Провадження 3/127/9233/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 1732 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 1732 КУпАП.

Постановою суду від 18.12.2023 зазначені адміністративні справи було об`єднано в одне провадження та присвоєно об`єднаній справі № 127/36233/23.

13.11.2023 інспекторами СПДН ВП ВРУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Міськовим Р.В. та капітаном поліції Ванжулою О.М. складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАВ № 428785 та серії ВАВ № 772319. З даних протоколів вбачається, що «13.11.2023 о 18 год. 00 хв. у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного (словесно ображав, погрожував) характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 в присутності малолітнього сина ОСОБА_3 , а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим міг завдати шкоди їх здоров`ю». Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 1732 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується наявним в матеріалах справи відповідним поштовими повідомленнями, які повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній». Судом враховано, що день проставлення у поштовому відправлення відмітки про відсутність особи за місцем проживання, враховуючи при цьому повідомлення адреси безпосередньо цією особою, про що вказано в протоколах, є днем вручення судової повістки, зважаючи, що іншої адреси цією особою суду повідомлено не було. Таким чином, судом дотримано прав та процесуальних гарантій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка сторони. Сторона самостійно повинна вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Клопотання про відкладення судового засідання від ОСОБА_1 не надходило. Причини неявки суду не повідомлено.

Такі дії ОСОБА_1 свідчать про явне ухилення від явки до суду. При цьому, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості забезпечити явку свого захисника до суду, надати письмові пояснення по справі, докази тощо. Явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання є суб`єктивним процесуальним правом, і як кожне суб`єктивне право це гарантовані законом вид і міра можливої або дозволеної поведінки особи і реалізація суб`єктивного права залежить від розсуду, бажання і волі уповноваженої особи.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 зловживає своїми процесуальними правами, що перешкоджає розгляду справи у встановлені ст. 277 КУпАП строки з метою уникнення відповідальності.

Водночас, ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 1732 КУпАП, не є обов`язковою.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 268 КУпАП, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Клопотання про забезпечення та/або витребування доказів, виклик свідків тощо від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду не надходили.

З пояснень ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи вбачається, що 13.11.2023 її співмешканець ОСОБА_1 вживаючи спиртні напої вже не перший день поспіль, почав її ображати, погрожувати в присутності малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 13.11.2023 ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем їхнього проживання, поводив себе агресивно по відношенню до співмешканки ОСОБА_2 , виражався в її бік нецензурною лайкою, ображав і погрожував фізичною розправою в присутності малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В наслідок цих подій ОСОБА_2 викликала працівників поліції.

Інспектором СПДН ВП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Міськовим Р. 13.11.2023 було проведено опитування ОСОБА_3 , як те вбачається із форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства. При цьому, ОСОБА_3 на запитання: «Чи кривдник погрожував вбити постраждалу особу та/або її дітей?» (питання № 2), «Чи застосовувався протягом останнього року до кривдника терміновий заборонний припис?» (питання № 6), «Чи висловлювався кривдник наміри та/або намагався вчинити самогубство?» (питання № 9), «Чи кривдник залякував, переслідував або погрожував постраждалій особі та/або її дітям?» (питання № 10), «Чи вплинула поведінка кривдника на безпеку постраждалої особи та/або безпеку її дітей?» (питання № 13), «Чи кривдник має алкогольну залежність або зловживає алкогольними напоями?» (питання № 14), «Чи є постраждала особа та/або її діти економічно залежною(ними) від кривдника?» (питання № 19), «Чи відомо постраждалій особі про притягнення кривдника до кримінальної відповідальності за вбивство, спричинення тілесних ушкоджень, зґвалтування та/або інші злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи?» (питання № 25) та «Чи кривдник виганяв постраждалу особу та/або її дітей з місця проживання та/або погрожував здійснити такі дії?» (питання № 26) відповів «Так».

Працівником поліції для малолітнього ОСОБА_3 було визначено середній рівень небезпеки.

Водночас, 13.11.2023 за наслідками проведеного працівником поліції оцінювання ризиків для постраждалої від домашнього насильства, ОСОБА_1 було винесено терміновий заборонний припис серії АА № 317952 строком на одну добу.

Також, інспектором СПДН ВП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Міськовим Р. 13.11.2023 було проведено опитування ОСОБА_2 , як те вбачається із форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства. При цьому, ОСОБА_2 на запитання: «Чи кривдник колись погрожував застосувати та/або застосовував зброю або інші предмети, які можуть спричинити шкоду життю та здоров`ю постраждалої особи та/або її дітям?» (питання № 1), «Чи кривдник погрожував вбити постраждалу особу та/або її дітей?» (питання № 2), «Чи кривдник коли-небудь душив постраждалу особу, або передавлював їй горло, або намагався це зробити ?» (питання № 4), «Чи застосовувався протягом останнього року до кривдника терміновий заборонний припис?» (питання № 6), «Чи висловлювався кривдник наміри та/або намагався вчинити самогубство?» (питання № 9), «Чи кривдник залякував, переслідував або погрожував постраждалій особі та/або її дітям?» (питання № 10), «Чи вплинула поведінка кривдника на безпеку постраждалої особи та/або безпеку її дітей?» (питання № 13), «Чи кривдник має алкогольну залежність або зловживає алкогольними напоями?» (питання № 14), «Чи є постраждала особа та/або її діти економічно залежною(ними) від кривдника?» (питання № 19), «Чи є у постраждалої особи дитина/діти від іншого шлюбу, про яких кривдник знає та/або нещодавно дізнався?» (питання № 25), «Чи відомо постраждалій особі про притягнення кривдника до кримінальної відповідальності за вбивство, спричинення тілесних ушкоджень, зґвалтування та/або інші злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи?» (питання № 25) та «Чи кривдник виганяв постраждалу особу та/або її дітей з місця проживання та/або погрожував здійснити такі дії?» (питання № 26) відповіла «Так».

Працівником поліції для ОСОБА_2 було визначено високий рівень небезпеки.

Водночас, 13.11.2023 за наслідками проведеного працівником поліції оцінювання ризиків для постраждалої від домашнього насильства, ОСОБА_1 було винесено терміновий заборонний припис серії АА № 400085 строком на десять діб.

При цьому судом прийнято до уваги, що терміновий заборонний припис стосовно кривдника відноситься до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству і виноситься лише у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1732 КУпАП, дії передбачені ч. 1 ст. 1732 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, насильства заознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень - тягнуть за собою адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також у невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

При цьому, завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого є необов`язковим для кваліфікації.

Дитина, яка постраждала від домашнього насильства (постраждала дитина) - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Постраждала дитина має всі права постраждалої особи, реалізація яких забезпечується з урахуванням найкращих інтересів дитини, її віку, статі, стану здоров`я, інтелектуального та фізичного розвитку.

Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини.

Діти, за певним виключенням мають ті ж права, що і дорослі. Однак, деякі права мають особливе значення для них вони відображають потреби дітей у спеціальному захисті та увазі, виявляють їхню вразливість та різницю між дитячим і дорослим життям.

Так, держава зобов`язується забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які несуть відповідальність за неї за законом, і для цього повинна вживати всіх відповідних законодавчих та адміністративних заходів.

Згідно із ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності.

Крім того, статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані:

- виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини;

- піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток;

- забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя;

- поважати дитину.

Відповідно до Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, яка знайшла своє відображення і в Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і морального та матеріального забезпечення.

Вчинені дії ОСОБА_1 могли викликати у малолітнього ОСОБА_3 відчуття небезпеки, образи, що також в подальшому може відобразитись на його психологічному здоров`ї.

Конвенцією про права дитини передбачено що держави учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи.

Отже, в цивілізованому світі інтереси дитини у всіх видах діяльності ставляться вище інтересів дорослих та держави.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судом встановлено умисне вчинення ОСОБА_1 дій психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , свідком чого стала малолітня дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого їм була завдана шкода психічному здоров`ю, що в свою чергу містить ознаки діянь за які передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

Враховуючи приписи КУпАП, факт вчинення правопорушення повторно пов`язують з фактом накладення на особу адміністративного стягнення (особа вважається підданою адміністративному стягненню). Якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню (ст. 39 КУпАП).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічного правопорушень протягом останнього року, а саме: 01.12.2022 постанова Вінницького міського суду Вінницької області по справі № 127/27019/22, яка набрала законної сили 13.12.2022, що підтверджується наявною в ЄДРСР інформацією, яка є публічно доступною.

Таким чином, дії ОСОБА_1 за вищевказаними фактами домашнього насильства охоплюються складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 1732 КУпАП.

До основних засад запобігання та протидії домашньому насильству, зокрема належить: належна увага до кожного факту домашнього насильства під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; визнання суспільної небезпеки домашнього насильства та забезпечення нетерпимого ставлення до будь-яких проявів домашнього насильства; повага та неупереджене і небайдуже ставлення до постраждалих осіб з боку суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, забезпечення пріоритетності прав, законних інтересів та безпеки постраждалих осіб під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до переконання в тому, що ОСОБА_1 винний у скоєнні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 1732 КУпАП, що підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 428785 та № 772319 від 13.11.2023, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , а також терміновими заборонними приписами стосовно кривдника серії АА № 317952 та № 400085 від 13.11.2023, які містяться у матеріалах справи.

Санкція ч. 2 ст. 1732 КУпАП передбачає альтернативний вид адміністративного стягнення. Тому, вирішуючи який саме вид адміністративного стягнення слід застосувати до правопорушника, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення має на меті не тільки кару, а й виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, і запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а при його призначенні, згідно із ст. 33 КУпАП, суд повинен ураховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено стягнення, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень. Відповідно до принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

В свою чергу справедливість, як одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Судом враховано, що вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 відносно співмешканки ОСОБА_2 в присутності малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є систематичним. Така поведінка батька однозначно негативно впливає на розвиток дитини як складову виховання, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі.

Також судом враховано, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічного правопорушення, однак належних висновків для себе не зробив.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи характер скоєнихправопорушень, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, забезпечуючи при цьому належну рівновагу, тобто пропорційність між метою судового рішення та його негативними наслідками для прав, свобод та інтересів осіб, суд прийшов до переконання за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 2 ст. 1732 КУпАП, у виді адміністративного арешту строком на десять діб. Суд прийшов до висновку, що у даній справі таке стягнення є необхідним та достатнім.

Виявивши випадок домашнього насильства в сім`ї малолітньої дитини, яка стала його свідком, і, відповідно, постраждалою від такого насильства особою, суд вважає за необхідне повідомити про це відповідний орган опіки та піклування для вжиття необхідних і відповідних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 КУпАП і п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 9, 23, 24, 33-36, 38, ч. 1 ст. 401, ч. 2 ст. 1732, ст.ст. 221, 251, 268, 277, 280, 283-285, 287-289, 294, 326 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 1732 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на десять діб.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Строк відбування адміністративного арешту рахувати з моменту затримання ОСОБА_1 .

Повідомити службу у справах дітей Вінницької міської ради про встановлений випадок домашнього насильства в сім`ї малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який став його свідком, і, відповідно, постраждалою від такого насильства особою,для вжиття необхідних і відповідних заходів.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: