1Справа № 335/838/24 3/335/456/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП на запит суду не надано, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

11.01.2024 року, о 22 годині 29 хвилин, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом „Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по пр. Соборному, біля буд. 151 у м. Запоріжжі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком медичного закладу №386 від 11.01.2024 року, чим порушено п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом водія відсторонено, шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР, про повторність попереджено.

У судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи, що статтею 268 КУпАП, не визначено обов`язковою явку особи яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В ході розгляду справи судом встановлено, що постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2023 року, ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, та нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частиною 3 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП, зокрема, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, перелік яких затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 646597 від 11.01.2024 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким, огляд, за допомогою спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 6820», на місці зупинки не проводився у зв`язку з відмовою; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ОКЗНПД ЗОР» від 11.01.2024 року; висновком КНП «ОКЗНПД» ЗОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №386 від 11.01.2024 року, згідно з яким, ОСОБА_1 на момент проходження огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння; рапортом співробітника патрульної поліції; довідкою бази даних підсистеми «Адмінпрактика»; відеозаписом, який міститься на компакт-диску, долученому до матеріалів справи.

Таким чином, у суду не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, вчиненого особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи доведеність матеріалами справи вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що його слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Згідно положень ст. 23 КУПАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Адміністративне стягнення полягає у позбавленні або обмеженні певних прав та виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

Визначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, шляхом застосування якого реалізується адміністративна відповідальність, суд враховує суспільну небезпеку адміністративного правопорушення та приходить до висновку про те, що справедливим і необхідним для запобігання вчиненню нових правопорушень ОСОБА_1 є адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років, в межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Обставин, які б перешкоджали застосуванню до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, передбачених ст. 32 КУпАП, судом в ході розгляду справи не встановлено.

Досліджені судом докази у справи достовірно свідчать про винятковість випадку, який зумовлює застосування адміністративного арешту, з огляду на систематичність вчинення ОСОБА_1 аналогічних правопорушень, які пов`язані із використанням джерела підвищеної небезпеки, що підвищує ступінь їх суспільної небезпеки, та, на переконання суду, свідчать про недієвість адміністративного стягнення у вигляді штрафу як способу виховного впливу та запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Поряд з цим, санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачено міру відповідальності у вигляді конфіскації транспортного засобу, який є у приватній власності порушника. Проте, з адміністративного матеріалу не встановлено даних про те, що транспортний засіб „Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 на момент вчинення адміністративного правопорушення, перебуває у його власності, у зв`язку з чим суд не застосовує стягнення у вигляді його конфіскації.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 23, 32, 40-1, 130, 251, 256, 268, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 15 (п`ятнадцять) діб, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст.ст. 307, 308 КУпАП, відповідно до яких, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у такий строк, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Калюжна