ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Онушко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро апеляційну скаргу адвоката Мисечко К.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01 лютого 2024 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якою її визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 гривень на користь держави.

У постанові суду зазначено, що 25 вересня 2023 року о 02:40 годині за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, 166, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився з застосуванням газоаналізатора Drager 0551, результат тесту 0,93 проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила п. 2.9а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, адвокат Мисечко К.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01 лютого 2024 року та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_1 не визнає своєї вини у вчиненні інкримінованого правопорушення, з результатами огляду за допомогою приладу Драгер, який, до того ж, проводився за відсутності двох свідків, не була згодна, просила надати сертифікат відповідності цього приладу, але він не був їй наданий. Також просила працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, але останні їй повідомили, що в комендантську годину ніякі заклади не працюють.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд перевіряє правильність складання протоколу, інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з цим, під час апеляційного розгляду було встановлено, що суд першої інстанції не надав оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя місцевого суду послався, як на докази, на матеріали справи, а саме на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 265210 від 25.09.2023 року; Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; роздруківку приладу Drager Alcotest 6820 №0551; рапорт інспектора поліції; відеозапис з боді камери поліцейського.

Втім, на переконання апеляційного суду, судом першої інстанції не враховано, що відповідно до конституційних і конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Необґрунтовано залишено поза увагою судом першої інстанції й те, що матеріали справи не містять відомостей на підтвердження належного роз`яснення ОСОБА_1 її прав, передбачених ст..268 КУпАП та ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, що є порушенням її права на захист. А відеозаписом події взагалі підтверджується те, що останній перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчення проти себе. Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.

Тож, в даному випадку суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що зазначені обставини є передумовою визнання недійсним проведеного з порушенням вимог ст.266 КУпАП огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Крім того, відповідно до п. 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р., у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддя місцевого суду, пославшись в постанові на протокол про адміністративне правопорушення та наявні в матеріалах справи докази, залишив поза увагою факт недотримання поліцейськими при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 вимог ст. ст.256, 266 КУпАП, якими чітко врегульований огляд водія на стан алкогольного сп`яніння

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 заперечувала свою вину як під час складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, так і під час розгляду справи у суді першої інстанції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 25.09.2023 вона керувала власним автомобілем «Toyota Camry». Їдучи по вул.Робочій у м. Дніпро, близько 02:00 її автомобіль зупинили працівники патрульної поліції. Разом з нею в автомобілі були цивільний чоловік - ОСОБА_2 та знайомий ОСОБА_3 . ОСОБА_2 попросив її відвезти його до матері, якій було погано. Надавши допомогу матері чоловіка, близько 02:00 вони поверталися додому. Поліцейські, зупинивши автомобіль, запитали, чому вони перебувають на вулиці у комендантську годину та запропонували пройти їй тест на стан алкогольного сп`яніння на місці, на що вона погодилась. Продувала прилад декілька разів, щось не виходило, поліцейські казали дути довше. Після проходження тесту, поліцейські показали результат 0,67 проміле. Під час її спілкування з поліцейськими, приїхала інша патрульна машина, у них був інший прилад. Саме з іншого приладу був роздрукований чек, у якому результат -0,93 проміле. Після проходження огляду на місці, ОСОБА_1 просила одного з співробітників поліції проїхати до медичного закладу, але їй порадили нікуди не їхати, сказали, що так буде гірше. Потім відносно неї склали протокол.

Також судом були допитані свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які надали схожі покази, які цілком підтверджують пояснення ОСОБА_1 в частині того, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 зупинили працівники поліції, які запитали у ОСОБА_1 , чи вживала вона алкоголь. ОСОБА_1 повідомила працівників поліції, що алкоголь вона не вживала. ОСОБА_1 попросили вийти з автомобіля та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, на що вона погодилася. ОСОБА_1 декілька разів намагалася проти тест. Коли ОСОБА_1 пройшла тест, з його результатом вона не погодилась, казала, що алкоголь не вживала, просила поліцейських поїхати в лікарню, на що поліцейські відповіли, що у зв`язку з комендантською годиною ніякі заклади не працюють.

Таким чином, апеляційним судом було встановлено, що після незгоди водія ОСОБА_1 із результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, остання висловила бажання пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що, у порушення вимог ч. 3 ст. 266 КпАП та Інструкції, однак для проведення огляду у медичному закладі доставлена не була. Тож, на думку суду апеляційної інстанції, працівниками поліції огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, був проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП та Інструкції, а відтак його не можна визнати дійсним.

Усе вищенаведене є безумовною підставою для сумніву щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак порушення п.2.9а ПДР, у зв`язку з чим слід дійти висновків про те, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.280 КУпАП не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення, та дійшов передчасного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплені положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли в ході розгляду цієї справи, апеляційним судом мають бути витлумачені на користь останньої.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин постанову судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката Мисечко К.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01 лютого 2024 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Провадження у адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Онушко