Справа № 734/4032/23 Головуючий у 1 інстанції Бараненко С. М.
Провадження № 33/4823/236/24
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді Салая Г.А.,

В режимі відеоконференції захисника Хоменка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Хоменка О.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 18 січня 2024 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,-

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 12.08.2023 в 12 годин 48 хвилин на а/д М-01 с. Кіпті, 98 км., водій ОСОБА_1 керував т/є ВАЗ 2101 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, що не реагують на світло. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився. Велась безперервна відео фіксація на п/в 474381 та 472728. Такими діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Хоменко О.О. подав апеляційну скаргу, в якій просив поновивши строк на апеляційне оскарження, постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що працівником поліції не повідомлено підстави зупинки транспортного засобу, не роз`яснено ст. 63 Конституції України, не відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Зазначає, що під час спілкування працівниками поліції чинився тиск на водія, що виразилось у написанні згоди з протоколом під диктовку, права роз`яснені після складання протоколу, не видано другий примірник акту огляду на стан сп`яніння, не проведено огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці та не вручено водію направлення на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Зазначає, що на відеозаписі жодних ознак наркотичного сп`яніння, які зазначені у протоколі не зафіксовано. Крім того, ОСОБА_1 не порушував п. 2.5 ПДР України, оскільки не повинен проходити огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського. Ця норма передбачає вимогу проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівника міліції.

Враховуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, строк на апеляційне оскарження необхідно поновити.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст., ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог пункту 2. 5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, так і керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння.

Проходження огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, оскільки передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи щодо якої порушується таке питання.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 520138 від 12.08.2023, водій ОСОБА_1 12.08.2023 в 12 годин 48 хвилин на а/д М-01 с. Кіпті, 98 км., керував т/є ВАЗ 2101 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, що не реагують на світло. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився. Велась безперервна відео фіксація на п/в 474381 та 472728. Такими діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст. 251 КУпАП, та відповідає вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Факт скоєння інкримінованого правопорушення ОСОБА_1 підтверджується доказами які узгоджуються між собою: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 520138 від 12.08.2023 та додатками до протоколу, а саме відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, рапортом працівника поліції, який зазначив, що був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , оскільки не працював правий габаритний ліхтар та в ході перевірки документів було виявлено відсутність страхового полісу. Під час спілкування з водієм було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, від проведення огляду водій неодноразово відмовився.

Так, згідно відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що працівниками поліції був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 за порушення ПДР, а саме несправність правого габаритного ліхтаря. При перевірці документів виявилася відсутність страхового полісу, за що були винесені постанови про накладення адміністративних стягнень. Під час спілкування з водієм були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Водій на запитання поліцейського відповів, що наркотичні речовини вживав позавчора. На пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння відповів відмовою. Ніякого тиску на ОСОБА_1 працівниками поліцій не чинилося. Працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 права, складено та зачитано протокол про адміністративне правопорушення, у якому водій також власноручно зазначив, що «згоден з інспектором поліції, вживав 9.08.2023».

Вказаний відеозапис досліджувався і місцевим судом, що знайшло своє відображення в постанові суду, а тому доводи апелянта про те, що працівник поліції здійснював тиск на водія, щоб останній погодився не проходити огляд, не заслуговують на увагу.

Отже, місцевий суд у повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, що маються в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України, з чим погоджується й апеляційний суд.

Підстави зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 підтверджуються наявною у матеріалах справи постановою серії ЕАТ № 7512184 від 12.08.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с. 6).

Твердження захисника про те, що поліцейський змусив ОСОБА_1 визнати факт вживання ним наркотичних засобів 09.08.2023, не відповідають даним, зафіксованим на відеозаписі, оскільки ОСОБА_1 добровільно пояснював, що вживав наркотичні засоби саме у вказану дату.

Доводи апелянта про не вручення ОСОБА_1 направлення на огляд та акту огляду на стан наркотичного сп`яніння не заслуговують на увагу, оскільки такий огляд не проводився у зв`язку з його відмовою.

Інші доводи апеляційної скарги є суперечливими, не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відтак, доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. Таку позицію слід розцінювати, як намагання уникнути ОСОБА_1 установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Хоменка О.О. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 18 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай