НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

25 березня 2024 року Справа № 322/242/24 (Провадження № 3/322/268/24)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, що надійшли до суду 05.02.2024 за ч.5 ст.126 КУпАП, і 19.02.2024 за ст.130 КУпАП (після усунення недоліків), з відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, які об`єднані в одне провадження, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

01.02.2024 о 23 год 05 хв на автодорозі Запоріжжя-Донецьк 59 км + 800 м. ОСОБА_1 транспортним засобом Fiat Ducato 230L н/з НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР. Вказані дії він вчинив будучи особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом. Керування транспортним засобом будучи позбавленим такого права, вчинено ОСОБА_1 повторно протягом року (епізод 10.05.2023 за ч.4 ст.126 КУпАП постанова серії БАД №726388).

ОСОБА_1 в призначені судові засідання жодного разу не прибув. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся повісткою і телефонограмою на номер, який вказаний в протоколах (які в свою чергу підписані ОСОБА_1 в графі «внесені про мене дані правильні»).

Будь-яких клопотань щодо відкладення чи перенесення судового засідання, а також пояснень чи заяв по суті справи ОСОБА_1 не подав.

При вирішенні питання щодо розгляду справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя виходив із наступного.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Завданнями Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Враховуючи принцип судочинства, закріплений в практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була достовірно обізнана про розгляд її справи в суді, при цьому, за період перебування справи на розгляді, не скористалася правами, наданими їй чинним законодавством, зокрема статтею 268 КУпАП, відмовилась від надання пояснень щодо вказаних у протоколі, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.126 і ст.130 КУпАП, не віднесені до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з такого.

Положеннями ч.5 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.ч.2 - 4 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність наступає за: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч.2); керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч.3); Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч.4).

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння. Частиною другою вказаної статті передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктами 2, 3, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів (хитна хода), порушення мови (невиразне мовлення), різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя (почервоніння очей та обличчя). Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В рамках справи за ч.5 ст.126 КУпАП суддею досліджено такі письмові докази у справі: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №592712 від 01.02.2024 (далі Протокол за ч.5 ст.126 КУпАП), довідка б/н б/д щодо належності ТЗ та посвідчення водія, письмове пояснення ОСОБА_1 , копія реєстрації відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ЄО №237 від 01.02.2024, копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , копія паспорта ОСОБА_1 , копія постанови серії БАД №726388 від 10.05.2023 про застосування щодо ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення 10.05.2023 правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, копія CD-R з відеозаписами.

В рамках справи за ст.130 КУпАП суддею досліджено такі письмові докази у справі: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №180697 від 02.02.2024 (далі Протокол за ст.130 КУпАП), інформаційна довідка б/н б/д, довідки б/н б/д щодо належності ТЗ, повторності і наявності посвідчення водія, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.02.2024, письмове пояснення ОСОБА_1 , рапорт оперуповноваженого ВКП МРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції Кирила Катюхи, реєстрації відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ЄО №237 від 01.02.2024, копія паспорта ОСОБА_1 , копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , DVD+R з відеозаписами, інформаційна довідка (після усунення недоліків).

Протоколи підписані ОСОБА_1 без зауважень. Зі змісту його письмових пояснень випливає, що він у вказаних місці і часі керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Від проходження огляду відмовився. Аналогічні порушення він вчиняв і раніше.

На відеозаписах зафіксовані обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема факт керування ОСОБА_1 автомобіля, виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння. Відмова останнього від проходження огляду. Зафіксовано також роз`яснення ОСОБА_1 прав і подальше складання матеріалів.

Слід зазначити, що в Протоколі за ст.130 КУпАП не вказана частина статті 130 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дії, вчинення яких інкримінуються ОСОБА_1 Втім зі змісту фабули випливає, що останньому інкримінується саме частина перша згаданої статті, адже про повторність у протоколі не йдеться.

Водночас до матеріалів справи додана інформаційна довідки начальника сектору адміністративної практики ОСОБА_2 (а.с.2) у якій остання просить вважати протокол такий, що складено за ч.2 ст.130 КУпАП.

Зазначена довідка не може враховуватися суддею при вирішенні питань щодо можливості розгляду справи взагалі, і щодо можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності, за ч.2 ст.130 КУпАП зокрема, адже такі «уточнення», щодо змісту протоколу не передбаченні чинним Законодавством.

У довідці про повторність йдеться про те, що зафіксовано факт позбавлення права керування ОСОБА_1 всіма видами транспорту 31.05.2023 Полтавським апеляційним судом строком на 1 (один) рік. Втім у довідці не зазначено коли саме ОСОБА_1 було вчинено правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а факт винесення апеляційним судом згаданої постави сам по собі не свідчить, що попереднє правопорушення було вчинено ним в період 02.02.2023 до 02.02.2024. В інформаційній довідці після усунення недоліків зазначається, що надати постанову Київського районного суду м. Полтави є неможливим.

Ані постанова апеляційного суду, ані постанова судді першої інстанції (вочевидь Київського районного суду м. Полтави), яка переглядалася апеляційним судом, до матеріалів справи не долучені і реквізити цих судових рішень не вказані.

Отже матеріали справи не містять доказів, які б вказували на наявність підстав для складання інформаційної довідки, оскільки у справі відсутні відомості щодо повторності вчинення ОСОБА_1 протягом року правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Оцінивши наявні у справі докази суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, вчинене повторне протягом року і ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до примітки ст.22 КУпАП положення цієї статті не застосовуються до правопорушень зокрема, передбачених ч.ч.4 - 5 ст.126, ст.130 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України; при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (до яких відноситься і положення ст.ст.126, 130 КУпАП).

Згідно з ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Санкцією ч.5 ст.126 КУпАП передбачені стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає для водіїв безальтернативну міру адміністративної відповідальності у виді стягнень (основного і додаткового) - штраф в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Враховуючи вказане, правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП є більш серйозним у порівняні з правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з Довідкою про належність ТЗ автомобіль, яким керував ОСОБА_1 йому не належить, тому до нього не може бути застосовано додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Отже, з метою виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень, суддя визнає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 основне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років.

Положеннями ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст.283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з ч.1, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Керуючись ст.ст.40-1, 283 - 285, 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:

піддати ОСОБА_1 , відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, адміністративним стягненням у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн (сорок тисяч вісімсот гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП.

Роз`яснити, що відповідно до ст.ст.307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений через установу банку України не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанові не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без розгляду.

У разі несплати штрафу в зазначений строк, постанову буде надіслано судом для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач: ГУК у Запорізькій області/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA 0008001, код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Реквізити для оплати судового збору: отримувач: ГУК у Зап. обл./ТГ смт. Новомик/ 22030101, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку: UA 0008499, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов