Справа № 138/650/24
Провадження №:3/138/273/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області у складі головуючого судді Ясінського Ю.А., за участі секретаря судового засідання Сілантьєвої Л.А., захисника Бакуліна Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням захисником власних технічних засобів матеріали, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 українця, громадянина України, не працюючого, тел. НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №251992 від 25.02.2024 ОСОБА_1 обвинувачується в тому 25.02.2024 о 12 год. 40 хв. на напрямку н.п. Садківці (Україна) н.п. Рудь (Республіка Молдова) в районі п/зн 0135 на відстані 60 м від лінії державного кордону України здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України через річку Дністер поза встановленими пунктами пропуску, чим порушив вимоги статті 9 Закону України «Про державний кордон України», тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, разом з тим останнього представляв захисник Бакулін Д.О., який в судовому засіданні просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, підтримавши своє клопотання, подане до суду через «Електронний суд» напередодні. Клопотання обґрунтовує тим, що з 22.02.2024 по 27.02.2024 ОСОБА_1 заплановано приїхав до м. Могилів-Подільський з метою участі у судовому засіданні в Могилів-Подільському міськрайонному суді по справі про адмінправопорушення, яке було призначено на 23.02.2024, яке, однак, було відкладено на 26.02.2024. Зважаючи на умови військового стану та існування повітряних небезпек, ОСОБА_1 сподобалась місцевість м. Могилів-Подільський як варіант для безпечного проживання для себе та своєї сім`ї, тому він 22.02.2024 поїхав дивитись будинок, який йому сподобався для довготривалої оренди. 25.02.2024 за населеним пунктом Садківці ОСОБА_1 зустрівся із власником будинку з метою обговорення умов договору оренди та цього ж дня був затриманий співробітниками прикордонної служби для оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП. Інспектором прикордонної служби було невірно кваліфіковано діяння ОСОБА_1 , оскільки останній не мав наміру незаконного перетину державного кордону та такої спроби не вчиняв. Також захисник не погоджується із датою складання протоколу про адміністративне правопорушення, вважаючи її невірною, звертає увагу, що в протоколі не розкрито суть правопорушення, його об`єктивну сторону, не зазначено в чому виразилась спроба ОСОБА_1 незаконного перетину державного кордону, які активні дії було ним для цього вчинено. Вважає, що при наведених обставинах, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є недопустимим та неналежним доказом, оскільки не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Крім того, вважає недопустимими доказами рапорти працівників прикордонної служби, оскільки вони є працівниками правоохоронного органу та є зацікавленими особами у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Захисник Бакулін Д.О. на підтвердження своїх слів надав суду скріншот відеозапису огляду садиби, яку ОСОБА_1 мав намір орендувати.

ОСОБА_2 , старший офіцер (старший оперуповноважений) ПОРВ (з м.д. н.п. Могилів-Подільський) ГОРВ, повідомив, що 25.02.2024 отримав оперативну інформацію про прибуття ОСОБА_1 в АДРЕСА_3 з невідомою метою. Його було зупинено в авто з невідомим чоловіком. ОСОБА_1 повідомив, що прямував для винаймання житла у цього чоловіка. Він викликав групу реагування з прикордонного загону в складі 2-3 осіб для здійснення фіксації можливої спроби перетину державного кордону України. Це було десь в обідню пору. Група його запросила до відділу, скільки часу ним займались не знає. Також він їздив з ОСОБА_3 до його винайманої квартири, де той мав узяти свої речі. При цьому був у тамбурі з дозволу ОСОБА_1 разом з ним. Авто і квартиру не обшукував. Багажник авто оглянув з ініціативи ОСОБА_1 , там нічого не було, що б могло свідчити про намір чи спробу незаконного перетину державного кордону.

В підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, надано та досліджено в судовому засіданні: протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 251992 від 25.02.2024, в якому зазначено про обставини вчиненого, на думку працівників прикордонної служби, правопорушення; витяг з Державного демографічного реєстру відносно ОСОБА_1 ; рапорти працівників прикордонної служби; акт ознайомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з її правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та диском із відеозаписом доведення прав ОСОБА_1 .

Дослідивши зміст протоколу з додатками, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно пункту 4 частин третьої статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Частиною 1 ст. 204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктивною стороною досліджуваного правопорушення, є перетин або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно, досліджуючи докази по даній справі, суд повинен встановити чи перетинав або чи вчиняв ОСОБА_1 спробу, тобто, активні дії, для перетину державного кордону України у незаконний спосіб, в чому виразилась така спроба.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 251992 від 25.02.2024 ОСОБА_1 25.02.2024 о 12 год. 40 хв. на напрямку н.п. Садківці (Україна) н.п. Рудь (Республіка Молдова) в районі п/зн 0135 на відстані 60 м від лінії державного кордону України здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України через річку Дністер поза встановленими пунктами пропуску. Тобто, в протоколі не розкрито суть правопорушення, його об`єктивну сторону (в чому виразилась спроба незаконного перетину кордону). За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 251992 від 25.02.2024 не є належним та достатнім доказом у справі.

Частина 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплює принцип, відповідно до якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», заява № 36673/04, рішення від 30 травня 2013 року) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Особа при готуванні до скоєння адміністративного правопорушення ще не виконує об`єктивну сторону забороненого КУпАП діяння, не порушує, у даному випадку, суспільні відносини у сфері охорони державного кордону України. Нормами чинного КУпАП не передбачено відповідальність за готування до вчинення адміністративного правопорушення.

Докази, надані на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , не доводять його винуватість у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення та навіть не свідчать про намір останнього скоїти адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до рапортів працівників прикордонної служби ОСОБА_1 18.02.2024 був виявлений під час спроби незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон у складі групи осіб, спільно з мешканцем Харківської області ОСОБА_4 , під час прямування до державного кордону із завчасно підготовленими знаряддями вчинення правопорушення. Керуючись профілем ризику №3_2010_01_У «Незаконне перетинання державного кордону військовозобов`яза-ними громадянами України», який затверджено наказом Адміністрації Держприкордон-служби України від 598-АГ від 17.08.2023, з метою недопущення порушення режиму державного кордону України, враховуючи істинні наміри в порушення встановленого суспільного порядку залишити межі України незаконним шляхом, в діях останнього прикордонники вбачали склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Разом з тим, працівниками прикордонної служби в ОСОБА_1 не було виявлено та вилучено жодних засобів для здійснення перетину державного кордону через річку Дністер. Натомість, захисником Бакуліним Д.О., на підтвердження пояснень ОСОБА_1 , суду було надано відеозапис, зроблений під час оглядин останнім будинку, який він ніби то мав намір орендувати.

ОСОБА_2 , старший офіцер (старший оперуповноважений) ПОРВ (з м.д. н.п. Могилів-Подільський) ГОРВ, в судовому засіданні повідомив, що виявив 25.02.2024 ОСОБА_1 з чоловіком, в якого останній мав намір орендувати будинок, а не під час спроби незаконного перетину державного кордону, та в останнього були відсутні будь-які речі, які могли б свідчити про намір чи спробу незаконного перетину державного кордону.

Таким чином, надані суду та досліджені докази не доводять «поза розумним сумнівом» винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, є недоведеним.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ч. 1 ст. 204-1, п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя Ю. А. Ясінський