П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2024 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В.

за участю секретаря: Цілинської А.В.

захисника: Старюка В.А.

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлено, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 14.12.2023 о 22:55 годині в м. Херсоні по вул. І.Кулика, 29 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння шкіряного покрову обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі по тексту ПДР).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, захисник не заперечував проти можливості проводити судовий розгляд за відсутності останнього.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього. Присутність під час судового розгляду захисника слугуватиме меті забезпечення прав ОСОБА_1 .

Під час судового розгляду захисник Старюк В.А. заперечив проти складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, просив провадження у справі закрити. Обґрунтовуючи свою позицію, зазначив, що однією з головних умов огляду водія транспортного засобу на стан сп?яніння є не лише наявність достатніх підстав вважати, що водій перебуває у стані сп?яніння чи маються ознаки такого сп?яніння, а й та обставина, що він у такому стані керував транспортним засобом. У свою чергу долучене до матеріалів справи відео не містить жодних відомостей про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом до моменту зупинки представниками поліції.

Крім того поліцейський зобов`язаний повідомити конкретну причину зупинки транспортного засобу, проте рапорт містить відомості про таку причину «як комендантська година», проте останній містить у своєму змісті розбіжності щодо дати події. Також зазначив, що ОСОБА_1 не був ознайомлений зі своїми правами, а відповідно будучи необізнаним відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп?яніння. Просив врахувати, що ОСОБА_1 являється військовослужбовцем і постійно перебуває на бойових завданнях, що у свою чергу часто обумовлює необхідність термінового пересування автомобілем, що також мало місце і 14.12.2023.

Не зважаючи на невизнання захисником вини ОСОБА_1 , суд дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що вина останнього підтверджена наступними дослідженими та перевіреними судом доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №411856 від 14.12.2023, в якому викладені дата та час (14.12.2023 о 22:15 годині), місце (вул. І.Кулика, 29, м. Херсон) та обставини (керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп?яніння) вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Так, встановлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння шкіряного покрову обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Засвідчено факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України;

- відео-файлом з нагрудних відео-реєстраторів поліцейських, за змістом якого у ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Mercedes-Benz», при спілкуванні були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер» або проїхати до медичного закладу. Крім того, ОСОБА_1 було роз`яснено, що відмова від проходження огляду тягне за собою адміністративну відповідальність. Від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився, при цьому не заперечував, що вживав алкогольні напої;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.12.2023, згідно якого у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, нестійка хода. Від проходження огляду відмовився;

- довідкою інспектора ІІ категорії відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП від 18.12.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_2 від 11.11.2010.

Оцінюючи наведені докази, судом врахуванню підлягають наступні норми діючого законодавства.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 2.5 ПДР України покладає на водія обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наведена норма не містить виключень і обставин, які б надавали водію право відмовитись від такого огляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Дії поліцейських в наведеній ситуації регламентовані нормами Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі по тексту Інструкція), відповідно до п. 2 розділу І якого огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. До ознак алкогольного сп?яніння віднесено: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 розділу І Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 розділу І Інструкції).

Згідно із п. 7 зазначеної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Так з вищевикладених доказів вбачається, що поліцейськими були встановлені відповідні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , що в свою чергу мало своїм наслідком законну вимогу про проходження огляду на визначення стану сп`яніння. У свою чергу, не зважаючи на відмову від проходження огляду ОСОБА_1 на місці зупинки, представниками поліції з урахуванням вищезазначених як вимог КУпАП, так і відповідних Інструкцій, було запропоновано ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу, від чого останній також відмовився.

Оскільки ж відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров?я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп?яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, а тому представниками поліції з дотриманням вищевикладених вимог Інструкції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, ставити їх під сумнів підстав немає, останні доводять факт інкримінованих останньому протиправних дій.

Оцінюючи позицію захисника щодо «некерування» транспортним засобом ОСОБА_1 , суд враховує таке.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

Отже, за конструкцією норми ст. 130 КУпАП відповідальності підлягають саме особи, що керують транспортним засобом, а тому вказана обставина підлягає першочерговому з`ясуванню, а в подальшому і доказуванню при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не зважаючи на ту обставину, що матеріали відеозаписів не містять відомостей про керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Mercedes-Benz», проте останній під час спілкування з поліцейськими жодного разу цей факт не заперечив, відеозапис розпочинається з того, що поліцейський підходить до автомобіля до водійського місця, де перебуває саме ОСОБА_1 . Крім того, обстановка, яка мала місце під час складання протоколу, та поведінка самого ОСОБА_1 не ставить під сумнів ту обставину, що саме він керував транспортним засобом.

Слід також зауважити, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 містить підпис останнього щодо ознайомлення з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, крім того представники поліції неодноразово роз`яснювали ОСОБА_1 порядок та умови проходження огляду, а також наслідки відмови від нього, який також має своїм наслідком складання протоколу про адміністративне правопорушення, останній же зі свого боку підтверджував факт вживання алкоголю, мотивуючи причину відмови від проходження огляду.

Неспроможною є позиція захисника щодо перебування ОСОБА_1 в стані крайньої необхідності у зв`язку з необхідністю виконання бойового завдання, оскільки ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за виконання обов`язків військової служби у стані алкогольного сп?яніння, що свою чергу свідчить про підвищену суспільну небезпеку наявності відповідного стану у військовослужбовця, а відповідно і відсутні підстави для закриття провадження у справі з наведених мотивів.

Долучений до матеріалів справи рапорт поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Херсонській області суд до уваги не приймає, оскільки він є зацікавленою особою при розгляді цієї справи, а тому вказане ставить під сумнів дотримання вимог щодо об`єктивності з`ясування обставин, а тому рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, про що було висловлено позицію у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 справа №524/4668/17.

У той же час, не зважаючи на відсутність належно засвідченої причини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , суд вважає, що час зупинки 22:15 година вказує на те, що в межах території Херсонської територіальної громади вже діяла комендантська година, а відповідно працівники поліції наділені відповідними повноваженнями на зупинку транспортних засобів. З огляду на викладене, можна стверджувати, що вказане порушення (неповідомлення причини зупинки), якщо і мало місце, проте враховуючи викладені обставини не може бути розцінене як грубе порушення під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, яке б могло мати своїм наслідком закриття провадження у справі.

З урахуванням викладеного вище та правила, визначені ч. 2 ст. 33 КУпАП, приходжу до висновку про необхідність застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 130, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять) тисяч гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

(Рахунок отримувача: UA0021001, Одержувач ГУК у м. Херсон обл./Херсон обл./21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959517, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: Людмила ВАЛІГУРСЬКА