Справа № 587/687/24
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2024 року суддя Сумського районного суду Сумської області Черних О.М., розглянувши матеріали які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , військовослужбовця, солдата стрільця, військова частина НОМЕР_1 військовий квиток НОМЕР_2 виданий 11.03.2022 року,
за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення КИС №076 від 04.03.2024 27 лютого 2024 року близько 11 год. 00 хвилин, на території визначеного пункту дислокації військової частини НОМЕР_1 у складі підрозділу ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сумського району, в умовах особливого періоду, військового стану, під час виконання обов`язків військової служби, був виявлений військовослужбовець ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, хитка хода, порушення координації руху. 04.03.2024 року ОСОБА_1 було доставлено до лікарні для проходження огляду з метою встановлення стану сп`яніння, однак останній категорично відмовився від проходження огляду, що стверджується висновком КНП СОР «ОКМЦСНЗ» № 219 від 04.03.2024 року. ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги статей 11, 16, 13, 59, 241 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
В судовому засіданні, 21.03.2024 року, ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що не вживав алкогольних напоїв та взагалі йому не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння.
Викликані в судове засідання свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явилтсь.
Дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, доходжу наступних висновків.
Абз.12,13 ст. 1 ЗУ «Про оборону України» № 9 передбачено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій; воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який Указами Президента України неодноразово продовжувався та діє дотепер.
Згідно ч. 2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова суду згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч. 2 цієї норми Закону обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Тобто, адміністративний протокол є важливим процесуальним документом, яким фіксується факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі. До складання протоколу та його змісту пред`являються спеціальні вимоги, дотримання яких гарантує та створює особі, що притягається до адміністративної відповідальності, правові передумови для захисту своїх прав та інтересів при розгляді справи.

Протокол є актом обвинувачення, тому він повинен містити конкретне обвинувачення та всі обов`язкові елементи складу правопорушення.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії КИС №076 від 04.03.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 був виявлений на території військової частини НОМЕР_1 27 лютого 2024 року з підозрою на перебування в стані алкогольного сп`яніння. Натомість солдат направлений на медичний огляд 04.03.2024 року.

На підставі ст. 252 КУпАП, оцінивши надані суду докази, послуговуючись своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходжу до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, відповідальність, за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що ставиться у вину ОСОБА_1 .

Зокрема, розглядаючи дану справу, враховано, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що засвідчує факт неправомірних дій, та одним з основних джерел доказів, тому, в ньому повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, а також дані, необхідні для розгляду справи по суті.

Водночас, незрозумілим є направлення особи на медичний огляд за минуванням декількох днів. В доданих до матеріалів справи поясненнях військовослужбовців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , також не можливо встановити точну дату вчинення правопорушення, оскільки в своїх поясненнях зазначається час вчинення правопорушення без зазначення дати а в судове засідання для дачі пояснень свідки не з`явилися.

Відповідно до п.п. 9, 15 р.2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376 до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загально правовому і процесуальному значеннях. Як загально-правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об`єктивне правоположення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і ЄСПЛ, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам статті 256 КУпАП, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити за відсутністю події та складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Керуючись ч.3 ст. 172-20, ст. 283, ст.284 КУпАПсуддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3ст. 172-20 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області.

Суддя О.М. Черних