ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа № 553/3361/23
Провадження № 3/553/92/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Високих М.С., розглянувши об`єднану справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 2 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

06.12.2023 о 23 год. 05 хв. у м. Полтава, по пр-кту М.Вавілова,13/42, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Jeep Cherokee д.н.з. (i) НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку лікарем наркологом КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей ПОР», про що складено висновок № 606 від 07.12.2023. Правопорушення вчинено повторно протягом року, за керування 15.04.2023 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31.05.2023.

Також, 06.12.2023 о 23 год. 05 хв. в м. Полтава по пр-кту М.Вавілова,13/42, ОСОБА_1 , в порушення вимог п.12.1 ПДР, керуючи транспортним засобом Jeep Cherokee д.н.з. (i) НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого здійснив наїзд на металевий паркан паркувального місця, внаслідок чого транспортний засіб та металевий паркан отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 04.03.2024, за клопотанням особи, яка притягується до відповідальності, справу № 553/3361/23 (провадження № 3/553/92/2024) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП об`єднано в одне провадження із справою № 553/3363/23 (провадження № 3/553/93/2024) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення ст.124 КУпАП, та призначено їх до спільного розгляду.

Будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, направив до суду клопотання про закриття провадження у справі, в якому прохав провадження у справі за ст.124 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення стягнення, а за ч.2 ст. 130 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що на час розгляду справи, строки накладення стягнення за ст. 124 КУпАП сплили, тому провадження у справі підлягає до закриття, що виключає встановлення вини особи. Щодо протоколу серії ААД № 628435 вказав, що останній складено за ч.12 ст. 130 КУпАП, тобто за частиною, яка не передбачена ст. 130 КУпАП і суд не наділений повноваженнями змінювати кваліфікацію діянь особи, тим більше в бік погіршення становища. Також за посиланнями ОСОБА_1 йому не були роз`яснені його права, передбачені Конституцією України та ст.268 КУпАП, запис відеофіксації керування ним транспортним засобом відсутній, а приєднані до протоколу матеріали вважає суперечливими та такими, що не містять об`єктивних доказів його вини.

Враховуючи, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 130 КУпАП, не віднесені до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 з клопотаннями про відкладення розгляду справи з поважних причин до суду не звертався, про розгляд справи належно повідомлений, скористався правом надання письмових пояснень, в яких виклав свої аргументи на заперечення, суд визнає можливим відповідно до ст. 268 КУпАП проведення судового розгляду у відсутність особи, яка притягується до відповідальності, на підставі залучених до справи матеріалів.

Оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, що поставлені йому за провину. Його дії суд кваліфікує за ст. 124 та ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та металевого паркану, а також повторно протягом року керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень об`єктивно підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 628434 від 07.12.2023, схемою місця ДТП, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №628435 від 07.12.2023, висновком №606 від 07.12.2023 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей» Полтавської обласної ради згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння; постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31.05.2023, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, довідкою УПП в Полтавській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, записом відеофіксації, копією постанови серії БАД № 017736 від 07.12.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1, ч.4 ст.126 КУпАП.

Виходячи із змісту Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (пункти 1.3, 1.4).

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із п.12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Вказаних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не дотримався, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння повторно протягом року він керував транспортним засобом та допустив дорожньо-транспортну пригоду, що спричинило пошкодження транспортного засобу та паркану.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.12.2023, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, при цьому згідно із дослідженим записом відеофіксації під час спілкування останній не заперечував як факту сп`яніння так і факту скоєння ДТП під час керування транспортним засобом.

Таким чином посилання ОСОБА_1 на відсутність об`єктивних даних його винуватості та наявності підстав для закриття провадження у справі за ч.2 ст.130 КУпАП свого підтвердження не знайшли та спростовуються, приєднаними до справи доказами, які є логічними та послідовними. Також як вбачається зі змісту протоколу серії ААД № 628435 останній складено 07.12.2023 за ч.2 ст. 130 КУпАП та містить підпис особи, яка притягується до відповідальності про роз`яснення йому прав і обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП, тому посилання ОСОБА_1 в цій частині на увагу не заслуговують.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вбачає у діях ОСОБА_1 склад правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

В той же час, оскільки адміністративні правопорушення, вчинені 06.12.2023, суд вказує, що відповідно до положень ч.2 ст.38 КУпАП, у справах підвідомчих суду адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21, 204-1, 204-2 та ст.130 КУпАП. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

За змістом п.7 ст.247 КУпАП, закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП, є обставиною, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що поставлене органом Національної поліції ОСОБА_1 за провину правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП не є триваючим, строк накладення стягнення за протоколом сплинув 06.03.2024, а тому провадження у справі в цій частині підлягає до закриття.

При цьому суд враховує, що згідно вимог ст.ст.245,252,280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів, оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Так, із системного аналізу ст.ст. 38, 247 та 280 КУпАП вбачається, що закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП можливе за одночасної наявності кількох умов, а саме вчинення чи виявлення адміністративного правопорушення та спливу строку, передбаченого ст.38 КУпАП.

Тобто, таке закриття можливе лише у разі вчинення особою протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, при вирішенні питання про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП, суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, містить склад адміністративного правопорушення і особа винувата в його вчиненні.

З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.2 ст.130 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу за ч.2 ст.130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу, а провадження у справі за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.401,283,294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 03 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих