Справа №642/7499/23
Провадження № 3/642/530/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Гримайло А.М., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП не встановлено, продавця, яка зареєстрована та проживає за адресою : АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До суду з ВП № 2 ХРУП №3 ГК НП в Харківській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ №604174 від 14 грудня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 , 14.12.2023 о 17 годині 40 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 у приміщенні кафе «Sushi-Beer RISO» здійснювала реалізацію алкогольних напоїв - без відповідного дозвільного документу дозвільного характеру, а саме трудового договору, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

Постановою від 04.01.2024 матеріал було повернуто для доопрацювання, та зазначено, що матеріали не містять даних про те, чи є ОСОБА_1 суб`єктом господарювання та відповідно адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 КУпАП.

В матеріалах справи не зазначені докази, які б підтверджували як факт здійснення нею торгівлі, так і факт отримання від господарської діяльності прибутку. Окрім того, відсутні відомості, чи зареєстрована ОСОБА_1 в якості фізичної особи-підприємця, або є найманим працівником. Не встановлено індивідуальний податковий номер ОСОБА_1 , що в подальшому ускладнить, або зробить неможливим виконання постанови суду, у разі притягнення порушника до адміністративної відповідальності. У разі, якщо торгова діяльність відбувалася з магазину, кіоску або торгового лотку, необхідно встановити, хто є власником або орендарем цього магазину, і, відповідно власником вилученого товару.

23.02.2024 матеріали повернулися до суду, однак без усунення недоліків.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату та час розгляду повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. У поясненнях до протоколу вказала, що дії поліції вважає незаконними.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.256КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст.251КУпАПє одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП повинен, зокрема, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 62 Конституції України передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до зазначеної правової норми прямої дії судом проведена повна та всебічна оцінка зібраних доказів.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого «Рішення ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 статті 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до правової суті самих понять, визначених національним законодавством в сфері підприємницької діяльності, а саме ст.ст.3,42 Господарського Кодексу України, ст.1 Закону України «Про підприємництво», ст.1 Закону України «Про ліцензування окремих видів господарської діяльності», правових позицій, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності», під господарською діяльністю слід розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, як правило з метою отримання прибутку (комерційна діяльність).

За визначенням ст. 14.1.36 Податкового Кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до ст.3ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Стаття 42ГК України визначає, що підприємництвом є самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, обов`язковою ознакою господарської підприємницької діяльності є її систематичність та отримання прибутку від такої діяльності.

Систематичною вважається діяльність у разі, коли вона (в тому числі й продаж товарів) здійснюється неодноразово протягом певного періоду часу.

В порушення вимог ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення не викладено в повній мірі суть правопорушення, яка утворювала б об`єктивну сторону правопорушення, а також не зазначено свідків правопорушення, хоча події відбувалися в денний час в громадському місці.

У протоколі про адміністративне правопорушення не міститься даних про те, чи здійснювала ОСОБА_1 регулярну, постійну та суттєву діяльність з продажу алкогольних напоїв - без відповідного дозвільного документу дозвільного характеру, а саме трудового договору.

Крім того, не зазначено, хто саме придбав алкогольний напій у ОСОБА_1 , вказана особа не опитана та не залучена у якості свідка.

Отже, матеріали не містять даних про те, чи є ОСОБА_1 суб`єктом господарювання та відповідно адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 КУпАП.

В матеріалах справи не зазначені докази, які б підтверджували як факт здійснення нею торгівлі, так і факт отримання від господарської діяльності прибутку. Окрім того, відсутні відомості, чи зареєстрована ОСОБА_1 в якості фізичної особи-підприємця, або є найманим працівником.

Не встановлено індивідуальний податковий номер ОСОБА_1 , що в подальшому ускладнить, або зробить неможливим виконання постанови суду, у разі притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Враховуючи, що торгова діяльність відбувалася в кафе, не встановлено, хто є власником або орендарем його, і, відповідно власником вилученого товару.

Оскільки працівниками поліції не зібрано належних доказів вчинення адміністративного правопорушення, навіть після повернення матеріалів для доопрацювання, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 164 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.164,221,247,283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.М. Гримайло