Справа № 642/475/24
Провадження №3/642/364/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2024 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Бородіна О.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Харківській області про адміністративне правопорушення, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 602651 від 24.02.2024 року, 24.01.2024 о 10-10 год. В м. Харків, вул. суздальські ряди, 12, водій ОСОБА_1 керуючи т. з. Mercedes-benz 310D (автобус) д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів за маршрутом Харків-Краснокутськ., технічний стан якого не відповідає вимогам стандартів що стосуються безпеки дорожнього руху, а саме наявні тріщини на світловідбиваючих поверхнях, розсіювачах передніх зовнішніх світлових пристроях, також ОСОБА_1 вже притягувався до відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП (постанова БАД 802162 від 27.07.2023), чим порушив п.п. 31.1 ПДР України, п.п. 6.1.2. ДСТУ 3649:2010, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, свою винуватість не визнав, та пояснив, що він пояснював працівникам поліції, що перед тим, як виїзджати на рейс, він перевіряв стан автобусу, будь-яких пошкоджень на фарах не було. Але під час руху, з-під фури, що їхала попереду, вилітало каміння. Він зупинився, щоб оглянути автобус, та побачив невелику тріщину, та оскільки він віз пасажирів, які поспішали на поїзд до м. Харкова, він завершив рейс, та мав намір усунити пошкодження. Це була світла пора доби, тож ці пошкодження ніяким чином не вплинули на безпеку дорожнього руху, та на технічну справність транспортного засобу. Працівники поліції не зупиняли його під час руху, а підійшли до нього на автостоянці. Відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП, з яким він був не згодний.

Захисник Ковальчука В.М. у судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4ст. 121 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані матеріали, дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП, передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, -

Згідно з ч. 2 ст. 121 КУпАП, відповідальність настає за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, -

Диспозицією та об`єктивною стороною правопорушення, за ч. 3 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність закерування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Відповідальність згідно з ч. 4 ст. 121 КУпАП настає за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою-третьою цієї статті.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

При цьому, ЄСПЛ у справі «АЛЛЕНЕ де Рібермон про Франції» вказав,щосферазастосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою:вінобов`язковийнелишедля кримінального суду, який вирішує питання прообґрунтованість обвинувачення,айдля всіх інших органів держави.

Згідно ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкриміновано порушення п. 31.1. ПДРУ.

Так, відповідно до п.31.1 Правил дорожнього руху України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

У той же час, п.31.1 ПДРУкраїни не містить заборони експлуатації транспортного засобу, а вказує лише на те, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.1 ДСТУ 3649:2010, цей стандарт поширюється на колісні транспортні засоби (далі по тексту - КТЗ) категорій M, MG, N, NG, O, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Згідно вимог п.6.1.2 ДСТУ 3649:2010. Колісні транспортні засоби, не дозволено застосовувати зруйновані та з тріщинами на світловідбивальних поверхнях або розсіювачах ПЗС, установлювати будь-які пристрої, що обмежують їхню видимість, наносити покриви на ПЗС (тонування, фарбування тощо), що зменшує світлопропускання, змінює їхню силу світла, світлорозподіл або колір.

Однак п.31.1 та п.6.1.2 ДСТУ 3649.2010 не містять заборони експлуатації транспортного засобу з тріщинами на світловідбиваючих поверхнях, розсіювачах передніх зовнішніх світлових пристроях.

Варто зазначити, що перелік законодавчих випадків, якими визначено заборону експлуатації транспортного засобу міститься у п.п.31.3, 31.4 ПДР України, проте вказані переліки не передбачають такої несправності, як тріщина на світловідбиваючих поверхнях, розсіювачах передніх зовнішніх світлових пристроях.

Таким чином, у розумінні Правил дорожнього руху тріщина на світловідбиваючих поверхнях, розсіювачах передніх зовнішніх світлових пристроях автомобіля не віднесена до технічної несправності автомобіля, за наявності якої забороняється його експлуатація. Фактично наявність вказаного дефекту свідчить про його пошкодження, а не про технічну несправність транспортного засобу. Саме порушення ПДР, а не стандартів ДСТУ є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Поліцейським не надано доказів того, що наявність тріщини на світловідбиваючих поверхнях, розсіювачах передніх зовнішніх світлових пристроях не відповідає вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, а також, що саме з вказаною технічною несправністю відповідно до встановлених правил забороняється експлуатація транспортного засобу.

Більш того, згідно оглянутого відеозапису працівники поліції оглядали транспортний засіб, який знаходився на стоянці у нерухомому стані, за відсутності водія, тобто факту керування не зафіксовано. Відеозаписом не зафіксовано візуально тріщин на світловідбиваючих поверхнях, розсіювачах передніх зовнішніх світлових пристроях.

Акт огляду т/з на предмет фіксації пошкоджень автомобіля не складався.

В судовому засіданні ОСОБА_1 категорично ствердив, що зазначені тріщини виникли вже під час руху транспортного засобу. Аналогічні пояснення зазначені ним і в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, виявивши виникнені в дорозі пошкодження, ОСОБА_1 мав намір їх усунути, що відповідає вимогам закону та правилам дорожнього руху.

Згідно ст. 9, 247 КпАП України, адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно приписівст. 62 Конституції Україниобвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що у справі відсутні допустимі докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст.247п.1, ст.284ч.1 п.3КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Керуючись ст.ст.121, 247 , 251,256,280 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.4 ст. 121 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, або отримання її копії особами, які беруть участь у справі але не були присутні у судовому засіданні.

Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова.

Суддя О.В.Бородіна