1Справа № 335/2543/24 3/335/905/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Алєксєєнко А.Б., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 17.02.2024 о 23 год. 18 хв. у м.Запоріжжя, Вознесенівський район, вул.Лермонтова, біля буд.20, керував транспортним засобом ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 , будучі позбавлений права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року, постановою серії ЕАТ № 8219151 від 27.11.2023 року був притягнений до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, чим порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Разом з цим, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №645589 від 18.02.2024 ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та про дату, час та місце розгляду справи, разом з тим, жодного інтересу до справи він не проявив, в судові засідання не з`явився, а тому суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя встановив наступні обставини.

Відповідно до п.2.1 а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною другою статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною п`ятою статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Як зазначено у ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивчивши всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані і досліджені докази, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, яке полягає у керуванні транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом, вчинене повторно протягом року. Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 645589 від 18.02.2024, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАТ №8219151 від 27.11.2023, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 20 400,00 грн.; довідкою з адміністративної практики відповідно до якої ОСОБА_1 має повторність за ч.4 ст.126 КУПАП, посвідчення водія не отримував; інформацією з адміністративної практики відповідно до якої ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, в останнє 18.12.2023 за ч.3 ст.130 КУпАП до покарання у виді штрафу у розмірі 51 000,00 грн., DVD диском із відеозаписом на якому зафіксовано обставини вчинення адміністративного правопорушення, зокрема факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

Згідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України без врахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. З огляду на викладене, суддя дійшов до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу.

Вирішуючи питання щодо застосування адміністративного стягнення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортним засобом суддя враховує п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2015 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до якого суд не вправі накладати стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами у випадку, коли винна особа позбавлена такого права або його не мала.

Оскільки відповідно до довідки з адміністративної практики ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував суддя позбавлений права застосувати покарання передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортним засобом, а тому не застосовує до ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Вирішуючи питання щодо застосування адміністративного стягнення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, у виді оплатного вилучення транспортного засобу, суддя враховує положення п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, в якому сказано, що стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу не можна накладати на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 17.02.2024 о 23 год. 18 хв. у м.Запоріжжя, Вознесенівський район, вул.Лермонтова, біля буд.20, керував транспортним засобом ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до реєстраційної картки ТЗ належить ОСОБА_2 , а тому суддя приходить до висновку, про не можливість застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки ТЗ ОСОБА_1 не належить.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 на якого накладено адміністративне стягнення, підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, ч.5 ст.126, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок у дохід держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно зі ч.1 ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А.Б. Алєксєєнко