ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Парохненка Сергія Євгеновича, поданої в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Красногрвадійського районного суду м.Дніпропетровська від 29 вересня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді місцевого суду визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн 80 коп.

У постанові суду зазначено, що 15 серпня 2023 року о 13 годині 00 хвилин, у м.Дніпрі по вул. Макарова буд. 8, водійка ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Audi A4, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей звужені та не реагують на світло, тремтіння пальців рук, бліде забарвлення обличчя. ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку не пройшла, висновок лікаря № 4248 від 15 серпня 2023 року. Своїми діями водійка ОСОБА_1 порушила п.2.5 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування постанови судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2023 року та просить закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповнотою дослідження матеріалів справи та невідповідністю висновків суду матеріалам справи.

В обґрунтування зазначає, що 15.08.2023 інспектором поліції було запропоновано ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння до КП "ОМПЦЛЗ", на що вона погодилася. Після прибуття до медзакладу вона була оглянута лікарем за допомогою газоаналізатора та проведено її візуальний огляд, яким не було встановлено жодних ознак сп`яніння. Потім, п`ючи воду за рекомендацією лікаря, через певний час ОСОБА_1 повідомила лікаря, що після кількох спроб вона не може у встановлений для огляду трьох годинний час здати сечу та попросила взяти будь-яким іншим способом у неї аналіз, зокрема, взяти аналіз крові.

Проте, лікар повідомила, що кров здається на алкоголь, по алкоголю вона твереза та їм потрібна лише сеча і вона її не здала протягом трьох годин, тим самим ввівши її в оману, оскільки відповідно до вимог розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі- Інструкція), проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим, а предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покрику обличчя і рук. Також для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних вище.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини та положення ст.22 розділу 3 Інструкції сторона захисту вважає, що висновку лікаря про результати медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, за умови не проведення лабораторних досліджень, недостатньо для підтвердження наявності у ОСОБА_1 стану наркотичного сп`яніння та він не може бути покладений в обґрунтування доведеності вини останньої, як і не може бути підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримала доводи поданої апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні, просила апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу і події адміністративного правопорушення.

Ззахисник ОСОБА_2 до апеляційного суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомив, але ОСОБА_1 не наполягала на участі у судовому засіданні захисника, а тому, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, неявка захисника не перешкоджає апеляційному розгляду.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КупАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Між тим, вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано з огляду на наступне.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя місцевого суду послався, як на докази, на матеріали справи, а саме на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 458591 від 15 серпня 2023 року; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 4848 від 15 серпня 2023 року; рапорт старшого лейтенанта поліції Лушино В. та диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Однак, перевіряючи вказані докази, суд апеляційної інстанції дійшов до переконання, що вони не вказують прямо або опосередковано на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на таке.

За матеріалами справи ОСОБА_1 заперечувала свою вину, як під час складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, так і у судовому засіданні під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 15.08.2023 року серії ААД №458591 (а.с.1) вбачається, що 15 серпня 2023 року о 13 годині 00 хвилин, у м.Дніпрі, Чечелівський район, вул. Макарова буд. 8, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Audi A4, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей звужені та не реагують на світло, тремтіння пальців рук, бліде забарвлення обличчя. ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку не пройшла, висновок лікаря № 4248 від 15 серпня 2023 року, чим порушила п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено "З протоколом не згодна, від експертизи не відмовлялася". Крім того, зафіксовано, що документи у водія не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався, протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його копія нею отримана.

Згідно рапорту інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №1 УПП в Дніпропетровській області ДПП ст. лейтенанта поліції Луненко В. (а.с.2) вбачається, що при патрулюванні Чечелівським районом у складі екіпажу "Легіон-414", спільно із сержантом поліції ОСОБА_3 та спільно із екіпажем "Легіон-422", при їхньому відпрацюванні спільно із співробітниками СБУ щодо перекриття та регулювання руху, було виявлено та зупинено т.з. Audi A4, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , під час перевірки та спілкуванні із якою було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей звужені та не реагують на світло, тремтіння пальців рук, бліде забарвлення обличчя. Водію ОСОБА_1 було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд у спеціалізованому медичному закладі у лікаря-нарколога, на що вона відповіла згодою. Після прибуття до медичного закладу ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не пройшла огляд у лікаря, у зв`язку з чим відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №458591 за ч.1 ст.130 КУпАП за висновком лікаря №4248 від 15.08.2023. Подію зафіксовано на боді-камери 470454, 471426.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №4248 від 15.08.2023 року (а.с.6) ОСОБА_1 медичний огляд у встановленому законом порядку не пройшла.

Водночас судом апеляційної інстанції було відтворено відеозаписи з нагрудних бодікамер працівників патрульної поліції, які містяться у 1 файлі на одному компакт-диску, долученому до матеріалів справи (обкладинка диску не пронумерована).

Так, з відеофайлу "export-runc9" тривалістю 00:00:00 - 01:38:56, який містить в собі фрагментарну перерву в часі фіксації події, вбачається, що на парковці, посеред припаркованих автомобілів знаходиться т.з. Audi A4, номерний знак НОМЕР_2 , а біля передньої частини автомобілю перебуває ОСОБА_1 , яка на запитання поліцейського "Їдемо на ДНД?", відповіла, що так їдемо. Після чого, працівники патрульної поліції разом із ОСОБА_1 сіли у службовий автомобіль та поїхали до медичного закладу.

Після приїзду до закладу охорони здоров`я працівники поліції спочатку написали направлення на медичний огляд ОСОБА_1 , пройшли в приміщення закладу та після п`ятнадцяти хвилинного очікування ОСОБА_1 була запрошена до кабінету лікаря, де спочатку за допомогою алкотеста Драгер вона пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат - 0.00 ‰, потім лікар виміряла їй тиск, провела візуальний огляд зіниць очей, після чого повідомила, що зараз нею буде виписане направлення та в лікарні потрібно буде здати 100 мл сечі.

Далі, пройшовши до іншого кабінету, ОСОБА_1 у супроводі працівника патрульної поліції залишилися очікувати медсестру, яка мала б взяти у ОСОБА_1 аналізи сечі. Під час очікування ОСОБА_1 , відповідаючи на запитання поліцейської, вказала, що наразі до туалету вона не хоче та запитала чому не можна взяти аналіз крові, на що отримала відповідь, що так було раніше, а зараз вже не можна. Після приходу медсестра повідомила, що якщо ОСОБА_1 на даний час не може здати аналіз, то їй необхідно випити не менше одного літри води, а потім, як буде готова здати аналіз, покликати її.

Після цього, відеозапис містить перерву в 01 годину 07 хвилин та починається з того, як ОСОБА_1 разом із медсестрою зайшли до кабінету прийому аналізів, де вона зі спливом певного часу тричи намагалася здати аналіз сечі, однак у неї не виходило та її запитання чому не можна взяти аналіз крові, медсестра відповіла, що "Аналізи такі, тести такі та потрібен лише аналіз сечі".

Потім, після третьої невдалої спроби здати аналіз, ОСОБА_1 вийшла з кабінету та почала на відеозапис власного мобільного телефону говорити про те, що в наркологічному диспансері відмовляються брати аналіз крові, а біологічні аналізи вона здати не може. Після чого, вони разом з працівником поліції пішли в кабінет до лікаря для фіксації факту того, що у неї не вийшло здати аналіз сечі, але лікар повідомила, що для здачі аналізу у неї є ще півгодини.

Далі, після півгодинної перерви, працівник поліції разом з ОСОБА_1 знову зайшли в кабінет до лікаря та повідомили остаточно, що здати аналіз сечі вона не може, після чого лікар оголосила ОСОБА_1 висновок щодо результатів медичного огляду, в якому було зазначено, що медичний огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку вона не пройшла, на що остання запитала чому у неї не можуть взяти аналіз крові та отримала відповідь, що "Кров здається тільки на алкоголь, по алкоголю ви твереза, тому у здачі крові немає ніякої необхідності. Сеча здається і на алкоголь, і на наркотики, на наркотики обов`язково, але ви намагались, проте протягом трьох годин не змогли здати навіть невеликої кількості".

Потім ОСОБА_1 запитала у лікаря: "тобто ви відмовляєтеся брати у мене аналіз крові?", на що лікар відповіла, що "Ми не відмовляємося брати аналіз крові, ви можете його здати, але нічого не змінить, так як аналіз крові здається тільки на алкоголь, сеча і на наркотики, і на алкоголь. По алкоголю ви твереза, а нам потрібно зробити комплексний аналіз на наркотики, лікарська засоби і алкоголь, щоб зробити висновок про стан вашого сп`яніння. Навіщо травмувати вену, якщо є більш безпечні методи, - це сеча".

Подальшою відеозйомкою зафіксовано процедуру складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення за даним фактом, після завершення чого ОСОБА_1 було ознайомлено з його змістом, повідомлено дату судового засідання та про відсторонення від права керування транспортними засобами. У протоколі ОСОБА_1 зазначила, що з протоколом не згодна, від експертизи не відмовлялася.

Отже, зазначені на цьому відеофайлі фактичні обставини та зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації містять суперечності, оскільки зі змісту переглянутого відеозапису з бодікамер працівників патрульної поліції вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлялася від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а лише за своїм фізіологічним станом не змогла здати виключно аналіз сечі, при цьому неодноразово наполягала на взятті у неї аналізу крові.

Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння на національному рівні закріплений у КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 №1395, зареєстрована в Мінюсті України 10.11.2015 №1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрована в Мінюсті України 11.11.2015 за № 1413/27858) і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ 17.12.2008 № 1103, з наступними змінами).

Згідно з пункту 12 розділу IІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пунктів 7,12,13 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, оскільки ОСОБА_1 напротязі встановленого законом часу не змогла здати сечу для проведення лабораторного дослідження, всупереч вказаним вимогам Інструкції лікар КП «ДБКЛПД» ДОР ОСОБА_4 , яка проводила огляд, безпідставно відмовила ОСОБА_1 у взятті аналізу крові для визначення стану наркотичного сп`яніння, на чому наполягала остання, посилаючись на те, що аналіз крові здається лише для встановлення алкогольного сп`яніння, а оскільки по алкоголю вона твереза, тому взяття аналізу крові нічого не змінить, що суперечить положенням Інструкції та на що слушно вказує сторона захисту в поданій апеляційній скарзі.

Відповідно до п. 22 розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Ці обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, а тому його посилання у постанові на протокол про адміністративне правопорушення від 15.08.2023 року серії ААД № 458591 та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №4248 від 15.08.2023 року, як на докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, є безпідставним та суперечить фактичним обставинам справи.

Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Таким чином слід дійти висновків про те, що судом першої інстанції, у порушення вимог ст.280 КУпАП, не було з`ясовано усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та суд дійшов безпідставного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи апеляційним судом мають бути витлумачені на користь останньої.

Апеляційний суд констатує, що у даній справі судом першої інстанції не доведено «поза будь-яким розумним сумнівом», що ОСОБА_1 , маючи ознаки наркотичного сп`яніння та керуючи транспортним засобом, у встановленому законом порядку відмовилася пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

Тому апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи сторони захисту про відсутність доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанову судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга захисника Парохненка С.Є. підлягає задоволенню, а постанова судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2023 року підлягає скасуванню, із закриттям провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Парохненка Сергія Євгеновича - задовольнити.

Постанову судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2023 рокупро визнання винною і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО