н/п 3/174/2/2024
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2024 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Борцової А.А.,

за участю: секретаря - Килинчук Л.Л.,

захисника - Григор`єва Д.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яка надійшла з ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Андріївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

якому, згідно ст.268 КУпАП, роз`яснені його права та обов`язки,-

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_1 , 30.07.2023, о 21 год. 26 хв., по вул.Центральна, 39, м.Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області, керував автомобілем «Шевроле Авео» д.н. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення рухів), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 30.07.2023, близько 17:00-18:00 год., разом зі знайомими на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були в кафе. Були там приблизно протягом 3 годин, спілкувались, спиртні напої не вживали. Вирішили їхати додому, сіли в автомобіль, він сів на переднє пасажирське сидіння, за кермом був ОСОБА_2 , а ОСОБА_3 сиділа на задньому сидінні. Поїхали по вул.Центральна до будинку, де знаходиться магазин «Гастроном», під`їзд розташований ззаду будинку. Заїхали у двір, побачили позаду поліцейський автомобіль, зупинилися. ОСОБА_2 вийшов та пішов до магазину з торця будинку, через деякий проміжок часу ОСОБА_3 також вийшла з салону машини, а він сидів в автомобілі та чекав водія, бо ключі від під`їзду знаходились у ОСОБА_2 . В цей час зліва, з боку водія, підійшов працівник поліції, вікно автомобілю було відчинено, працівник поліції став вимагати від нього надати реєстраційний талон та посвідчення водія. Він відповів, що талона немає, тому що він не водій. Посвідчення в нього було, але оскільки він не керував автомобілем, то вважав, що він не зобов`язаний надавати посвідчення водія працівнику поліції. Потім працівники поліції запропонували йому поїхати до відділення поліції, на що він погодився. До відділення поліції також приїхали їхні свідки, та прийшли ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , але їх не впустили. Йому зачитали його права, запропонували пройти освідування на алкоголь за допомогою приладу «Драгер», але так як він не перебував за кермом, то пройти цей тест відмовився. Після цього працівники поліції склали протокол, від підписання якого він також відмовився. Наступного дня отримав тимчасове посвідчення водія, копію протоколу та постанову про притягнення до відповідальності по ст.126 КУпАП. В подальшому цю постанову оскаржив.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, мотивуючи тим, що як вбачається зі змісту протоколу, не зазначено, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, і взагалі не зазначено, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля та в медичному закладі, оскільки слова «відмовився» в протоколі не має. Допитана в якості свідка в судовому засіданні старший лейтенант поліції ОСОБА_5 пояснила, що вона особисто не бачила, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Шевроле Авео», д.н. НОМЕР_2 , однак такий висновок зробила, оскільки саме він після зупинки автомобіля знаходився в салоні цього автомобіля, що є не більше чим її припущенням, а згідно зі ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Вважає, що складений ОСОБА_5 протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП є недопустимим доказом, оскільки цей поліцейський безпосередньо не виявив, не встановив та не підтвердив усі обов`язкові ознаки об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення, а саме, керування водієм транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмова останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також, в ході відтворення відеозаписів подій, які були додані до протоколу, з`ясовано, що відеореєстратором з поліцейського патрульного автомобілю зафіксований незначний момент переслідування автомобіля та його зупинку. Однак, з цього відеозапису неможливо встановити, хто саме керував автомобілем в цей момент та в подальшому вийшов з нього з водійської двері. Цей момент жодними відеокамерами, в т.ч. нагрудною бодікамерою інспектора поліції, який безпосередньо переслідував автомобіль та першим вийшов з патрульного автомобіля, не зафіксований. На відеозаписі з бодікамери поліцейського та відеореєстратора патрульного автомобіля зафіксований момент спілкування поліцейського з ОСОБА_1 вже після зупинки автомобіля, коли він знаходиться на пасажирському місці, справа від місця водія автомобіля. Крім цього, рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09.10.2023 у справі № 173/2322/23 (яке набрало законної сили 20.10.2023) було скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАД № 793873 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки факт вчинення останнім цього правопорушення є недоведеним. У вказаному рішенні зазначено, що поліцейським у оскаржуваній постанові не було спростовано твердження ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом, а перебував на пасажирському сидінні автомобіля, який стояв із виключеним двигуном, а реєстраційні документи на автомобіль перебували у водія, який в той час пішов за покупками в магазин. Тобто, вищезазначене рішення суду, яке набрало законної сили, має преюдиційне значення по суті розгляду отриманих судом матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно обставини того, що ОСОБА_1 у зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення час не керував транспортним засобом. Просить провадження у справі з обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с.71).

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника, свідка, дослідивши письмові докази по справі, переглянувши відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського, суд дійшов наступного висновку.

Так, свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 30.07.2023 була у добовому наряді, зателефонував поліцейський ОСОБА_6 та повідомив, що по дорозі рухається автомобіль з порушенням ПДР. Знаходячись в службовому автомобілі біля магазину «Варус», побачили цей синій автомобіль та поїхали за ним. Автомобіль зупинився, із заднього пасажирського сидіння вийшла жінка, а чоловік, що був за кермом, пересів на переднє пасажирське сидіння, тому зробили висновок, що керував автомобілем саме він. З автомобілю більше ніхто не виходив і більше там нікого не було. Так як вікна автомобілю були затоновані, то особисто не бачила як цей чоловік керував автомобілем. Чоловік був доставлений до ВП № 4 для з`ясування даних, оскільки мав ознаки алкогольного сп`яніння, було відчутно запах алкоголю, поводив себе агресивно, погрожував свідкам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які виявили його, ображав їх. ОСОБА_1 заперечував стан алкогольного сп`яніння, від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі відмовився, в результаті чого було складено протокол. Також відносно нього винесли постанову по ст.126 КУпАП, складав поліцейський Безволенко.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 020115 від 30.07.2023, 30.07.2023, о 21 год. 26 хв., ОСОБА_1 , у м.Вільногірськ Дніпропетровської області по вул.Центральна, 39, керував ТЗ марки «Шевроле Авео» д.н. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення рухів), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ та в медичному закладі в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.1).

З рапорту інспектора СРПП ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Котко А. від 30.07.2023, слідує, що при патрулюванні м.Вільногірськ, було виявлено автомобіль «Шевроле Авео» д.н. НОМЕР_2 , який рухався з порушенням ПДР, а саме проїхав поворот та здійснив виїзд на зелені насадження. Під час спілкування з водієм вказаного автомобіля ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння очей та запах алкоголю з порожнини рота, останній ледве тримався на ногах. Від проходження огляду на ступінь алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager 6820» та в закладі охорони здоров`я, в установленому законом порядку, водій відмовився (а.с.2).

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд слідує, що водій ОСОБА_1 в присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.5,6).

З відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського слідує, що 30.07.2023, о 21.27.00 год., працівниками поліції розпочато переслідування автомобіля «Шевроле Авео» д.н. НОМЕР_2 , синього кольору, який зупинився біля будинку о 21.27.17 год. Під час руху вказаного автомобілю, на передньому пасажирському сидінні пасажир був відсутній, а відразу після зупинки транспортного засобу, із салону автомобіля, із заднього пасажирського сидіння з боку водія, вийшла жінка, двері автомобіля з переднього пасажирського сидіння ОСОБА_1 відчинив о 21.27.33. Факт керування транспортним засобом заперечував, був доставлений до приміщення ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, де продовжував заперечувати факт керування транспортним засобом, факт вживання алкоголю не заперечував, від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі відмовився (а.с.15).

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011, заява №21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015).

Оцінюючи зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд критично оцінює покази ОСОБА_1 в частині заперечення ним факту керування транспортним засобом та знаходження в автомобілі іншого чоловіка, який керував цим автомобілем, оскільки з відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського вбачається, що після виявлення ними о 21.27.00 год. автомобіля «Шевроле Авео» д.н. НОМЕР_2 на вул.Центральна м.Вільногірськ, ними здійснювалося безперервне переслідування вказаного автомобілю в період часу з 21.27.00 год. до 21.27.17 год. Під час руху вказаного автомобілю, на передньому пасажирському сидінні пасажир був відсутній, що видно на просвіт скла вікон автомобіля під час його руху, відразу після зупинки транспортного засобу, із салону автомобіля, із заднього пасажирського сидіння з боку водія, вийшла жінка, і інші особи, зокрема чоловік на якого вказують ОСОБА_1 та його захисник, з автомобілю не виходили. Автомобіль зупинився о 21.27.17 год., а двері автомобіля з боку переднього пасажирського сидіння, ОСОБА_1 відчинив о 21.27.33, а отже, поза розумним сумнівом, він мав достатньо часу для переміщення в салоні автомобілю з крісла водія на переднє пасажирське сидіння та саме він, а не інша особа, керував 30.07.2023 автомобілем «Шевроле Авео» д.н. НОМЕР_2 .

Клопотань про виклик та допит в суді вищевказаної жінки та чоловіка, який начебто керував автомобілем замість ОСОБА_1 30.07.2023, сторона захисту не заявляла, хоча і не була позбавлена такої можливості.

Очевидці правопорушення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в приміщенні ВП № 4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, підтвердили факт того, що вони бачили як саме ОСОБА_1 керував автомобілем, що також підтверджується вищевказаним відеозаписом.

Також, суд не приймає на підтвердження заперечень ОСОБА_1 факту керування автомобілем рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09.10.2023 у справі № 173/2322/23, яким було скасовано постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАД № 793873 від 30.07.2023 по ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ (постанова КГС ВС від 26.11.2019 по справі №922/643/19), однак рішення про скасування вказаної постанови прийнято судом у зв`язку із ненаданням відповідачем будь-яких доказів на спростування заперечень позивача ОСОБА_1 факту керування ним автомобілем 30.07.2023, при цьому будь-які докази на підтвердження або спростування вказаного факту судом не перевірялися і не оцінювалися, обставини, які мали місце 30.07.2023 не встановлювалися, а отже дане рішення не може мати преюдиціального значення у даній справі.

Вказані обставини в цілому і поза розумним сумнівом, свідчать про те, що саме ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом та здійснював рух на ньому, будь-які сумніви з цього приводу у суду відсутні, а вищевказані покази останнього суд розцінює як спосіб захисту від обвинувачення.

Факт вживання алкогольних напоїв 30.07.2023 та відмови від проходження огляду у встановленому порядку ОСОБА_1 не заперечує, і ці обставини підтверджуються сукупністю зазначених вище доказів, зокрема відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського.

Допущена посадовою особою ОСОБА_5 у протоколі про адміністративне правопорушення описка в частині відсутності слова «відмовився» на що вказує захисник, на думку суду не має суттєвого значення оскільки носить очевидний характер, а наведені у протоколі фактичні дані, в своїй сукупності, дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , що, відповідно, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення, висунутого ОСОБА_1 з його юридичною формулою.

Таким чином, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності та оцінивши їх на предмет достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, поза розумним сумнівом доведена дослідженими вище доказами, а отже ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Обставин, які обтяжують та пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 при судовому розгляді справи не встановлено.

Судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави.

Керуючись ст.ст.40-1, 130, 283, 284, 287, 289, 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Перерахування провести на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Копію постанови в частині позбавлення права керування транспортними засобами направити для виконання начальнику відділення поліції №4 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Строк пред`явлення документа для виконання - протягом 3 місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий - суддя: підпис А.А.Борцова