Житомирський апеляційний суд
Справа №285/7997/23 Головуючий у 1-й інст. Помогаєв А. В.
Категорія ч.3 ст.172-20 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Шлінчака Івана Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02 січня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП,

встановив:

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно постанови суду першої інстанції, 05.12.2023 о 20 год. 40 хв. ОСОБА_1 під час виконання службових обов`язків, в особливий період, перебував з ознаками алкогольного сп`яніння на території військової частини НОМЕР_1 . Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Шлінчак І.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування обставин справи.Зокрема, вказав, що протокол про адміністративне правопорушення не складався в присутності ОСОБА_1 та йому не вручався. Також, ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд даної справи ні командуванням військової частини, ні судом, що є грубим порушенням прав останнього.

Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи ОСОБА_1 та його захисник Шлінчак І.О. до суду апеляційної інстанції не з`явились. Захисник надіслав заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на перебування його підзахисного у службовому відрядженні. Проте, доказів на підтвердження таких обставин, а також доказів поважності своєї неявки адвокат суду не надав, а тому суд апеляційної інстанції визнав причини неявки ОСОБА_1 та його захисника Шлінчака І.О. неповажними та розглянув справу у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом статті 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та іншими доказами.

Зі змісту ст.252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про військове адміністративне правопорушення №12 від 06.12.2023 (а.с.3-4), акті «Про перебування військовослужбовця ОСОБА_1 військової частини НОМЕР_1 в нетверезому стані»від 05.12.2023 (а.с.11) та в інших письмових доказах, які містяться в матеріалах провадження.

Так, відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення №12 від 06.12.2023, 05.12.2023 близько 20 год. 40 хв. на території військової частини було виявлено військовослужбовця ОСОБА_1 з характерними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: стійкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови і координації рухів, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Останньому було запропоновано пройти огляд на наявність алкоголю в організмі, на що він надав категоричну відмову, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП (а.с.3-4).

Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що старшому солдату ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, від надання пояснень та підписання протоколу останній відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Також, відповідно наявних у матеріалах справи письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , старший солдат ОСОБА_1 був виявлений з підозрою на алкогольне сп`яніння, від проходження медичного огляду на предмет вживання алкогольних напоїв відмовився (а.с.4-5).

Зі змісту акту «Про перебування військовослужбовця ОСОБА_1 військової частини НОМЕР_1 в нетверезому стані»від 05.12.2023, ОСОБА_1 відмовився від проходження освідчення на наявність алкоголю в організмі, мав зовнішні ознаки сп`яніння: стійкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови і координації рухів, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Даний акт складений у присутності старшого солдата ОСОБА_1 та трьох свідків - ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.11).

Відповідно до ч.3 ст.172-20 КУпАП, передбачено відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». В подальшому строк дії воєнного стану продовжувався і такий діє на даний час.

Матеріалами справи підтверджено, що старший солдат ОСОБА_1 в умовах особливого періоду перебував на території військової частини з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, що є самостійним складом правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, повністю та об`єктивно доведена зібраними по справі письмовими доказами, поясненнями свідків, яким суд надав правильну оцінку.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не направляли на огляд щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння, не заслуговують на увагу, оскільки останній відмовився від проходження такого огляду, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 таактом від 05.12.2023, який складено у присутності ОСОБА_1 та трьох свідків.

Також, є безпідставними посилання захисника про складення протоколу про військове адміністративне правопорушення у відсутності ОСОБА_1 , оскільки у протоколі міститься відмітка про відмову від його підписання ОСОБА_1 , що відповідає положенням абз.3 п.6 розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 №329.

Крім того, було дотримано право ОСОБА_1 надати пояснення, проте такі останній надати відмовився на підставі ст.63 Конституції України, про що власноруч написав та поставив свій підпис 06.12.2023 в бланку отримання пояснень (а.с.10).

Матеріали справи свідчать, що протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою та за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 №329.

Будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан сп`яніння та оформлення протоколуОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправомірність дій посадових осіб військової частини, порушення його прав під час огляду та складання протоколу до компетентних органів не звертався, матеріали справи таких також не містять.

На переконання апеляційного суду, докази вчинення правопорушення ОСОБА_1 , які покладені суддею в основу постанови, були отримані з додержанням вимог законодавства і суддя прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Разом із тим, розглядаючи справу, суддя місцевого суду припустився порушення норм процесуального права, які унеможливлюють прийняття законного рішення в суді апеляційної інстанції без скасування постанови, а саме: розглянув справу без належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, чим порушив його процесуальні права, передбачені ст.268 КУпАП.

Відповідно до змісту статті 268 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На виконання вимог ст.278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду орган (посадова особа) вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Дані вимоги закону судом першої інстанції належним чином не дотримані, оскільки суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 та його захисника за відсутності в матеріалах справи доказів їх повідомлення про час і місце розгляду справи.

За таких обставин постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою встановити такі обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме: 05.12.2023 близько 20 год. 40 хв. військовослужбовець ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду, був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння на території військової частини та від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до вимог п.7 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно з вимогами ч.2 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст.172-20 КУпАП, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Оскільки подія правопорушення мала місце 05.12.2023, то на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції закінчилися, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП, строки накладення адміністративного стягнення, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Шлінчака Івана Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а провадження у справі закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич