Справа № 485/236/24
Провадження № 3/485/173/24
Постанова

іменем України

23 лютого 2024 року м.Снігурівка

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Соловйов О.В., секретар судового засідання Гусарова І. М., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Афанасьєва С.О., розглянувши у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чорноморськ Одеської області, який є військовослужбовцем Збройних Сил України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП,

встановив:

11 січня 2024 року командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_2 складено протокол № 1 про військове адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, відповідно до якого 04 січня 2024 року близько 14:00 старший солдат ОСОБА_1 самовільно залишив місце служби (в зв`язку з необхідністю забезпечення заходів безпеки місце вчинення адміністративного правопорушення не зазначається) без повідомлення і без дозволу безпосереднього начальника (командира) або інших уповноважених осіб військової частини, та поїхав до н.п. Снігурівка Миколаївської області, тобто проводив час на власний розсуд, не пов"язуючи його з виконанням обов"язків військової служби.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Афанасьєв С.О. просив закрити справу за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення. Пояснив, що ОСОБА_1 фактично не покидав самовільно місце несення служби, 04 січня 2024 року його було в екстренному порядку доставлено каретою швидкої допомоги до найближночої лікарні, а саме в м. Снігурівка, у зв"язку з отриманням серйозної травми колінного суглоба. При цьому, ОСОБА_1 повідомив про вказану позаштатну ситуацію капітана ОСОБА_3 на месендженр "Signal", який в свою чергу надіслав ОСОБА_1 відповідь "Ок, лікуйтеся", тобто фактично підтвердивши обізнаність у ситуації та дозволивши ОСОБА_1 звернутися за кваліфікованою медичною допомогою. Після проведення усіх досліджень та консультацій з лікарем, того ж дня ОСОБА_1 було доставлено на службовому автомобілі до місця несення служби.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 зазначеного Кодексу передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують або відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП визначено, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Диспозиція частини 3 ст. 172-11 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 починаючи з 1996 року має захворювання на післятравматичний гонартроз зліва ІІІ ст., стан після відкритої ксенопластики передньої хрещатої зв"язки лівого колінного суглоба, що підтверджується відповідними медичними висновками та консультативними заключеннями лікарів.

При обстеженні 12 січня 2012 року в Центрі травматології та ортопедії "Angelholm", ОСОБА_1 діагностовано гонартроз лівого колінного суглоба ІІІ ступеню, призначено відповідне лікування та в разі відсутності ефекту такого лікування, рекомендовано ендопротезування колінного суглоба (а.с. 36).

Також, 03 серпня 2022 року ОСОБА_1 завертався до медичного закладу "Медкор Юг" для проведення МРТ-дослідження лівого колінного суглоба, за результами якого діагностовано: МР ознаки гонаратроза ІІІ ступеню, розрив передньої та частковий розрив задньої хрестоподібних зв"язок, розрив менісків на фоні дегенерації, невеликий синовііт, вторинний остеохондроматоз, невелика кіста Бейкера (а.с. 35).

ОСОБА_1 маючи скарги на гострий біль, набряк та обмеженість рухів у лівому колінному суглобі, 22 грудня 2023 року отримував направлення військового медика батальйону ОСОБА_4 на МРТ-дослідження у м. Херсон, та 28 грудня 2023 року результати МРТ показали: стан після пластики ПХЗ, повний розрив волокон трансплантанту; деформуючий остеоартроз (ІV ступінь по класифікації Kellgren-Lawrence) в лівому колінному та пателофеморальному суглобах з хондромаляцією медільних та латеральних виростків обох кісток grade IV по класифікації Outerbridge; дегенеративний розрив медіального та латерального меніска; екструзія медіального меніска; надлишкова кількість внутрішньосуглобової рідини, кіста Бейкера та вторинний хондроматоз лівого колінного суглобу. Рекомендовано оперативне лікування - ендопротезування лівого колінного суглоба (а.с. 33 зворот - 34).

Матеріалами справи підтверджено, що 04 січня 2024 року ОСОБА_1 дійсно було доставлено каретою швидкої допомоги до найближчої лікарні м. Снігурівка, де здійснено відповідний огляд лікарем-хірургом та проведено рентгендослідження пошкодженого лівого суглоба, що підтверджується медичною довідкою лікаря та наданою копією рентгену із зазначенням дати та часу його проведення - 04 січня 2024 року о 17:44:18 (а.с. 32 - 33).

З рапорту начальника логістики - заступника командира в/ч НОМЕР_1 капітана ОСОБА_5 датованого 04 січня 2024 року слідує, що ОСОБА_1 04 січня 2024 року о 15:57 через месенджер "Signal" повідомив його, що він на цивільній швидкій направляється у н.п. Снігурівка, оскільки має проблеми з коліном (а.с.4).

Зі скриншоту листування (а.с. 44) ОСОБА_1 з начальником логістики - заступником командира в/ч НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_3 через месенджер "Signal" вбачається, що ОСОБА_1 дійсно надіслав повідомлення наступного змісту (пряма мова): "Мене везе скора у Снігурівку у військовий шпиталь, коліно вийшло знову та отекло, не згибається. ОСОБА_6 теж відправив, лікарі скажуть що робити, я не знаю".

На що отримав відповідь: "Ок, лікуйтесь".

Встановлені фактичні обставини справи дають підстави вважати, що ОСОБА_1 повідомив свого безпосереднього начальника - капітана ОСОБА_3 та фактично отримав від нього погодження на відбуття до лікарні у месенджері "Signal".

Крім того, вже о 18:33 год. через месенджер "Signal" ОСОБА_1 надіслав повідомлення начальнику медичної частини ОСОБА_7 наступного змісту (пряма мова): "Повертаюсь обратно".

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ "Надточій проти України" (рішення від 15 травня 2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, суд вважає доведеним, що фактично самовільного залишення військової частини з боку ОСОБА_1 не відбулося, оскільки він отримав відповідний дозвіл від капітана ОСОБА_3 через особистий канал зв"язку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області.

Повний текст постанови складено 23 лютого 2024 року.

Суддя О.В. Соловйов