Справа № 346/1134/23
Провадження № 33/4808/311/24
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Беркещук Б. Б.
Суддя-доповідач Малєєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., за участю секретаря с/з Когут І.Я., апелянта ОСОБА_1 розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Коломийського міськрайонного суду від 08.01.2024 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження та,

в с т а н о в и в :

1. Зміст постанови суду першої інстанції.

1.1. Суд визнав ОСОБА_1 винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, наклав штраф 17 000 грн. та позбавив права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

1.2. Згідно постанови 05.03.2023 року о 23 год. 43 хв. в с. Нижній Вербіж, ОСОБА_1 керував ТЗ Mercedes-Bens С 200 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки Т.З. за допомогою приладу Drager №6820 та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

2. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 :

- суд не взяв до уваги, що ОСОБА_1 категорично заперечив ще під складання протоколу факт перебування за кермом транспортного засобу, а тому у нього був відсутній обов`язок проходити огляд на стан сп`яніння;

- на місці події були свідки, проте їх працівники поліції не допитали;

- також на місці події перебував власник транспортного засобу, який міг керувати належним йому автомобілем, проте і даний факт встановлено не було;

- розгляд адміністративної справи слід було проводити у повному обсязі, з викликом працівників поліції, які складали матеріали адміністративної справи;

- при розгляді справи суддею було порушено право на захист, оскільки на початку 2024 року з невідомих ОСОБА_1 причин адвокат. припинила надавати йому правову допомогу.

Оскаржувана постанова винесена за його відсутності, про засідання він повідомлений не був, копія постанови направлена йому судом 07.02.2024, її він отримав 19.02.2024. Тому просить пропущений із поважних причин строк поновити, постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу правопорушення.

3. Позиції сторін в судовому засіданні апеляційного суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 клопотання та доводи апеляційної скарги підтримав.

4. Апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

4.1. Щодо строку апеляційного оскарження.

У рішенні «Григоров проти України» Європейський суд, зазначив, що «...оперативно не вручивши заявнику постанову суду першої інстанції (в справі про адміністративне правопорушення), органи державної влади позбавили його можливості подати апеляційну скаргу у встановлений строк». Європейський суд також зазначив, що «...в українському законодавстві відсутнє положення, яке було би винятком з правила і встановлювало десятиденний строк для подання апеляційної скарги, незалежно від причин, вказаної стороною для виправдання подання такої скарги із запізненням». Факти цієї справи аналогічні тим, з приводу яких було прийняте вказане рішення ЄСПЛ. Тому його належить застосувати до даного випадку в якості прецеденту. В судовому засіданні ОСОБА_1 присутній він не був, копію оскаржуваної постанови йому судом направлено 07.02.2024 (штамп на конверті а.с. 54), дану копію згідно трекінгу поштового відправлення ним отримано 19.02.2024, а тому пропущений апелянтом строк належить поновити.

4.2. Щодо строків розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення складений 05.03.2023.

08.01.2024 Коломийським міськрайонним судом винесено оскаржувану постанову.

04.03.2024 Івано-Франківським апеляційним судом зареєстровано апеляційну скаргу (а.с. 4). Строк притягнення до адміністративної відповідальності закінчився 05.03.2024.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у разі закінчення вказаного строку розпочате провадження підлягає закриттю. З цього слідує, що юридичні процедури в суді мають бути припинені.

Відповідно, у межах доводів апеляційної скарги вирішення питань вини і накладення стягнення неможливе через сплив 1-річного строку накладення стягнення (п.6 ст. 38 КУпАП).

Такий строк, відповідно до принципу юридичної визначеності, не може бути поновлений і його закінчення, згідно з прецедентною практикою ЄСПЛ, є законним правом правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення (п. 570 рішення від 20.09.2011 у справі «ВАТ «Нафтова компанія Юкос» проти Росії»).

Тому згідно з п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП оскаржену постанову належить скасувати, а провадження закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Строк на апеляційне оскарження поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Коломийського міськрайонного суду від 08.01.2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова не оскаржується.

Суддя А.Ю. Малєєв