Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/437/24
Провадження № 3/723/1050/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м.Сторожинець

Суддя Сторожинецького районного суду Чернівецької області Яківчик І.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення (протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 130144 від 12.01.2024 року), що надійшла від відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за ч.1 ст.204-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 130144 від 12.01.2024 року відповідальності ОСОБА_1 12 січня 2024 року о 21 год. 50 хв. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення "Красноїльск", що розташований на території Красноїльської ОТГ, Чернівецького району Чернівецької області під час проходження прикордонного контролю на виїзд з України в Румунію прикордонним нарядом "Перевірка документів" був виявлений громадянин України, який на паспортний контроль пред`явив паспорт громадянина Туреччини для виїзду за кордон. Під час проведення співбесіди та використання наявних баз даних було встановлено, що дана особа являється громадянином України, та має паспорт громадянина України, чим своїми діями порушив вимоги ст.ст.2,3 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадянами України", за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в суд не з`явився.

Диспозицією ч. 1 ст. 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Згідно вимог ст. 12 Закону України «Про державний кордон України», пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами ДСПУ за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до Європейської Конвенції «Про громадянство» від 06.11.1997 року, яка ратифікована Україною згідно Закону 20.09.2006 року, Україна зобов`язалась гарантувати права громадян із множинним громадянством.

Зокрема, згідно ст.17 Конвенції, громадяни держави-учасниці, які мають інше громадянство, мають на території держави-учасниці, в якій вони проживають, ті самі права та обов`язки, як і інші громадяни держави-учасниці.

Як вбачається із матеріалів даної справи, ОСОБА_1 є громадянином України, а також громадяном Туреччини.

При цьому суд враховує, що чинним в Україні законодавством відповідальності за множинне громадянство не передбачено.

Згідно вимог ч.3 ст.6 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 року(зі змінами), пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами.

Цим же законом (п.п. 12, 14 ч. 1 ст. 1) передбачено, що паспортний документ - це виданий уповноваженими державними органами України чи іншої держави або статутними організаціями ООН документ, що підтверджує громадянство, посвідчує особу пред`явника, дає право на в`їзд або виїзд з держави і визнаний Україною.

При цьому перевірка документів, тобто дослідження уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України паспортного та інших документів фізичних осіб, які перетинають державний кордон, здійснюється з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 при перетині кордону на виїзд з України пред`явив дійсний паспорт громадянина Туреччини на ім`я ОСОБА_2 , який йому належить, містить усі необхідні реквізити, виданий уповноваженим державним органом іншої держави, підтверджує громадянство, посвідчує особу пред`явника, дає право на в`їзд або виїзд з держави (і це узгоджується із вимогами Європейської Конвенції «Про громадянство») та визнаний Україною.

При цьому, посадовими особами, які склали протокол про адміністративне правопорушення, не надано доказів того, що паспорт громадянина Туреччини для виїзду за кордон, який пред`явив ОСОБА_1 , є підробленим або ж містить недостовірні відомості.

А отже, дії ОСОБА_1 не суперечать положенням ст. 12 Закону України «Про державний кордон України», ст. 6 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 року (зі змінами) щодо вимоги про перетин кордону за дійсним паспортним документом, а також узгоджуються із приписами Європейської Конвенції «Про громадянство», ратифікованої Україною.

Окрім того, відповідно до рішення Європейської Ради від 23.06.2022 року держава Україна на шляху до євроінтеграції отримала статус кандидата у члени Європейського Союзу.

Положення п.1 ст.2 Закону України «Про громадянство» стосовно того, що громадяни України, які набули громадянство іншої держави, у правових відносинах з Україною залишаються лише громадянами України, не призводить автоматично до недійсності документів щодо громадянства, виданих іншою державою у встановленому порядку.

Відповідальності за наявність у особи паспортів громадянина декількох держав законодавством України не встановлено.

Доказів того, що ОСОБА_1 виїжджаючи з України та надаючи на паспортний контроль дійсний паспорт громадянки Туреччини, діяв з прямим умислом на перетинання кордону у незаконний спосіб, без відповідних документів, суду не надано і у матеріалах справи таких доказів немає.

У діях ОСОБА_1 немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1КУпАП, так як не встановлено дій передбачених об`єктивною стороною даного правопорушення.

Зокрема, у нього не було підробленого документа чи документа з недостовірними відомостями про особу, він не перетинав державний кордон без дозволу відповідних органів влади.

Згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності подіїі складуадміністративногоправопорушення.

З врахуванням наведеного, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП, необхідно закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.9, 204-1, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.204-1 ч.1 КУпАП.

Постанова суду може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Іван ЯКІВЧИК