КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/824/762/2024 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 березня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.

за участю:

захисника Кожем`яченка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 листопада 2023 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 13 жовтня 2023 року о 18.45 год. в с. Шевченкове по вул. Київська, 24, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «МАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та хитка хода. ОСОБА_1 від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, посилаючись на положення ст.ст.9, 245, 251, 252, 280 КУпАП, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судову практику Верховного Суду (справи № 686/11314/17, № 404/4467/16-а), ОСОБА_1 вважає, що фактичні обставини події, викладені у постанові суду, доведеності його винуватості у порушенні Правил дорожнього руху є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності.

Апелянт наголошує, що, ознайомившись з матеріалами справи та текстом оскаржуваної постанови, встановлено, що матеріали справи не містять відеозапису досліджуваних подій і клопотань про його витребування він не заявляв. Присутність двох свідків, як зазначає апелянт, також є фальсифікацією, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення одним зі свідків є ОСОБА_2 , що мешкає в АДРЕСА_2 , у той час згідно з її поясненнями, що містяться на аркуші справи 2, таким свідком складання протоколу є - ОСОБА_3 , проживаюча за тією ж адресою. Дана обставина ставить під сумнів достовірність даних, зазначених у протоколі та у поясненнях свідка. Також апелянт зазначає, що пояснення ОСОБА_4 , що містяться на аркуші справи 3, датовані - 13.11.2023, проте це є день ухвалення оскаржуваного рішення у справі, і підпис у зазначених поясненнях є таким самим, як підпис у поясненнях ОСОБА_5 , що засвідчує той факт, що підписантом є одна і та ж особа. Проте, як вказує ОСОБА_1 , підпис свідка ОСОБА_6 у протоколі про адміністративне правопорушення візуально повністю відрізняється і немає схожості з підписом у поясненнях ОСОБА_4 і ОСОБА_7 .

Також апелянт зауважує, що пояснення свідків про відмову його від огляду на стан алкогольного сп`яніння датовані 18 жовтня 2023 року, у той час як протокол про адміністративне правопорушення складений 13 жовтня 2023 року, тобто, пояснення свідків, які є додатком до протоколу, складені через п`ять днів після складання самого протоколу.

Вказує ОСОБА_1 і на те, що в поясненнях, нібито, свідка ОСОБА_8 у графі «з моїх слів записано вірно» зафіксовано «ознайомлено», з огляду на що підпис цього свідка може засвідчувати лише факт його ознайомлення з текстом пояснень, а не якісь події. Крім того, у протоколі та поясненнях свідка ОСОБА_8 зазначено місце його мешкання по АДРЕСА_3 , у той час як такого номеру будинку на згаданій вулиці не існує. Спроба додзвонитись до свідків за вказаними у поясненнях номерами мобільних телефонів показала, що номери є вигаданими і ніяким свідкам не належать.

Звертає увагу апелянт і на те, що протокол про адміністративне правопорушення працівниками поліції складений 13 жовтня 2023 року, у той час як у фабулі цього протоколу зазначено, що він ( ОСОБА_1 ) керував транспортним засобом та відмовився від освідування 18 жовтня 2023 року, що, апріорі є неможливим.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що за досліджуваних подій, які мали місце 13 жовтня 2023 року, транспортним засобом він взагалі не керував, таке керування не підтверджено жодним доказом у справі. Про факт, що якийсь водій керував транспортним засобом, свідчать лише пояснення ОСОБА_4 , які датовані днем ухвалення оскаржуваної постанови. Тобто, як вказує апелянт, у матеріалах справи відсутні докази того, що він 13 жовтня 2023 року керував транспортним засобом.

Також ОСОБА_1 зазначає, що працівниками поліції порушені вимоги ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано ні місця вчинення правопорушення, ні місця його складання в обсязі, необхідному для визначення підсудності, оскільки ні району, ні області інкримінованого правопорушення у протоколі не зазначено, у той час як село Шевченкове наявне як в Броварському, так і в Бучанському районі Київської області, та в інших областях України.

Отже, на переконання апелянта, вказані обставини залишилися поза увагою судді місцевого суду, який без будь-яких доказів у справі встановив, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння, та порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 , який повідомлений про день та час апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань не надходило.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, при належному їх повідомленні, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Кожем`яченка В.В., який підтримав доводи апеляційної скарги з доповненнями до неї, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід дійти такого висновку.

Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено у ст. 245 КУпАП, повинен всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів та вирішити справу в точній відповідності з законом.

Водночас, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Крім того, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те особами.

Положеннями частин 1 та 2 статті 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 встановлено, що суддя місцевого суду при розгляді цієї справи дотримання поліцейським зазначених вимог закону та підзаконних нормативних актів під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не перевірив, а його висновки в постанові про доведеність вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам провадження та не ґрунтуються на доказах.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у порушені вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, суддя місцевого суду послався у постанові на наявні у матеріалах справи докази, як-то протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 018283 від 13 жовтня 2023 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_2 від 13 жовтня 2023 року, диск з відеозаписом від 13 жовтня 2023 року, проте, зміст цих доказів не розкритий, як і не надано будь-якої оцінки таким доказам, а, окрім того, взагалі не звернув уваги на те, що поліцейські при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не виконали вимог частин 1, 2 ст. 256 КУпАП.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 018283 від 13 жовтня 2023 року (ас. 1) слідує, що ОСОБА_1 18 жовтня 2023 року о 18.45 год. в селі Шевченкове, вул. Київська, 24, керував автомобілем «МАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та хитка хода. ОСОБА_1 від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбаченавідповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (ас. 1).

Однак, з даного протоколу не можливо встановити дійсну//фактичну дату, місце його складання, як і місце вчинення адміністративного правопорушення, що є порушенням приписів ст. 256 КУпАП, на що ґрунтовно послався ОСОБА_1 в доповненнях до апеляційної скарги.

Окрім того, апеляційний суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, а також п. 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 (із змінами та доповненнями), огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Також пп. 8 п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 (із змінами та доповненнями), передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З огляду на наведені положення нормативних актів процесуальні дії працівників поліції, пов`язані з проведенням огляду особи, яка керує транспортним засобом, на стан сп`яніння або з відмовою такої особи від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, проводяться у присутності двох свідків тільки у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, до нього, серед іншого, долучені пояснення свідків та відео з нагрудної бодікамери № 2 (ас. 1, 2, 3, 5).

Свідками правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення вказані ОСОБА_8 та ОСОБА_2 (ас.1)

Проте, як свідчать досліджувані матеріали, працівниками поліції пояснення у свідків - ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , які викладені фактично на бланках (ас. 2) відібрані 18 жовтня 2023 року, та 13 листопада 2023 року у свідка ОСОБА_2 (ас. 3).

За змістом пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , які викладені на бланку, рукописний текст містить тільки дані щодо особи, яка відібрала пояснення, дані про особу свідка, відомості про те, що «13 жовтня 2023 року близько 19.20 год. в АДРЕСА_4 », прізвище та ім`я ОСОБА_9 , підпис від імені свідка та поліцейського, а у поясненнях від імені ОСОБА_8 у графі «з моїх слів записано вірно та мною прочитано» вказано «ознайомлений», та маркерами відмічено ознаки сп`яніння, які різняться від ознак, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

У поясненнях ОСОБА_2 , які датовані 13 листопада 2023 року, при тому, що матеріали у справі вже 31 жовтня 2023 року були зареєстровані в суді (ас. 6), зазначено, що «13.11.2023 р. близько 18.40, керуючи т.з. (назва транспортного засобу нечитабельна) д.н.з. НОМЕР_2 с. Шевченкове вул. Київська її авто обігнав т.з. МАЗ д.н.з. НОМЕР_1 з порушенням правил дорожнього руху та створював небезпеку для руху іншим автомобілям, коли авто МАЗ зупинилось на узбіччя, я під`їхала до нього, щоб зробити зауваження та з`ясувалось, що водій перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння. У подальшому я звернулась до поліції». Після вказаного тексту наявний запис іншим почерком «З моїх слів записано вірно, мною прочитано» та міститься три підписи.

Наявний у матеріалах диск виявився порожнім, без будь-яких відеозаписів на ньому (ас. 5).

З метою перевірки доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 та з`ясування фактичних обставин справи, апеляційним судом вживались заходи для виклику свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , а також інспектора СРПП ВП № 4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції Бондаренко П.О., який складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 з вимогою надати повний відеозапис події, що мала місце 13 жовтня 2023 року о 18.45 год. в АДРЕСА_4 .

Проте, свідки до суду апеляційної інстанції не прибули, судові повістки, направлені рекомендованим повідомленням, повернулись на адресу Київського апеляційного суду або за закінченням терміну зберігання, або за підписами їх вручення третім особам.

Виклик означених свідків за вказаними у провадженні номерами мобільних телефонів не виявилось за можливе, оскільки абоненти знаходяться або поза зоною досяжності, або не належать тим свідкам, прізвища яких вказані працівниками поліції.

Забезпечити явку свідків з урахуванням особливостей провадження в справі про адміністративне правопорушення суд апеляційної інстанції позбавлений можливості.

Листи суду апеляційної інстанції на ім`я начальника СРПП ВП № 4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області з вимогою забезпечення явки інспектора поліції Бондаренко О.П., як і надання повного відеозапису подій, залишились без будь-якого реагування з боку даного відділення поліції (ас. 35-42, 44-56).

Встановлені під час апеляційного розгляду обставини викликають сумніви як щодо подій, які відбувались 13 або 18 жовтня 2023 року, о 18.40 або о 19.20 год., так і щодо залучення працівниками поліції свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, як це передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 9 листопада 2015 року № 1452/735, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Окрім того, наведені обставини залишилися поза увагою судді місцевого суду, у тому числі й те, що відомості щодо фактичних обставин правопорушення, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не знайшли свого підтвердження наявними у справі доказами, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, який також складений з порушенням вимог КУпАП, не може бути безспірним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, наявні матеріали справи не містять беззаперечних, належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, що свідчить про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, у зв`язку з чим постанова суду підлягає до скасування.

Разом з тим, нормами КУпАП не передбачено закриття провадження у зв`язку з недоведеністю винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 018283, підлягає до закриття на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_10 даного складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 з доповненнями підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 018283 від 13 жовтня 2023 року - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва