Провадження №: 3/752/144/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві матеріали адміністративної справи, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання - АДРЕСА_1
за участіОСОБА_1 , захисника Кіщака Д.С.,

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 522844 від 11.10.2023, що складений з посиланням на порушення п. "а" п. 2.9 Правил дорожнього руху України (надалі по тексту - протокол).

Відповідно до зазначеного протоколу 11.10.2023 о 09:45 водій ОСОБА_1 по вул. Васильківській у м. Києві керував транспортним засобом Nissan, державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці за допомогою гахоаналізатора Alcotest 6820 (прилад) ARHK-0543, тест № 3596, результат 0,45 % позитивний.

В якості доказу події та складу адміністративного правопорушення до протоколу приєднано лазерний компакт диск з записами нагрудних камер співробітників патрульної поліції, роздруківку з пристрою Drager mobile printer ARHJ-0238), акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, розписку громадянина ОСОБА_1 про підтвердження його відсторонення від керування транспортним засобом Nissan, державний номерний знак НОМЕР_1 .

У ході розгляду справи ОСОБА_1 надав суду усні пояснення, повідомивши, що 11.10.2023 він разом з товаришем планував поснідати в "Пузатій Хаті" та приблизно о 09:30 приїхав на вул. Васильківську у м. Києві (навпроти Національного експоцентру) і припаркувавшись на узбіччі, очікував в автомобілі на останнього. У цей час у вікно автомобіля постукав працівник поліції, який попросив його переїхати трохи правіше. Післі цього, поліцейський повідомив йому, що є підозра про перебування його стані алкогольного сп`яніння і запропонував пройти огляд на приладі. Також працівник поліції запитав чи не вживав ОСОБА_1 алкогольні напої, на що він повідомив, що сьогодні не вживав. У свою чергу він повідомив працівникам поліції, що випивав напередодні за день у помірній кількості. Оскільки пройшло більше 12 годин після цього, погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці, ніякого сп`яніння не відчуввав, був упевнений у своїй тверезості. Також патрульні посилалися, що мала місце інформація про водія, який можливо в стані сп`яніння керує автомобілем. Виконував всі вимоги працівників поліції. Права йому не роз`яснювали, зокрема і права на правову допомогу. Крім того, йому не роз`яснювалось працівниками поліції, що можливо не погодитись з результатами огляду та пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Також йому не пропонували огляд в закладі охорони здоров`я та не перевіряли на жодні ознаки алкогольного сп`яніння. На нього склали протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та жодних інших протоколів або постанов на нього не складали, оскільки він жодних вимог правил Правил дорожнього руху не порушував та не керував автомобілем, коли до нього звернулися працівники поліції.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Кіщак Д.С. заявив клопотання про закриття провадження у справі відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, яке обґрунтував:

- недійсністю результатів тестування за допомогою газоаналізатора, адже ОСОБА_1 чітко і ствердно висловив свою незгоду з результатом, виявленим на місці зупинки, проте на огляд у спеціалізований медичний заклад його не було направлено та взагалі не було роз`яснено право проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, що є грубим порушенням процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння;

- ОСОБА_1 не роз`яснювалися права та обов`язки, ст. 55, 56, 59 Конституції України, що є порушенням права на захист;

- ОСОБА_1 поводив себе адекватно, чітко відповідав на запитання, його поведінка відповідала обстановці;

- перевірка ознак алкогольного сп`яніння не проводилася;

- матеріали справи не містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- матеріалами справи не доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відсутність безперервного відеозапису з моменту початку виконання службових обов`язків працівниками поліції, що є порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/3299;

- протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки відсутня повна адреса місця вчинення адміністративного правопорушення;

- у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки ст. 8 п. 5 Венської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974, визначено допустиму норму алкоголю 0,5 % промілле.

Проаналізувавши фактичні обставини за наслідками дослідження матеріалів справи, заслуховування пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зпепечень захисника,переглянувши в залі судового засідання на робочому комп`ютері відеозаписи з нагрудної камери співробітників поліції, керуючись завданнями КУпАП за ст. 1, засадами забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення за ст. 7, визначення адміністративного правопорушення (проступку) за ч. 1 ст. 9, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення за ст. 247 цього Кодексу, суд (суддя) вважає наявними підстави для закриття провадження у цій справі в порядку п. 1 ст. 247 КУпАП, зважаючи на наступне.

Статтею 130 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як унормовано у ч. 2-4 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі по тексту Інструкція № 1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 розділу І цієї Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

У п. 1-9 розділу ІІ Інструкції № 1452/375 закріплено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку № 1 до цієї Інструкції.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З викладених положень зазначеної Інструкції № 1452/735, а також і відповідних положень ст. 266 КУпАП слідує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння водія проводиться на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних приладів, а задля забезпечення достовірності результатів огляду - у разі незгоди водія з результатами огляду, співробітники поліції зобов`язані забезпечити доставку такого водія до найближчого закладу охорони здоров`я для здійснення його огляду лікарем наркологом.

У п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 закріплено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. Під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Досліджені відеозаписи з нагрудних камер патрульних поліцейських доводять правдивість пояснень водія ОСОБА_1 , які він надав у суді, адже на відеозаписах відображено як патрульний поліцейський стоїть біля нерухомого автомобіля, в якому сидить ОСОБА_1 та просить його прийняти в право та після цього одразу пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння при цьому не перевіряючи та не встановлюючи наявність у ОСОБА_1 будь-яких ознак сп`яніння. Крім того, в розмовах між поліцейськими йдеться про те, що надійшла інформація (орієнтування) відносно водія в стані алкогольного сп`яніння. У той же час матеріали справи не містять вихідних даних, які б дозволяли установити про яке саме орієнтування йдеится, установити чи мадо місце звернення небайдужої особи на спецлінію "102" тощо. Додних рапортів для утснаовлення обставин наявності орієнтування суду не представлено.

Як вбачається з наданого суду відеозапису момент виявлення ознак алкогольного сп`яніння у водія фактично відсутній (співробітники патрульної поліції не вказали на певні ознаки, не вчинили жодних дій, з яких слідує їх виявлення та дієва перевірка ознак відсутня, як-то огляд долоней та рук, перевірка реакції зіниць очей на світло, перевірка стійкості ходи, не вказали на наявність запаху алкоголю з порожнини рота), крім того, співробітники патрульної поліції між собою перемовлялися про те, що можливо ОСОБА_1 і не перебуває в стані алкогоьного сп`яніння.

Досліджені відеозаписи, що були представлені суду, беззаперечно доводять той факт, що ОСОБА_1 не роз`яснювалися його права, не було виписано і видано відповідного направлення.

При цьому, на переконання суду (судді), у стороннього спостерігача повнолітнього віку, який не має жодної медичної підготовки, при перегляді відеозаписів не мало виникати сумнівів у тому, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Поведінка, жести, рухи, риторика, висловлювання, побудова речень, вимова відображені на відеофайлах не вказують на наявність у ОСОБА_1 явних ознак алкогольного сп`яніння у момент звернення до останнього працівників поліції та після цього.

Крім того ці відеозаписи доводять той факт, що ОСОБА_1 не роз`яснювалася ні процедура проходження огляду на стан сп`яніння, ні причини, з яких було констатовано факт алкогольного сп`яніння (ніхто з поліцейських не пояснював, що означає відповідний показник на газоаналізаторі). При цьому ОСОБА_1 не було виписано і видано відповідного направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що свідчить про недотримання процедури оформлення протоколу за ст. 130 КУпАП та, відповідно, порушення його права і інтересів, фундаментального права на захист. Таким чином, водій був фактично позбавлений можливості заперечити результати огляду на місці зупинки, позбавлений права пройти огляд у лікаря нарколога в спеціалізованому медичному закладі.

Окрім цього, суд звертає увагу, що згідно Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року (далі Інструкція № 1026), вона регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки. Тобто запис відеозапису, якщо він здійснювався із нагрудної камери поліцейського, має бути повним, а не його окремі кориговані частини.

Разом з тим, під час перегляду відеозапису з нагрудних камер поліцейських судом встановлено, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи, має одну кориговану частину і не відображає початку спілкуванн з водієм та вівся не у повному обсязі, як вимагає Інструкція, тобто не є безперервним.

З огляду на встановлені обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 видається безпідставним через відсутність складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та з огляду на наявність описаних порушень процедури огляду водія.

Крім того, доречними є заперечення захисника в частині того, протокол щодо ОСОБА_1 оформлений з порушенням норм, встановлених в КУпАП, через відсутність у ньому повної адреси місця вчинення адміінстратвиного правлопоршення як тго вимагають приписи ст. 265 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У протоколі від 11.10.2023 не зазначена повна адреса вчинення адміністративного правопорушення.

Проте ці заперечення захисника судом (суддею) відхиляються, адже назва вулиці у протоколі зазначана, час ОСОБА_1 пояснив, де відбувалося його спідкування з правоохоронцями, тобто у ході розгляджу справи точну адресу видалось за можливе установити. У той же час всі вулиця Васильківська охоплюється адміністративно-територіальними межами Голосіївського району м. Києва, з чого слідує, що правила підсудності у будь-якому випадку у цій справі не порушено. Таким чином, відсутність конктерного номеру будівлі по вул. Васильківській у протколі про адміністративне правопорушення не становить собою суттєвого порушення, яке слід скласти в основу судового рішення про закриття провадження.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

У ст. 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

За приписами п. 1 ч. 7 ст. 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Враховуючи викладене, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не відповідатиме засадами забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення за ст. 7, визначення адміністративного правопорушення (проступку) за ч. 1 ст. 9, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення за ст. 247 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Дійшовши висновку про закриття провадження у справі, суд (суддя) відхиляє заперечення захисника в частині відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , оскільки при зверненні працівників поліції до останнього він не керував транспортним засобом і не був зупинений під час руху, а знаходився в транспортному засобі з вимкненим двигуном на сидінні водія, тобто не доведено факт керування. Оскільки сам ОСОБА_1 повідомив суду, що до моменту звернення до нього працівників поліції він керував автомобілем та припаркувався і очікував на товариша.

Що стосується твердження захисника про необхідність застосувати в даній справі положення Віденської Конвенції про дорожній рух та закрити провадження у справі, суд зауважує наступне.

Так, у ст. 8 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01.051971, міститься норма про те, що у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках - в повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Разом з тим, вказана норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким, на думку авторів Конвенції, настає алкогольне сп`яніння.

Проте Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25‰ у повітрі, що видихається, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю у крові - 0,2 ‰.

Пунктом 7 розділу ІІ "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ Україн та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 № 1452/735, визначено, що встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Таким чином, заперечення захисника адвоката в цій частині такорж відхиляються.

Щодо решти можливо непроаналізованих заперечень захисника суд (суддя) зазначає наступне. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10.02.2010).

За наведених обставин, керуючись ст. 9, 23, 130, 247, 266, 280, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко