Справа № 750/135/24 Головуючий у 1 інстанції Кулініч Ю. П.
Провадження № 33/4823/333/24
Категорія - ч. 4 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участю особи, що притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Шаповалова М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 лютого 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий в АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.

Місцевим судом встановлено, що 28 грудня 2023 року, о 14 год. 13 хв., ОСОБА_1 , у м. Чернігові по проспекту Перемоги, 106, керував транспортним засобом «Ауді», номерний знак НОМЕР_1 , та будучи причетним до ДТП, вживав алкогольні напої до проведення медичного огляду у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки суд формально підійшов до розгляду справи та не об`єктивно і не в повному обсязі дослідив матеріали справи. Зазначає, що на момент скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди він вже перебував у стані алкогольного сп`яніння, а після вчинення ДТП взагалі спиртні напої не вживав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідальність за ч.4 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Згідно з пунктом 2.10 «є» ПДР України, водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №610627 від 28.12.2023 року, ОСОБА_1 28 грудня 2023 року, о 14 год. 13 хв., у м. Чернігові по проспекту Перемоги, 106, керував транспортним засобом «Ауді», номерний знак НОМЕР_1 , та будучи причетним до ДТП, вживав алкогольні напої до проведення медичного огляду у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху (а.с.4).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що він після вчинення ДТП алкогольні напої не вживав, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Як слідує з переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського (а.с.5), після ДТП, учасником якої був ОСОБА_1 , у зв`язку з наявними у нього ознаками алкогольного сп`яніння, працівником поліції було запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння, і останній погодився такий пройти у закладі охорони здоров`я, куди його було доставлено, де лікарем-наркологом проведено відповідний огляд в тому числі і за допомогою приладу Драгер, за результатами якого визначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Із даним результатом огляду останній погодився та повідомив, що вживав спиртні напої після дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, на неодноразові уточнюючі запитання працівника поліції ОСОБА_1 чітко стверджував, що спиртні напої вживав саме після ДТП, про що також він безпосередньо зазначив у особисто викладених письмових поясненнях (а.с.9).

Слід зазначити і те, що працівники поліції неодноразово повідомляли водію, як на місці зупинки транспортного засобу так і у закладі охорони здоров`я, що вживання водіями спиртних напоїв після ДТП передбачає більш серйозну відповідальність, на що ОСОБА_1 упевнено вказував, що керував транспортним засобом у тверезому стані, а вжив алкоголь вже після ДТП.

Отже, доводи ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути ним установленої законом відповідальності за скоєне.

Відтак, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом і після вчинення ДТП за його участю вжив спиртні напої до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.10 «є» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач