КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №759/2368/24 Головуючий у І інстанції - Ясельський А.М.
апеляційне провадження №33/824/1470/24 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Приходько К.П., переглянув справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , ФОП,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, та на якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 (п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн., -

установив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25 січня 2024 року №251, при проведенні посадовими особами ГДІ ГУ ДПС у м. Києві фактичної перевірки магазину по пр-ту Перемоги, 87 в м. Києві встановлено порушення порядку проведення розрахунків, а саме: проведення розрахункових операцій за готівковий розрахунок без застосування РРО, чим порушено п. 1, п. 2 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 лютого 2024 року, визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85,00 грн в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605,60 грн.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 лютого 2024 року скасувати та прийняти нову постанову, якою справу про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.155-1 КУпАП закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення №251 від 25 січня 2024 року було складено уповноваженою особою пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила таке правопорушення, а отже протокол про адміністративне правопорушення, який було складено відносно нього, не може бути належним та допустимим доказом його вини.

Звертає увагу, що на момент складення акту (довідки) фактичної перевірки та протоколу №251 про адміністративне правопорушення він фізично не перебував на території м. Києва, оскільки знаходився та проживає за фактичним місцем реєстрації у м. Львові, однак здійснює свою підприємницьку діяльність у м. Києві, а його законні права та інтереси як ФОП за довіреністю представляє ОСОБА_2 .

Тому, він не міг відмовитися від підписання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки не перебував у м. Києві на момент його складення, тобто протокол про адміністративне правопорушення був складений без його участі, а зазначений акт про відмову від підписання та отримання протоколу про адміністративне правопорушення він отримав лише через свого представника.

Зазначає, що він, як ФОП, не є особою, у якої наявні функціональні обов`язки по здійсненню розрахункових операцій та не є посадовою особою, до компетенції якої належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (даною особою є продавець магазину).

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка не з`явилась, оскільки його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дані вимоги закону у повній мірі було дотримано.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП.

Зокрема, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП, підтверджується фактичними даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення №251 від 25 січня 2024 року, який складено уповноваженою особою та який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки містить усі необхідні відомості, передбачені вказаною нормою КУпАП; акті фактичної перевірки від 25 січня 2024 року, згідно з яким встановлено проведення розрахункових операцій за готівковий розрахунок без застосування програмного реєстратора розрахункових операцій; письмових запереченнях ОСОБА_1 , в яких останній не надає пояснень по суті адміністративного правопорушення.

Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 155-1 КУпАП, є суспільні відносини у сфері здійснення розрахункових операцій; об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: 1) порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг 2) порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків при здійсненні операцій з купівлі-продажу іноземної валюти. Обидва склади формальні. Суб`єктивна сторона правопорушень характеризується наявністю вини у формі прямого умислу. Суб`єктами правопорушень можуть бути особи, які відповідно до своїх функціональних обов`язків здійснюють розрахункові операції, а також посадові особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється.

Згідно з п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Фізичні особи - підприємці, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, при продажу товарів (крім підакцизних товарів, технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, лікарських засобів, виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння) або наданні послуг мають право в розрахунковому документі зазначати назву товару (послуги) у вигляді, що відображає споживчі ознаки товару (послуги) та ідентифікує належність такого товару (послуги) до товарної групи чи послуги.

Отже, ОСОБА_1 , як фізична особа-підприємець, є суб`єктом, який підпадає під санкцію статті 155-1 КУпАП, і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Доводи апеляційної скарги про те, що він не міг відмовитися від підписання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки не перебував у м. Києві на момент його складення є неспроможними, оскільки нічим не підтверджені.

Також є необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що він не є особою, у якої наявні функціональні обов`язки по здійсненню розрахункових операцій та не є посадовою особою, до компетенції якої належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а такою особою є продавець магазину, оскільки протокол про адміністративне правопорушення було складено за результатами саме перевірки магазину по АДРЕСА_2 , який належить ФОП ОСОБА_1 .

Отже, оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

З урахуванням викладеного, постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 лютого 2024 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу апелянта, щодо її скасування - без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду К.П. Приходько