Справа №591/5855/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сорока М. Р.
Номер провадження 33/816/150/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 122-4 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря Баришевої А.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, який притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 27 липня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , юрисконсульта, УНПТ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та з урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 3400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 536 грн. 80 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 27 липня 2023 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. за те, що 10 липня 2023 року близько 21 год. 00 хв. в м. Сумах по вул. С. Табали, поблизу будинку 52 Б, керуючи транспортним засобом «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою під час руху заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру та не вибрав безпечного інтервалу, в результаті чого допустив наїзд на транспортний засіб «Audi A3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. У результаті ДТП, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. У ході розшукових дій було встановлено особу водія та транспортний засіб, який причетний до дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином ОСОБА_1 було порушено п. 2.3б, п. 10.9, п. 13.1, п. 2.10 А ПДР та вчинено адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, вважаючи її незаконною, винесеною з порушенням норм чинного законодавства, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі останній просить скасувати постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 27 липня 2023 року, а провадження у справі закрити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що 10 липня 2023 року він не керував транспортним засобом, а про складання відносно нього протоколу, він дізнався від сусідів.

11 липня 2023 року до 18 год. 00 хв., автомобіля марки «Audi A3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не було на парковці біля будинку № 52 Б по вул. С. Табали. Заявлена на схемі ДТП, місце розташування вказаного автомобіля, не відповідає дійсності.

Суддя однобічно розглянув складені відносно нього протоколи про вчинення адміністративних правопорушень та не в повному обсязі дослідив долучені до матеріалів справи, докази.

Так, доказами у справі про адміністративне правопорушення встановлюється протоколом про адміністративне правопорушеннями, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

При розгляді зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені в статтях 247 та 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

В обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає, що копію постанови судді отримав лише 01 вересня 2023 року, відповідно без наявності повного тексту судового рішення, він не мав можливості в повному обсязі скласти апеляційну скаргу.

Тому ОСОБА_1 вважає за необхідне звернутися з клопотанням про поновлення строку.

Заслухавши особу, відносно якого складено протокол, ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутнім в суді першої інстанції 27 липня 2023 року при розгляді справи про адміністративні правопорушення відносно нього, та при ухваленні постанови.

Відповідно до штампу вхідної канцелярії Зарічного районного суду м. Суми, 05 вересня 2023 року ОСОБА_1 було подану апеляційну скаргу на постанову судді від 27 липня 2023 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження. Причиною пропуску строку, апелянт зазначає не своєчасне отримання копії постанови судді, оскільки не був присутнім у судовому засіданні з розгляду матеріалів про притягнення його до адміністративної відповідальності та не знав про ухвалення судового рішення.

Згідно ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Перевіривши представлені матеріали та доводи в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження постанови судді від 27 липня 2023 року, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог Закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.122-4, ст.124 КУпАП, не дотримався.

Так, виходячи зі змісту оспорюваної апелянтом постанови, суд першої інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення, схемою місця ДТП від 11.07.2023 р., письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Проте, аналіз наявних у справі доказів свідчить про передчасність висновку місцевого суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

Поклавши ці докази в основу свого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, суд першої інстанції не врахував, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Аналіз матеріалів справи дає підстави для висновку, що місцевий суд не дотримався цих приписів закону, оскільки належним чином не дослідив докази вини особи.

Перш за все, апеляційний суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликати сумніви в суду.

Наявна у матеріалах справи схема місця ДТП всупереч вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, не містить інформації щодо будь-яких уламків чи подряпин на оглянутій ділянці дороги, на якій відбулось ДТП, а також позначки місця зіткнення/наїзду, траєкторію руху автомобіля, який здійснив наїзд, інші важливі деталі та орієнтири, як то об`єкти та будівлі (контейнери для сміття, будівля, яка поряд з ними, покришки для насаджень вазонів та квітів, дерева тощо).

Також вказана схема ДТП була складена 11.07.2023 року о 19.05 годині, тобто через значний час після ймовірного ДТП, та без участі водія ОСОБА_1 . При цьому, зі схеми, та інформації на зворотній стороні цієї схеми неможливо зрозуміти, які ж пошкодження мав транспортний засіб «Audi A3».

Крім цього, на переконання суду апеляційної інстанції, пояснення потерпілої, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не можуть бути єдиним та достатнім доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Долучені до матеріалів справи письмові покази ОСОБА_1 не можливо оцінювати, як доказ на підтвердження вчинення ним адміністративних правопорушень, оскільки не містять жодних фактичних даних, на основі яких можливо встановити наявність адміністративних правопорушень, винність особи та інші обставини, що мають значення для вірного вирішення справи.

Отже, апеляційний суд дослідивши матеріали справи, на підставі, яких суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження факту здійснення саме ОСОБА_1 наїзду на припаркований транспортний засіб «Audi A3» та отримання вказаним автомобілем внаслідок цього механічних пошкоджень з матеріальними збитками.

Відтак, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні достатні, належні та допустимі докази на підтвердження здійснення ОСОБА_1 наїзду на припаркований транспортний засіб, тобто вчинення ДТП, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є недоведеною.

Крім того, слід врахувати факт складання протоколу про адміністративне правопорушення лише на наступний день після ймовірної ДТП.

За змістом статті 124 КУпАП адміністративна відповідальність наступає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Обов`язковою умовою настання адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху України та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

За наведених вище обставин, апеляційний суд констатує, що факт порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 10 липня 2023 року о 21 год. 00 хв. в м. Суми по вул. С. Табали, поблизу будинку № 52 Б, внаслідок яких він допустив наїзд на транспортний засіб «Audi A3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , про що зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення, матеріалами справи не доведено і судом не встановлено.

Згідно положень ст.122-4 КУпАП підставою адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою є залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Виходячи із системного аналізу вказаних правових норм, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Тобто за ст.122-4 КУпАП підлягає відповідальності особа, яка залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, будучи до неї причетною.

Таким чином, однією з обов`язкових умов притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП є факт наявності дорожньо-транспортної пригоди, до якої така особа причетна.

Тому, відсутність доказів причетності ОСОБА_1 до дорожньо-транспортної пригоди виключає його відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки суду першої інстанції, в силу неповноти проведеного судового розгляду, містять істотні суперечності щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст.124, 122-4 КУпАП, за якими його визнано винним.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколах про адміністративні правопорушення від 11.07.2023 р., які розглядалися судом першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122- КУпАП, а відтак провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 27 липня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 27 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.