Справа № 344/2325/23
Провадження № 33/4808/219/24
Категорія ст.130 ч.2 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І. П.
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., з участю захисника Жируна Р.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови Івано-Франківського міського суду від 15 червня 2023 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Івано-Франківського міського суду від 15 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим за ст.130 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 30 січня 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання вказує, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи, справа розглянута спрощено з порушенням його права на захист. При цьому з 15.06.2023 року по 30.01.2024 року він перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КНП «ОКЛ ІФ ОР», а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши обставини викладені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 15.06.2023 року Івано-Франківський суд розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

30.01.2024 року ОСОБА_1 оскаржив постанову суду до Івано-Франківського апеляційного суду.

Про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 повідомлявся судом першої інстанції за адресою, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, як місце його проживання та підтверджується рекомендованими повідомленнями про надіслання поштового відправлення (а.с. 19-27). Проте, жодного поштового відправлення з повісткою він не отримав. Про перебування на лікуванні суду першої інстанції інформації не надав.

При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що розгляд справи мав відбутися в Івано-Франківському міському суді, з чим ОСОБА_1 був ознайомлений та повинен був цікавитися розглядом справи відносно себе.

Разом з тим, посилання ОСОБА_1 про те, що він з 13.06.2023 року по 30.01.2024 року перебував на стаціонарному лікуванні і не зміг реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови суду не може бути взяте до уваги.

Постановою Івано-Франківського міського суду від 15 січня 2024 року відносно ОСОБА_1 (справа №344/21910/23), яка вступила в законну силу, встановлено, що він 16.11.2023 року керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння. За таких обставин, твердження що ОСОБА_1 не міг реалізувати своє право, не знаходять свого підтвердження.

З цього приводу Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав, порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також в рішенні «Пономарьов проти України» суд звернув увагу на те, що у кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Таким чином Європейський Суд з прав людини зауважує, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевказане, вважаю що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні, а тому апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 289, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження Івано-Франківського міського суду від 15 червня 2023 року відносно нього.

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 з усіма доданими до неї матеріалами.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Шигірт Ф.С.