Справа № 489/6389/23
Провадження № 3/489/89/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Постанова

іменем України

23 січня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Гриненко Михайло Вікторович, розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, згідно з протоколом проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №561849 від 10.10.2023, 10.10.2023 о 22.10 год. ОСОБА_1 , в м. Миколаєві по просп. Центральному, 265, керуючи транспортним засобом "ВАЗ 21150», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, поведінка, що не відповідає обстановці), в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з допомогою спеціального технічного засобу та в медичному закладі.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №416909 від 10.10.2023, 10.10.2023 о 23.01 год. в м. Миколаєві по вул. Чкалова, 211, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "ВАЗ 21150», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння рук), в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з допомогою спеціального технічного засобу та в медичному закладі.

ОСОБА_1 в судові засідання 21.11.2023 та 23.01.2024 жодного разу не з`явився, про причини неявки не повідомив, до суду не надходило клопотання про відкладення розгляду справи, про час та місце розгляду справи повідомлявся судовими повістками за вказаним у протоколі місцем проживання та шляхом оголошення на сайті судової влади. Таким чином, судом вжито достатніх та вичерпних заходів для виклику особи до суду для реалізації свого права на захист від пред`явленого йому обвинувачення у вчиненні адміністративних правопорушень, реалізуючи яке ОСОБА_1 уклав договір із адвокатом про представлення його інтересів при розгляді даної справи.

В судове засідання з`явився захисник Соборова О.М., який подав письмові заперечення проти протоколів та просив закрити провадження у справі через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень. При цьому захисник зазначив, що протоколи про адміністративні правопорушення та матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом; не були зафіксовані в останнього вказані у протоколі ознаки сп`яніння; поліцейськими не була висловлена пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я; в матеріалах справ відсутні акти огляду особи на стан сп`яніння, наявність яких є обов`язковою; в направленні на огляд міститься зазначення того, що особа не направлялася для огляду в заклад охорони здоров`я; в якості свідка у справі залучений поліцейський, який є заінтересованою особою; особа не відсторонювалася від керування транспортним засобом.

Вислухавши захисника, дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (протоколи про адміністративне правопорушення; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; письмові пояснення ОСОБА_2 ; переглянувши відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів поліцейських), суддя дійшов таких висновків.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частин 2, 3 та 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з вимогами пункту 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ та МВС.

Пункт 3 зазначеного Порядку передбачає можливість проведення огляду як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), так і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, а значить погодився виконувати додатково покладені на нього обов`язки, встановлені нормами законодавства України, в тому числі і Правилами дорожнього руху України, пунктом 2.5 яких зобов`язано водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідженням відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів поліцейських встановлено, що на неодноразово висловлені законні вимоги поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, як по просп. Центральному, 265, так і по вул. Чкалова, 211, м. Миколаєва, та у закладі охорони здоров`я, після повідомлення поліцейським ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, останній категорично відмовився, незважаючи на повідомлення поліцейськими, що у такому разі відносно нього будуть складені протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Що стосується позиції сторони захисту щодо того, що поліцейський безпосередньо на відеозаписі не зафіксував у водія ознак сп`яніння, то суддя зазначає, що ані п. 2.5 ПДР, ані ст. 130 КУпАП, ані ст. 266 КУпАП не вимагають такої фіксації поліцейським чи озвучення ним відповідних ознак, зокрема під час проведення відеофіксації його спілкування з водієм транспортного засобу та пропозиції йому пройти огляд на стан сп`яніння.

Натомість положення вищевказаних Порядку та Iнструкції вказують на те, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння. І лише при оформленні відповідного протоколу про адміністративне правопорушення поліцейський відповідно до Порядку зобов`язаний вказати ознаки сп`яніння, які він сприймав особисто та які дали йому підстави вважати, що водій перебуває в стані сп`яніння. У випадку, який є предметом даного судового розгляду, вказані обов`язки поліцейськими виконані та в тексті протоколів поліцейськими відповідні ознаки зафіксовані. Натомість протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до статей 251, 252 КУпАП, є не тільки підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, а і доказом по справі.

Також факт наявності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння та керування ним транспортним засобом під час першого факту вчинення адміністративного правопорушення по просп. Центральному, 265, м. Миколаєва підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_2 , який надав письмові пояснення про те, що за вказаних обставин також керував транспортним засобом, і в той час водій автомобіля «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 ( ОСОБА_1 ) ледь не вчинив зіткнення з його автомобілем, внаслідок чого він підійшов до автомобіля останнього та, виявивши у нього ознаки сп`яніння, відсторонив його від керування та викликав на місце працівників патрульної поліції.

Крім того, з досліджених відеозаписів вбачається, що під час спілкування з поліцейськими, які пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я, поведінка останнього не відповідала обстановці, в якій він перебував, що виявлялося у тому, що він висловлював поліцейським різноманітні звинувачення про їхній рух по зустрічній смузі, обурювався діями свідка ОСОБА_2 , який безпосередньо виявив у нього під час керування транспортним засобом ознак алкогольного сп`яніння.

При цьому суддя не погоджується з доводами сторони захисту про те, що пояснення ОСОБА_2 не можуть бути доказами у даній справі, оскільки той є працівником поліції і тому є упередженим, оскільки, по-перше, відповідно до ст. 272 КУпАП свідком у справі про адміністративне правопорушення може бути будь-яка особа, якій відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. По-друге, з письмових пояснень ОСОБА_2 , які також підтверджуються даними відеозаписів, вбачається, що останній під час виявлення ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом не виконував обов`язки поліцейського, зокрема із забезпечення дотримання вимог ПДР учасниками дорожнього руху, а був водієм на власному транспортному засобі у позаслужбовий час, рухаючись із сім`єю, що вказує на відсутність у нього будь-якої зацікавленості в даній справі. Тому його пояснення є належними та допустимими доказами у справі.

Крім того, зміст відеозаписів свідчить про те, що відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах відповідно до вимог ст. 40 Закону України "По національну поліцію". Відеозаписи події відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису. При цьому тривалість та зміст відеозаписів дозволяють встановити повні та необхідні відомості щодо обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмови від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки з допомогою спеціального технічного засобу та в закладі охорони здоров`я.

Також складені протоколи про адміністративне правопорушення відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, містять виклад суті вчинених правопорушень та є джерелами доказової інформації про події правопорушень та особу, яка їх вчинила. При цьому ОСОБА_1 під час оголошення йому поліцейськими під відеозапис змісту складених протоколів відмовився давати будь-які пояснення, підписувати протоколи та отримувати їхні копії.

Згідно з довідкою УПП в Миколаївській області від 11.10.2023, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував (має) посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_2 від 17.06.2021.

Оцінивши сукупність досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійсно керувала транспортним засобом та відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

При цьому суддя критично оцінює як доказ невинуватості ОСОБА_1 в інкримінованих правопорушеннях посилання захисника на те, що поліцейські не пропонували останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки з досліджених суддею відеозаписів однозначно вбачається, що поліцейські, які спілкувалися із ОСОБА_1 неодноразово пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, і лише отримавши його незгоду пройти огляд в закладі охорони здоров`я, склали відносно нього протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Також нічим не доведеним припущенням є твердження захисника про те, що після складення відносно ОСОБА_1 протоколу за ст. 130 КУпАП за фактом керування транспортним засобом по просп. Центральному та відмови від огляду на стан сп`яніння останній не був відсторонений від подальшого керування автомобілем, оскільки вказане повністю спростовується відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського, на якому зафіксовано, що поліцейський повідомив ОСОБА_1 про заборону подальшого керування транспортним засобом. Після того на відео також зафіксовано, що ОСОБА_1 зрозумівши та усвідомивши, що йому заборонено безпосередньо керувати транспортним засобом, почав відкочувати його з місця зупинки.

Крім того, не можуть бути доказом невинуватості ОСОБА_1 у вчинених правопорушеннях посилання захисника на те, що в матеріалах справи відсутні акти огляду водія на стан сп`яніння, а також, що в направленні на огляд зазначено про те, що ОСОБА_1 не направлявся до закладу охорони здоров`я, оскільки, по-перше, змістом протоколів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується не керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а саме відмова від такого огляду.

Натомість пунктом 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, однозначно встановлено обов`язок складення поліцейськими акту огляду лише у випадку проведення поліцейськими, зі згоди водія, такого огляду з використанням спеціальних технічних засобів, і такому акті зазначаються саме результати огляду, які є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності саме за керуванням транспортним засобом в стані сп`яніння, а не за відмову від огляду.

Проте в даній справі ОСОБА_1 категорично відмовився на неодноразові пропозиції поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, тобто огляд фактично не проводився, у зв`язку з чим, виходячи з положень вказаного нормативного акту у поліцейських були відсутні обов`язки складати акт огляду водія.

Аналогічно, виходячи з того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, тому поліцейський зазначив у направленні на огляд про те, що особа не направлялася на огляд, тобто у зв`язку із фактичною відмовою особи від огляду в закладі охорони здоров`я.

Крім того, суддя не погоджується з твердженням захисника про те, що інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №416909 від 10.10.2023, за фактом керування автомобілем 10.10.2023 о 23.01 год. в м. Миколаєві по вул. Чкалова, 211, фактично є триваючим правопорушенням, яке він почав вчиняти під час складення відносно нього протоколу серії ААД №561849 від 10.10.2023 за фактом керування транспортним засобом 10.10.2023 о 22.10 год. в м. Миколаєві по просп. Центральному, 265, оскільки після виявлення вперше ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння 10.10.2023 о 22.10 годин по просп. Центральному, 265, та відмови від огляду, відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ААД №561849 від 10.10.2023 та він був відсторонений від керування транспортним засобом.

Однак незважаючи на це, ОСОБА_1 , усвідомлюючи та розуміючи заборону подальшого керування транспортним засобом, повторно став керувати автомобілем, проїхавши на ньому до АЗС по вул. Чкалова, 211, м. Миколаєва, де повторно був зупинений поліцейськими, що зафіксовано на відеозаписі, після чого йому повторно було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я, виходячи із наявності у нього ознак сп`яніння, та отримавши відмову ОСОБА_1 від такого огляду, поліцейський повторно склав відносно нього за вказаним фактом протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ААД №416909 від 10.10.2023.

Таким чином, встановлені суддею обставини вказують на наявність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованого їй правопорушення та своїми діями вона вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим підлягає адміністративній відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до положень ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (вперше притягується), обставини вчинення адміністративного правопорушення, вважаю за доцільне накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції ст. 130 КУпАП, яка містить безальтернативний вид накладення стягнення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», з особи, на яку накладено стягнення, підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Керуючись статтями 36, 252, 280, 283, 291, 294 КУпАП, суддя

постановив:

Справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно з протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №416909 від 10.10.2023 (справа №489/6389/23, провадження №3/489/89/24) та серії ААД №561849 від 10.10.2023 (справа №489/6392/23, провадження №3/489/90/24) - об`єднати в одне провадження, присвоївши єдиний №489/6389/23 (провадження №3/489/89/24).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач коштів: Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300, рахунок отримувача: UA0014001) з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, рахунок отримувача: UA0026001).

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Гриненко