ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/6125/23 Суддя суду 1 інстанції Каращук Т.О.
Провадження № 33/818/197/24 Суддя суду апеляційної інстанції Курило О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Ковері Р.М., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , без участі його захисника, за умови, що він взяв захист своїх інтересів на себе, з участю потерпілої ОСОБА_2 , за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові, справу за апеляційною скаргою правопорушника на постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.11.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.11.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3 400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) на користь держави.

З постанови Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.11.2023 року вбачається, що 30.09.2023 року о 21:30 год. у дворі буд.13 третього мікрорайону у м.Лозова Харківської області водій ОСОБА_1 , керуючи т/з KIA SPORTAGE, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Мерседес С 200 СДІ, д.н. НОМЕР_1 , чим порушив п.10.9 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Крім того, у постанові суду першої інстанції зазначено, що ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний, чим порушив п.2.10 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.11.2023 рокута прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що не згоден з постановою суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права.

Вказує, що його вини у дорожньо-транспортній пригоді немає, оскільки він своїми діями не порушив жодного пункту ПДР України, а керував автомобілем згідно дорожніх знаків на дозволеній швидкості.

Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги пояснення ОСОБА_3 , який в судовому засіданні дав свідчення про те, що ОСОБА_1 ДТП не вчиняв та бачив, як останній виїхав з двору б.13 третього мікрорайону м.Лозова.

Звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №288458 було складено майже через два тижні після події. Вказує, що згаданий протокол ґрунтується фактично на припущеннях працівника поліції, який його складав.

Посилається на ст.256 КУпАП, відповідно до якої в проколі про адміністративне правопорушення зазначаються прізвища та адреси свідків, якщо вони є.

Таким чином, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №288458 за своїм змістом не відповідає вимогам КУпАП.

Крім того, апелянт просить звернути увагу на те, що він має великий стаж керування транспортними засобами та вперше притягується до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 робить висновок, що це свідчить про значний досвід бережного керування транспортними засобами та сумлінне ставлення до учасників дорожнього руху.

У зв`язку з цим апелянт просить скасувати постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.11.2023 року, а провадження по справі закрити.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

У судове засідання з`явився апелянт ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Основним аргументом ОСОБА_1 є те, він не скоював дорожньо-транспортної пригоди та не вважає себе винним.

Крім того, у судовому засіданні була присутня потерпіла ОСОБА_2 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги та надала свої пояснення щодо дорожньо-транспортної пригоди, що сталася.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення всіх учасників, які були присутні у судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Так, суд першої інстанції з огляду на матеріали адміністративної справи дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП, і прийняв рішення про застосування до останнього адміністративного стягнення у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3 400 (три тисячі чотириста) грн. Згідно ст.36 КУпАП матеріали стосовно ОСОБА_1 були об`єднані в одне провадження.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції взяв до уваги протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №288458, пояснення свідків та правопорушника, схему ДТП, фотознімки.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №288459 та пояснення свідків.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно з вимогами п.1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.2.10 ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди .

Важливо відмітити, п.10.1 ПДР України зауважує, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Поряд з цим, відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Статтями 124 та 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за порушення вищезазначених ПДР України. Так, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року. В свою чергу залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Статтею 251 КУпАП регламентовано, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, в матеріалах справи містяться письмові пояснення водія ОСОБА_1 (а.с.13), який керував транспортним засобом KIA SPORTAGE, д.н.з. НОМЕР_2 , та зазначив, що в темний час доби він заїхав не в той двір, розвернувся та поїхав у особистих справах, зіткнення з іншим автомобілем не здійснював. З пояснень також вбачається, що про порушення він дізнався лише 11.10.2023 р. зі слів доньки після чого одразу поїхав до поліції, а потім до потерпілої ОСОБА_2 . Крім того, після огляду обох транспортних засобів, у ході бесіди з потерпілою, ОСОБА_1 прийшов до висновку, що шкода, завдана не його автомобілем, бо транспортний засіб Мерседес С 200 СДІ, д.н.з. НОМЕР_1 , містить вм`ятину на металевому багажнику, яка не відповідає формам його авто.

Такі ж самі пояснення ОСОБА_1 надав і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції. Додав, що його транспортний засіб щойно із салону та не містить жодних пошкоджень, які свідчили б про участь в ДТП, а всі деталі є оригінальними та до теперішнього часу не замінювались. Пояснив, що зважаючи на це, неодноразово прохав поліцейських провести огляд його транспортного засобу та зіставити форми його авто з пошкодженнями т/з Мерседес С 200 СДІ, д.н.з. НОМЕР_1 , однак це було проігноровано працівниками поліції.

Присутня у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що вона не була свідком ДТП, їй зателефонували сусіди, які почули звук зіткнення транспортних засобів. Зазначила, що вона гадки не має хто винний в ДТП. Вказала, що можливо ОСОБА_1 й не вчиняв адміністративне правопорушення, бо лише зі слів сусіда ОСОБА_4 дізналась про те, що транспортний засіб KIA SPORTAGE, д.н.з. НОМЕР_2 , вдарив її авто.

В матеріалах справи немає ніяких інших відомостей про те, що саме транспортний засіб KIA SPORTAGE, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 зіткнувся з т/з Мерседес С 200 СДІ, д.н.з. НОМЕР_1 .

У зв`язку з неналежним оформленням матеріалів справи апеляційний суд позбавлений можливості прийти до остаточного об`єктивного рішення у справі.

На підставі вищевикладеного в ході додаткової перевірки та дооформлення необхідно вжити заходів для проведення зіставлення пошкоджень транспортного засобуМерседес С 200 СДІ, д.н.з. НОМЕР_1 з формами автомобілю KIA SPORTAGE, д.н.з. НОМЕР_2 ; в подальшому, в разі необхідності, вирішити питання про необхідність відібрання зразків лакофарбового покриття з пошкодженого т/з; призначити експертне дослідження у науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України, щоб встановити наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 порушень ПДР України, які знаходяться у причинному зв`язку з наслідками ДТП.

На думку апеляційного суду, зазначений перелік неточностей не є вичерпним і може бути розширений залежно від тих обставин, які можуть виникнути при додатковій перевірці.

Наведені вище обставини мають суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки неправильне та неточне оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення унеможливлює визнання судом належними та допустимими, здобутих по справі доказів в розумінні вимог ст.251 КУпАП.

Таким чином, суд першої інстанції прийняв поспішне рішення, вказавши, що водій транспортного засобу ОСОБА_5 винний у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП.

Важливо наголосити, що низка рішень ЄСПЛ дійсно містить, розвиває та удосконалює підхід до обґрунтованості (вмотивованості) судових рішень.

До того ж, у пункті 34 рішення у справі «Шкіря проти України» (заява № 30850/11) ЄСПЛ повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує національні суди обґрунтовувати свої рішення. Це зобов`язання не можна розуміти як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а питання дотримання цього зобов`язання має вирішуватися виключно з огляду на обставини справи (див., наприклад, рішення у справах «Гарсія Руіз проти Іспанії» [ВП] (Garcia Ruiz v. Spain) [GC], заява № 30544/96, пункт 26, ЄСПЛ 1999-I, «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, пункт 25, від 18 липня 2006 року, «Бендерський проти України» (Benderskiy v. Ukraine), заява №22750/02, пункти 42-47, від 15 листопада 2007року, та «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine), заява № 5231/04, пункти 18 і 19, від 07 жовтня 2010 року).

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд відповідно до п.3 ч.8 ст.294 КУпАП скасовує постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.11.2023 року, а матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 повертає до суду першої інстанції для перенаправлення до Лозівського РВП ГУНП в Харківській області для додаткової перевірки та належного дооформлення. Під час виконання вказаних дій слід усунути порушення та, за наявності підстав, направити до Лозівського міськрайонного суду Харківської області для прийняття рішення у відповідності до норм КУпАП.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 25, 33, 38, 294, 295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.11.2023 року по справі щодо ОСОБА_1 за ст.124, ст.122-4 КУпАП, скасувати.

Апеляційну скаргу правопорушника, задовольнити частково.

Матеріали даної справи повернути до суду першої інстанції для перенаправлення до Лозівського РВП ГУНП в Харківській області для додаткової перевірки обставин, вказаних в мотивувальній частині даної постанови.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст.294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило