Номер провадження: 33/813/613/24
Головуючий у першій інстанції Засядьвовк О. Д.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Кравця Ю.І, при секретарці судового засідання - Гасанової Л.Я. кизи, за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Павленко І.В., представника митного органу Кептене Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 21.11.2023 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України

установив

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21.11.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 66479 грн. 59 коп.

Відповідно до постанови суду, 02.04.2023 року між ТОВ «Вітмарк агро» () та компанією «Organizzazione orlandelli S.r.l» (Італія) було укладено контракт № 2023/03/02 щодо поставок товарів в Україну.В рамках зазначеного зовнішньоекономічного контракту в зону діяльності Одеської прибув вантажний автомобіль реєстраційний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 з товаром «візки для розсади та подовжувачі для візків» загальною вагою брутто 9679 кг. 21.04.2022 року декларантом ТОВ «Вітмарк агро» гр. України ОСОБА_1 , підготовлена та подана до Одеської митниці митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ» (далі МД), яка була прийнята та зареєстрована за номером № 3UA78U4. В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення ОСОБА_1 , митному органу надані: інвойс від 06.04.2023 року № 000686/23, пакувальний лист б/н від 13.04.2023 року, автотранспортна накладна від 12.04.2023 року №039030, сертифікат про походження товару від 11.04.2023 року №С234С0127023, контракт від 02.04.2023 року № 2023/03/02 та інші товаросупровідні документи. Відповідно до інформації, зазначеної у МД № 23UA78U4 та товаросупровідних документах встановлено, що продавцем та відправником товару є компанія «Organizzazione orlandelli S.r.l» (Італія), а покупцем та одержувачем є ТОВ «Вітмарк агро» (Україна, 67430, Одеська область, Роздільнянський район, с. Степанівка, вул. Миру, 144, ). Згідно граф МД № 23UA78U4 було заявлено товар №1 «меблі металеві: візки для розсади версія LIGHT, у частково розібраному виді для зручності транспортування. Складаються з: уністандартна база з 4 колонами LIGHT 160 шт. Полка з вологостійкої фанери уністандартна LIGHT 1000 шт. Полка з вологостійкої фанери уністандартна PREMIUM 440 шт. Виробник: «Organizzazione orlandelli S.r.l.» код УКТЗЕД визначено та заявлено (ставка мита 0%).Сума митних платежів за товар за МД № 23UA78U4 становить 221598,62 грн. Під час здійснення митних формальностей за МД 21.04.2023 року № 23UA78U4 при перевірці правильності класифікації та кодування товарів з урахуванням фактично встановлених відомостей під час проведення митного огляду товарів, митним постом «Одеса-порт» Одеської митниці було прийнято рішення про визначення коду товару від 24.04.2023 року №КТ-UA-2023, згідно якого заявлений за даною МД товар є «несамохідний транспортний засіб, з ніжками на коліщатках, які забезпечують простоту переміщення, з регулюванням висоти полиць: візки для розсади версія LIGHT, у частково розібраному виді для зручності транспортування. Складається з: уністандартна база з 4 колонами LIGHT 160 шт. Полка з вологостійкої фанери уністандартна LIGHT 1000 шт. Полка з вологостійкої фанери уністандартна PREMIUM 440 шт.. Візки для транспортування/логістики рослин. Використовується у сфері рослинництва» у відповідності з основними правилами інтерпретації УКТЗЕД передбачено класифікувати за кодом УКТЗЕД (ставка ввізного мита 10%).Сума митних платежів, які підлягають обов`язковій сплаті у разі переміщення через митний кордон України даного товару, відповідно листа м/п «Одеса-внутрішній» Одеської митниці від 24.042023 року №7.10-28.5-02/800 за визначеним митним органом кодом УКТЗЕД становить 354557,79 грн., тобто різниця в нарахуванні податків становить 132959,17 грн.

Відповідно до графи №54 відповідальною особою за заповнення та надання до митного органу України документів, необхідних для переміщення товарів через митний кордон України, зокрема МД від 21.04.2023 року № 23UA78U4 є декларант ТОВ «Вітмарк агро гр. України ОСОБА_1 , який відповідно до вимог ст. 266 Митного кодексу України несе відповідальність, передбачену Митним кодексом України, у повному обсязі.

Таким чином, декларант ТОВ «Вітмарк агро гр. України ОСОБА_1 заявив в МД від 21.04.2023 року № 23UA78U4 неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД і тим самим вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів у сумі 132959,17 грн.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що постанова суду винесена із порушенням норм процесуального права та всупереч вимогам ст.245 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в його діях відсутні жодні ознаки надання недостовірних відомостей, наявності протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, відсутній прямий умисел на вчинення порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України по незаконному зменшенню митних платежів, а отже відсутня суб`єктивна сторона цього правопорушення.

Опис товару, зазначений в митній декларації був фактично підтверджений митницею, про що є відповідальний запис в Акті огляду, складеного митним органом.

Жоден доказ, які саме неправдиві відомості необхідні для визначення коду УКТЗЕД, протокол не містить.

На підставі викладеного, просить постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 21.11.2023 року скасувати та постановити нову, якою провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник адвокат Павленко І.В. вимоги апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, натомість, представник Одеської митниці Кептене Д.А. заперечував проти апеляційної скарги.

Вислухавши думку учасників справи, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил, як це передбачено ст. 486 МК України, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.98, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги у співвідношенні із матеріалами справи щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апеляційним судом встановлено наступне.

21.04.2022 року декларантом ТОВ «Вітмарк агро» ОСОБА_1 , підготовлена та подана до Одеської митниці митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ» (далі МД), яка була прийнята та зареєстрована за номером № 3UA78U4.

В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення ОСОБА_1 , митному органу надані: інвойс від 06.04.2023 № 000686/23, пакувальний лист б/н від 13.04.2023, автотранспортна накладна від 12.04.2023 №039030, сертифікат про походження товару від 11.04.2023 №С234С0127023, контракт від 02.04.2023 № 2023/03/02 та інші товаросупровідні документи.

Відповідно до інформації, зазначеної у МД № 23UA78U4 та товаросупровідних документах встановлено, що продавцем та відправником товару є компанія «Organizzazione orlandelli S.r.l» (Італія), а покупцем та одержувачем є ТОВ «Вітмарк агро» (Україна, 67430, Одеська область, Роздільнянський район, с. Степанівка, вул. Миру, 144, ).

Згідно граф МД № 23UA78U4 було заявлено товар №1 «меблі металеві: візки для розсади версія LIGHT, у частково розібраному виді для зручності транспортування. Складаються з: уністандартна база з 4 колонами LIGHT 160 шт. Полка з вологостійкої фанери уністандартна LIGHT 1000 шт. Полка з вологостійкої фанери уністандартна PREMIUM 440 шт. Виробник: «Organizzazione orlandelli S.r.l.» код УКТЗЕД визначено та заявлено (ставка мита 0%).

Згідно зі ст. 54 МКУ митний орган повинен контролювати правильність визначення митної вартості товарів, поданих до митного оформлення. За процедурою, митний орган визнає заявлену митну вартість або ухвалює письмове рішення про її коригування. Така ж логіка присутня і у випадках складання протоколу після завершення етапу контролю правильності класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно зі ст. 69 МКУ, якщо митний орган виявляє порушення у визначенні коду товару на етапі митного оформлення або після нього, то він має право самостійно класифікувати такі товари шляхом ухвалення рішення про класифікацію товару.

Отже, здійснення такого контролю є прямим обов`язком митного органу, тому він не має права вживати інших дій, ніж ті, що визначені законодавством.

Під час здійснення митних формальностей за МД 21.04.2023 № 23UA78U4 при перевірці правильності класифікації та кодування товарів з урахуванням фактично встановлених відомостей під час проведення митного огляду товарів, митним постом «Одеса-порт» Одеської митниці було прийнято рішення про визначення коду товару від 24.04.2023 №КТ-UA-2023, згідно якого заявлений за даною МД товар є «несамохідний транспортний засіб, з ніжками на коліщатках, які забезпечують простоту переміщення, з регулюванням висоти полиць: візки для розсади версія LIGHT, у частково розібраному виді для зручності транспортування. Складається з: уністандартна база з 4 колонами LIGHT 160 шт. Полка з вологостійкої фанери уністандартна LIGHT 1000 шт. Полка з вологостійкої фанери уністандартна PREMIUM 440 шт. Візки для транспортування/логістики рослин. Використовується у сфері рослинництва» у відповідності з основними правилами інтерпретації УКТЗЕД передбачено класифікувати за кодом УКТЗЕД (ставка ввізного мита 10%) (а.с. 41).

Сума митних платежів, які підлягають обов`язковій сплаті у разі переміщення через митний кордон України даного товару, відповідно листа м/п «Одеса-внутрішній» Одеської митниці від 24.042023 №7.10-28.5-02/800 за визначеним митним органом кодом УКТЗЕД становить 354557,79 грн., тобто різниця в нарахуванні податків становить 132959,17 грн.

Разом з тим, згідно з поясненнями сторони захисту, наданих в судовому засіданні як в суді першої так і апеляційної інстанції, декларантом були надіслані всі документи визначені ст. 335 МК України, яка містять їх вичерпний перелік, що подаються для митного оформлення товарів.

Диспозицією ст. 485 МК України передбачено, що відповідальність настає за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

В даному випадку, ОСОБА_1 заявлено у митній декларації відомості про товари у відповідності до тих, що вказані у супровідних документах та саме вказані товари надійшли до митниці та підстав класифікувати товари з іншим кодом УКТЗЕД, ніж тим, що зазначений ним у митній декларації, не було.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 485 МК України є наявність в діях правопорушника вини.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що у ОСОБА_1 був відсутній умисел щодо визначення та зазначення у поданій ним декларації неточних та недостовірних відомостей, а також вчинення дій,спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Судом, при встановленні наявності в діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони правопорушення, яка характеризується як умислом, так і необережністю, зроблений висновок про те, що як встановлено в ході судового розгляду, декларант ОСОБА_1 до заповнення митної декларації у звичайному порядку в режимі «ІМ40ДЕ» не використав свого права на подання до Одеської митниці тимчасової митної декларації на товар та будь-яких заяв або документів щодо оскарження рішення Одеської митниці про визначення коду товару не надав.

Відповідно до статті 458 МКУ, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні винні дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Ст. 266 МК України зобов`язує декларанта: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Одночасно ч. 7 статті 257 МКУ встановлено, що перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Разом з тим, апеляційний суд вважає слушними доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 у митній декларації при визначенні та заповненні коду УКТЗЕД вказав його на підставі товаросупровідних документів, що були йому надані відправником, який встановлений вірно, що підтверджується експертним висновком №УТЕ-523 від 06.12.2023 року (а.с. 99), який апеляційний суд вважає належним та допустимим доказом.

Таким чином, твердження митного органу про те, що ОСОБА_1 мав умисел на порушення митних правил, суперечить матеріалам справи та встановленим обставинам, оскільки класифікація товару визначена декларантом на підставі товаросупровідних документів.

Зазначене свідчить про відсутність суб`єктивної сторони правопорушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за який законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як слідує з приписів статей 486, 491 МКУ, справа про порушення митних правил може бути заведена тільки в тому випадку, якщо є достатні фактичні дані, що свідчать про наявність складу правопорушення. Саме ці дані фіксуються в протоколі як підстава для порушення справи про ПМП і слугують доказами вини правопорушника.

Отже, склад адміністративного правопорушення - це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинна бути врахована наявність всіх ознак складу правопорушення, що відповідають диспозиції статті за якою особа притягується до відповідальності за порушення митних правил. Відсутність хоча б однієї з ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Виходячи з диспозиції статті 485 МК України, основним, безпосереднім об`єктом правопорушення, є заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Натомість, під час судового та апеляційного розгляду, митним органом не доведено, що ОСОБА_1 у митній декларації зазначив неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості або надав з цією ж метою митному органу документи, що містять такі відомості.

Відповідно до пункту 2 розділу II Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 N 651, у графі 31 митної декларації під номером 1 зазначаються найменування та звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар (фізичні характеристики товару в обсязі, достатньому для однозначного віднесення його до коду згідно з УКТ ЗЕД, у кількості знаків, визначеній правилами заповнення графи 33 МД для відповідного митного режиму та особливостей переміщення): наприклад, комплектність або завершеність (зібраний/незібраний), кількісний та якісний склад (матеріал, речовина, суміш, сполука тощо), основні властивості товару (призначення, розмір, розфасування, пакування тощо); якщо код задекларованих товарів згідно з УКТ ЗЕД збігається з кодом товару, що підлягає експортному контролю, але товари за своїм описом або характеристиками не відповідають товару, щодо якого цей контроль застосовується, то опис товарів має однозначно підтверджувати таку невідповідність.

Декларантом виконано зазначені вимоги та заповнено графу 31 згідно з наведеними приписами законодавства та у відповідності з інформацією, наявною у вказаних товаросупровідних документах.

Декларування товару здійснювалося на підставі товаросупровідних документів, визначених МК України для проведення процедури декларування та митного оформлення товару. Таким чином, декларантом була виконана процедура декларування в повному обсязі відповідно до статей 257, 259, 266 МК України, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони правопорушення.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається скоєним з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачати (ст. 11 КУпАП).

Відповідальність за статтею 485 МК України настає у випадку, коли особі відомі всі необхідні реквізити товару, істотні умови зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, що підтверджуються відповідними документами, однак особа вносить неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості. Тобто особа, яка не заявляє за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню, має усвідомлювати протиправний характер своїх дій, передбачати, бажати чи свідомо допускати настання шкідливих наслідків, або передбачати можливість настаннях шкідливих наслідків, але легковажно розраховувати на їх відвернення, чи не передбачати можливість настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.

Як вбачається з матеріалів справи, декларантом заявлені відомості про товар на підставі товаросупровідних документів, що свідчить про відсутність в нього умислу на вчинення правопорушення.

На момент декларування товару декларант, у зв`язку з фізичною відсутністю такого товару на території України, не мав і не міг мати детальної інформації про товар (яку в подальшому використано для проведення експертизи), й під час декларування керувався перш за все товаросупровідними документами та додатковими документами, які надаються експортером у відповідності до умов Контракту, що відповідає вимогам ст. 257 МК України.

Виходячи з цих вимог, декларант здійснив декларування товару за кодом спираючись на відомості з інвойсів, а висновок суду про те, що ОСОБА_1 до заповнення митної декларації у звичайному порядку в режимі «ІМ40ДЕ» не використав свого права на подання до Одеської митниці тимчасової митної декларації на товар, є необґрунтованим, з підстав, викладених вище, а також у зв`язку з тим, що він подав декларацію згідно з наведеними приписами законодавства та у відповідності з інформацією, наявною у вказаних товаросупровідних документах, які містять чітке найменування, вагу та опис товару.

Визначення ОСОБА_1 правильного коду УКТЗЕД при заповненні митної декларації підтверджується висновком експерта №УТЕ-523 від 06.12.2023 року.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, наведені положення МК України передбачають, що контрольну функцію стосовно правильності визначення декларантом коду товару за УКТ ЗЕД здійснює митний орган і законодавцем відповідальність для заявника (декларанта) встановлена не за неправильне визначення декларантом певного коду товару за УКТ ЗЕД (у разі чого митниця самостійно приймає рішення про визначення коду товару), а за заявлення в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, тобто недостовірних даних (інформації) стосовно товару, які враховуються при його класифікації до тієї чи іншої позиції за УКТ ЗЕД.

Зі змісту ч. 6 ст. 69 МКУ випливає, що у складному випадку класифікації товару штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

За таких обставин підстави для складання протоколу про порушення митних правил відсутні, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 № 760/14721/16-а.

Посилання представників митниці на те, що ОСОБА_1 при митному оформленні заявив неправдиві відомості щодо опису товару суперечать матеріалам справи, не доводить наявності вини декларанта у неправильній класифікації товару, оскільки заявлений декларантом код товару базувався на документально підтверджених відомостях та документах. На вимогу митниці декларантом було надано всі документи на підтвердження визначеного коду товару.

Згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, аналізуючи вищевикладені обставини, враховуючи наведені норми та керуючись конституційним принципом презумпції невинуватості, вказаним в ст. 62 Конституції України (тобто, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів), суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 485 МК України не доведена, а тому провадження по справі відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до приписів п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вони є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються повторним дослідженням, під час апеляційного розгляду, доказів у справі.

Керуючись ст.ст. 268, 285, 294 КУпАП, ст.ст. 465, 471, 527, 529 МК України, апеляційний суд -

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 21.11.2023 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець