CLAAS SCORPION н.з. НОМЕР_1 , здійснив винос бруду колесами ТЗ на проїзну частину дороги, чим спричинив її забруднення.

Разом з тим, ч. 1 ст. 139 КУпАП передбачена відповідальність за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.

Також суд зауважує, що ч. 1 ст. 139 КУпАП за своїм змістом є бланкетною, тобто нормою, яка не лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак, відсилає до конкретних правил дорожнього руху, порушення вимог яких має бути у причинному зв`язку з їх наслідками. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

За таких обставин, у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 139 КУпАП мають відображатися чіткі вказівки про порушення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, певних правил дорожнього руху.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 502694 від 03 березня 2024 року слідує, що ОСОБА_1 порушив п. 2.3 б, п. 22.3 в, п. 22.3 ґ Правил дорожнього руху України.

За змістом п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху передбачає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.п. 22.3 (в), 22.3 (ґ) Правил дорожнього руху, перевезення вантажу дозволяється за умови, що він не обмежує водієві оглядовості, та він не створює шуму, не піднімає пилу та не забруднює проїзну частину і навколишнє середовище.

Водночас, із долученого до матеріалів справи відеозапису убачається, що ОСОБА_1 керував не вантажним автомобілем, а навантажувачем, тобто вантажі не перевозив, а відтак у його діях відсутнє порушення вимог п.п. 22.3 (в), 22.3 (ґ) Правил дорожнього руху.

Суд звертає увагу, що ПДР України передбачено п. 2.3 ґ, який встановлює, що для забезпечення безпеки руху, водій зобов`язаний не забруднювати проїзну частину та смугу відведення автомобільних доріг, разом з тим порушення вимог п. 2.3 ґ ПДР України ОСОБА_1 не інкриміновано.

Таким чином, з огляду на вище викладене, суд доходить до висновку, що викладена у фабулі протоколу суть адміністративного правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 , не відповідає дійсним обставинам справи приписам закону та не відображає ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП.

З огляду на викладене, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП не можна вважати доведеною, а тому підстав для притягнення його до відповідальністю за цією статтею суд не знаходить.

Таким чином, достатніх і переконливих доказів того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 139 КУпАП, судом не встановлено.

За таких обставин, дослідивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, доходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які встановлюють наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах Кобець проти України, Берктай проти Туреччини та Леванте проти Латвії , неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву , що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, змінювати чи уточнювати суть порушення, яке вказано у протоколі. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

При цьому судом враховуються положення ст. 62 Конституції України, у відповідності до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення та долучені матеріали не містять беззаперечних доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, а тому суд доходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП та вважає, що провадження в адміністративній справі стосовно нього слід закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 7, 22, 23, 33, 139, 245, 247, 251, 252, 280, 283285, 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільськийміськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Cуддя Н. Р. Кунець