ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 535/960/22 Номер провадження 33/814/174/24Головуючий у 1-й інстанції Мальцев С.О. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., з секретарем судового засідання Лимар О.М., за участі адвоката Саєнка В.С., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Саєнка В.С. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Котелевського районного суду Полтавської області від 05 грудня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в 17000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок.

За постановою судді, 26.06.2022 року 22 год. 30 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем в с. Солоницівка вул. Сумський шлях, 11 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. В присутності двох свідків ОСОБА_1 відмовився проходити освідування на факт сп`яніння, давати пояснення та ставити підписи теж відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат Саєнко В.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що судом першої інстанції допущено неповноту, необ`єктивність розгляду справи, порушено принципи всебічності та неупередженості, а саме не проведено допит свідків, які були присутні при складанні адміністративних протоколів щодо ОСОБА_1 , не проведено допит працівника поліції, який проводив складання адміністративного протоколу. Крім того, під час розгляду справи судом першої інстанції не з`ясовано обставини, з яких ОСОБА_1 не зміг пройти освідування на стан сп`яніння, не з`ясовано той факт, що працівники поліції не надали йому можливість проїхати до медичної установи для здачі аналізів щодо наявності алкоголю та/або наркотичних, психотропних речовин.

Письмові пояснення ОСОБА_1 та свідка, які були долучені за клопотанням сторони захисту до матеріалів судової справи, належної правової оцінки викладеним у поясненні фактам у своєму рішенні судом надано не було, чим порушено вимоги ст.ст. 245 та 252 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Саєнка В.С. в підтримку апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №034370 від 26 червня 2022 року, пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.

В ході апеляційного розгляду були перевірені показання ОСОБА_1 про обставини зупинки та відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно відповіді начальника ВП №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області Д.Горшеніна №1856 від 01 березня 2023 року вбачається, що ємність акумулятора не дозволяла вести відеофіксацію бодікамерою події відповідно до наказу МВС України від 18.12.2018 №1026, у зв`язку з чим було запрошено двох свідків.

В ході розгляду справи до суду був викликаний та допитаний поліцейський СРПП ВП №3 Харківського РУП №3 в Харківській області ОСОБА_4 , який склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та вказав, що ніс службу на блокпосту, близько 22-30 години в період дії комендантської години був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . В ході розмови в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження запропонованого огляду щодо нього складено протокол про адміністративне правопорушення. Відеофіксація події не здійснювалась у зв`язку із забороною проведення зйомки на території обслуговування блокпосту.

Крім того, апеляційним судом проведено допит свідка ОСОБА_3 , який пояснив про те, що 26 червня 2022 року перебував на чергуванні на блокпосту, запинили транспортний засіб за кермом якого був ОСОБА_1 , поруч з ним на пасажирському сидінні знаходилась пасажирка. У водія були наявні ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим було викликаний екіпаж поліції. В його присутності та присутності іншого свідка ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння.

Показання свідка ОСОБА_3 дані ним в ході апеляційного розгляду справи відповідають показанням працівника поліції Теньтюка Б.А.

Апеляційним судом вживалися заходи щодо виклику в судове засідання свідка ОСОБА_2 для дачі пояснень, однак на неодноразові виклики до апеляційного суду вказаний свідок не з`явився у зв`язку з проходженням військової служби.

Апеляційний суд звертає увагу, що пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_5 , які вказують про обставини конфлікту, який виник на блокпосту, відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та відповідно підстав для проходження огляду на стан сп`яніння суперечать як поясненням свідків ОСОБА_3 , так і працівника поліції Теньтюка Б.А. За таких обставин суд вважає, що показання ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_5 повністю спростовуються показаннями вказаних свідків.

Суд враховує, що показання зазначених свідків послідовні та узгоджені між собою, та не викликають сумнівів у їх достовірності, тому суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_5 щодо розвитку подій, які мали місце 26 червня 2022 року.

Більше того, будь-яких заперечень та пояснень щодо обставин відмови від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 в протоколі ОСОБА_6 не зазначив, а відмовився від будь-якого підпису, не додані такі заперечення (пояснення) окремо і до протоколу.

Вважаю, що дана версія апелянтом була викладена з метою уникнення від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Проаналізовані вище докази у своїй сукупності цілком і беззаперечно вказують про правильність висновків суду щодо належного встановлення обставин доведеності факту відмови ОСОБА_1 від проходження запропонованого огляду на стан алкогольного сп`яніння, які давали суду обґрунтоване право притягнути його до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд не приймає до уваги посилання апелянта щодо невинуватості ОСОБА_1 , оскільки відмова від вимоги поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та відмова пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані алкогольного сп`яніння, і пояснення про відсутність ознак алкогольного сп`яніння не є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.3 Розділу І вищенаведеної Інструкції вбачається, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Дії поліцейського по виявленню у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та висуненню вказаній особі вимог про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу або у найближчому закладі охорони здоров`я відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Враховуючи те, що факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 підтверджений доказами у справі, склад правопорушення передбачає саме відмову від проходження огляду, при якому мотиви відмови правового значення не мають.

В даному випадку протокол складено не за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а за відмову від проходження огляду, що є окремим складом адміністративного правопорушення, що й стало підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення працівником патрульної поліції, яким були виявлені певні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .

Апеляційна інстанція також враховує те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія внаслідок складання ним іспиту на знання вимог ПДР України, а тому повинен знати, в тому числі й наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на законну вимогу працівників поліції.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, оскільки судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву та давали суду підстави для висновку про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, оскільки не є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Викладені обставини свідчать про доведеність «поза розумним сумнівом» наявності в діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

Доводи апелянта про неповноту та однобічність судового розгляду судом першої інстанції, вважаю безпідставними, оскільки матеріали справи зазначені обставини не підтверджують.

Постанова судді районного суду відповідає вимогам Закону, істотних порушень норм права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

За таких підстав, обґрунтування апеляційної скарги не спростовують законних висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя апеляційного суду

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Саєнка В.С. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Котелевського районного суду Полтавської області від 05 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко