ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2024 Справа №607/5109/24 Провадження №3/607/2682/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , місце роботи не встановлено,

за ознаками правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №071742 від 24 лютого 2024 року, 24 лютого 2024 року, близько 05 год. 40 хв., за адресою: АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 стукав у вхідні двері квартири, нецензурно виражався на адресу ОСОБА_2 , чим порушив вимоги термінового заборонного припису АА438063 від 24.02.2024, а саме: заборона на вхід та перебування в місці проживання постраждалої ОСОБА_2 та заборона в будь-який спосіб контактувати із нею, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №567624 від 24 лютого 2024 року, 23 лютого 2024 року, близько 23 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 вчиняв відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме: штовхав її та нецензурно виражався в її сторону, чим міг завдати шкоду її психічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Приймаючи до уваги факт, що в провадженні судді знаходиться дві справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, а саме за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вважаю що відповідно ст. 36 КУпАП, вони мають бути об`єднані в одне провадження та їм слід присвоїти номер справи 607/5109/24 (провадження 3/607/2682/2024).

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та дату розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується його підписом в протоколі про адміністративне правопорушення. Про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відтак на підставі ст.268 КУпАП, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1 .

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку:

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Тобто, з об`єктивної сторони дане правопорушення характеризується вчиненням будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також невиконанням термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон), терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

У відповідності до ч. 2 ст. 25 Закону, терміновий заборонний припис може містити такі заходи:

1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи;

2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи;

3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону, фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Таким чином Законом встановлено, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією частини першої статті 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Отже, домашнє насильство є правопорушенням із матеріальним складом, обов`язковою ознакою якого є настання відповідних суспільно-небезпечних наслідків у виді шкоди психологічному здоров`ю потерпілого або реальної можливості заподіяння такої шкоди, тобто такої, що об`єктивно могла настати, але не настала через незалежні від волі кривдника обставини.

Так, у справах про домашнє насильство обов`язково необхідно встановлювати які саме негативні наслідки для психологічного та фізичного стану постраждалої особи, перелічені у пунктах 14, 17 частини першої статті 1 Закону, настали внаслідок дій кривдника.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- відомостями, зазначеними у протоколах про адміністративні правопорушення серїї ВАД № 071742 від 24 лютого 2024 року та серії ВАД №567624 від 24 лютого 2024 року;

- відеозаписом з місця події;

- протоколами про адміністративні затримання АЗ №139817 від 24 лютого 2024 року та АЗ №139808 від 24 лютого 2024 року, згідно яких ОСОБА_1 доставлено в службове приміщення Тернопільського РУП у зв`язку із вчиненням правопорушень передбачених ст. 173, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, для припинення адміністративних правопорушень та складання протоколу про адміністративне правопорушення;

- заявами ОСОБА_2 від 24 лютого 2024 року, відповідно до якої, остання просить притягнути до адміністративної відповідальності її чоловіка ОСОБА_1 , який порушив терміновий заборонний припис та вчиняє домашнє насильство;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 24 лютого 2024 року, згідно яких, 23 лютого 2024 року, ОСОБА_1 здійснив на неї тиск та вчинив фізичне насилля;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 24 лютого 2024 року, з яких вбачається, що 24 лютого 2024 року вона звернулась на лінію «102» через те, що її чоловік ОСОБА_1 порушив терміновий заборонний припис;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 24 лютого 2024 року, якою визначено рівень небезпеки високий;

- копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №438063 від 24 лютого 2024 року, який винесений стосовно ОСОБА_1 строком на 5 діб. Також ОСОБА_1 зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою;

- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №567627 від 24 лютого 2024 року;

- витягом з ІПНП України електронного рапорту від 24 лютого 2024 року, згідно якого, 23 лютого 2024 року надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 вчиняє конфлікт;

- витягом з ІПНП України електронного рапорту від 24 лютого 2024 року, зі змісту якого вбачається, що 24 лютого 2024 року, о 05 год. 35 хв. надійшло повідомлення від ОСОБА_3 про те, що чоловік ОСОБА_1 стукає в двері квартири, також на нього винесено ТЗП;

- рапортом інспектора взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП від 24 лютого 2024 року, відповідно до якого, 23 лютого 2024 року, було виявлено гр. ОСОБА_1 , який відносно своєї дружини ОСОБА_2 вчиняв домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: виражався нецензурною лайкою, принижував честь та гідність, шарпав та чинив моральний тиск;

- рапортом заступника командира роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_4 від 24 лютого 2024 року, згідно якого, 24 лютого 2024 року на службовий планшет отримано повідомлення «Домашнє насильство». Прибувши за адресою, було виявлено гр. ОСОБА_1 , який не виконував вимоги ТЗП АА438063 від 24 лютого 2024 року. ОСОБА_1 намагався потрапити в помешкання дружини, при цьому поводив себе агресивно та зухвало, виражався нецензурною лайкою, на зауваження не реагував.

За вказаних обставин доходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 1732 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких дій психологічного та фізичного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно ст. 401 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у проваджені у справі про адміністративне правопорушення, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким чином, вважаю, що із ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 605,60 грн.

Керуючись статтями ч. 2 ст. 33, 36, ст. 40-1, ч. 1 ст. 173-2, ст. ст. 245, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - №607/5109/24, (номер провадження 3/607/2682/2024) із адміністративними матеріалами відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - №607/5114/24, (номер провадження 3/607/2685/2024) та присвоїти об`єднаній справі єдиний номер - №607/5109/24, (номер провадження 3/607/2682/2024).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Cуддя Н. Р. Кунець