Головуючий у суді першої інстанції: Твердохліб Ю.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №759/561/24

провадження №33/824/1256/2024

29 лютого 2024 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріна О.І.,

розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 за ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Барбон Павлом Олександровичем, на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 15 січня 2024року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 15 січня 2024 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави та за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп.

Згідно із постановою судді, ОСОБА_1 29.12.2023 року о 21:20 в м. Києві вул. Робітнича, 3 (просп. Ак.Палладіна), керував автомобілем марки «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_2 , був учасником ДТП встані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згодою водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу Alcotest 6820 ARJL-0246, тест № 4042, результат 1,35 проміле. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно із постановою судді, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №719048 від 29.12.2023 року водій ОСОБА_1 29.12.2023 року о 21:20 в м. Києві просп.Ак.Палладіна (міст Новобіличі), керуючи автомобілем марки «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не дотримався безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки «SuzukiSX4», реєстраційний номер НОМЕР_3 . В результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Барбон П.О. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, просив її скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити. Апелянт не згодний з постановою суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги,зазначає про те, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом. ОСОБА_1 не був водієм в розумінні п.1.10 ПДР, оскільки автомобілем він не керував, автомобіль не перебував в русі на початок відеозапису з боді-камер поліцейських. Автомобіль ОСОБА_1 працівниками поліції не зупинявся, підтвердження того, що зупинка транспортного засобу була з підстав, визначених в ст.35 Закону України «Про національну поліцію», в справі відсутні.

На думку сторони захисту, із матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення ПДР, у зв`язку з чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими док4азами його вини у вчиненні ним адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, які ніби то були виявлені у ОСОБА_1 , не були виявлені та перевірені працівниками поліції, така обставина не зафіксована на відеозаписі, а тому у працівників поліції були відсутні підстави пропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння.

Також в своїй апеляційній скарзі звертає увагу на те, що працівниками поліції не було роз`яснено йому його прав передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, окрім того, йому не роз`яснені наслідки притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 130 КУпАП.

Матеріали адміністративного провадження не містять письмових та інших доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги та письмові пояснення, вважаю, що підстави для її задоволення відсутні у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та ст.124КУпАП.

Постанова суду першої інстанції ОСОБА_1 фактично оскаржується лише в частині притягнення останнього до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 29 грудня 2023 року о 21:20 в м. Києві вул. Робітнича, 3 (просп. Ак.Палладіна), керував автомобілем марки «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_2 , був учасником ДТП в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згодою водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу Alcotest 6820 ARJL-0246, тест № 4042, результат 1,35 проміле. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що факт керування транспортним засобомне зафіксований на відеозаписі та відсутні належні письмові докази, які би підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваної постанови, оскільки такі доводи спростовуються відеозаписом. При перегляді відеозапису вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 скоїв ДТП, за кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 . Це підтвердив сам ОСОБА_1 при розмові з працівниками поліції, де підтвердив той факт, що ним було скоєно ДТП.

Оптичний диск з відеозаписом із нагрудної камери патрульного поліцейського, що містить інформацію, яка має значення у справі про адміністративне правопорушення, є належним та допустимим доказом у цій справі.

Посилання захисника на те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 допустив порушення Правил дорожнього руху, спростовується складеним відносно останнього протоколом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 допустив порушення п.п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України, що можливо лише при керуванні транспортним засобом. Апеляційна скарга не містить доводів щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом підтверджується даними приладу «Alcotest Drager 7510», ARMF-0340, результат якого складає 1,35 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Таким чином факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння є доведеним, відповідно доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Крім того, не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції і доводи сторони захисту про те, що працівниками поліції не було роз`яснено йому його прав передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також йому не роз`яснені наслідки притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 130 КУпАП.

При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.Отже, даний довід спростовується протоколом, оскільки в ньому працівниками поліції зроблено помітку про ознайомлення останнього з його правами. Заперечень, щодо складеного протоколу останнім не зазначено.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, що є порушенням процедури проведення огляду водія на стан сп`яніння та оформлення його результатів, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваної постанови, оскільки такі доводи не спростовують висновки суду про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Всі інші доводи, викладені в апеляційній скарзі мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст.279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наявних в матеріалах справи доказів апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП, з застосуванням положень ст. 336 КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 15 січня 2024рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та за ст. 124 КУпАПє законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Барбон Павлом Олександровичем, залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 15 січня 2024рокупро притягнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ст.124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна