Справа № 177/404/24
Провадження № 3/177/295/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 березня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіна С. А.

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли від Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Вербове Казанківського району Миколаївської області, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Криворізького районного суду Дніпропетровської області 26.02.2024 надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 298005 від 22.02.2024 щодо ОСОБА_1 .

Згідно з вказаного протоколу, ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 22.02.2024 о 19 год. 40 хв., керував транспортним засобом марки ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належним ОСОБА_2 , по автодорозі траси Н-11, біля електроопори 420, у бік с. Данилівка у Криворізькому районі Дніпропетровської області, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, неприродня блідість обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. У порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій відмовився від медичного огляду в закладі КЗ «КБЛПД» ДОР.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суддя враховує, що неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про дату, час та місце судового розгляду справи, являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав. Зважаючи на положення ст. 268 КУпАП, що не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судове засідання проведено без ОСОБА_1 .

Суддя, вивчивши матеріали справи, дослідивши відеозаписи на DVD-диску з відеофіксацією правопорушення, дійшов до наступного висновку.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 2.5 ПДР України, затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цих вимог, та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння та оформлення результатів такого огляду, визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказами МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до п. 2, п. 6 розд. І цієї Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 298005 від 22.02.2024 в якому зафіксовано обставини правопорушення, зокрема вказано про керування останнім транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, а також про його відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння; протокол серії ААД № 298006 від 22.02.2024 щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП; направлення на огляд до КЗ КБ ЛПД ДОР від 22.02.2024, у якому зазначені ознаки сп`яніння аналогічні тим, то відображені у протоколі серії ААД № 2968005 від 22.02.2024; довідку з національної інформаційної системи, відповідно до якої ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував; копію військового квитка; картки обліку адміністративного правопорушення, які свідчать про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.ст. 126, 130 КУпАП

Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції, складені уповноваженим суб`єктом, не можуть бути беззаперечним доказом вини у вчиненні правопорушення, а обставини, що викладені у вказаних документах, а також у направленні, які є доказами в справі, мають узгоджуватися між собою.

Дослідженням фрагментів відеозаписів DVD диску встановлено, що він містить три файли. На файлі під назвою IMG_1871, з відеозаписом тривалістю 14 секунд, з якого слідує, що попереду патрульного автомобіля рухається автомобіль з реєстраційним номером ВВ0190А.В. та після подачі патрульним автомобілем звукового сигналу, останній зупиняється на узбіччі.

Як слідує з відеозапису на файлі IMG_1874, тривалістю 32 секунди, інспектор поліції запитує у чоловіка чи буде він отримувати протокол. На що останній відповів відмовою вказуючи, що не відмовлявся їхати до ПНД. Працівник поліції роз`яснює, що протокол про адміністративне правопорушення вже складено та оскільки водій відмовляється від його отримання, протокол буде направлено рекомендованим листом за зареєстрованим місцем проживання правопорушника.

Відеозапис на файлі IMG_1875 містить роз`яснення інспектора поліції про відсторонення водія від права керування. Поліцейський наголошує, що подальший рух водієві заборонено, на що водій повторно зазначає, що до ПНД їхати не відмовлявся.

Отже, переглядом відеозаписів та долучених до матеріалів справи документів, неможливо встановити причину зупинки ТЗ ВАЗ 2109 р/н НОМЕР_1 , яким чином та які саме ознаки наркотичного сп`яніння виявлені у водія та чи озвучувалися вони останньому.

Працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», надавали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до частини 1 вказаної статті, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Як визначено частиною другою зазначеної статті, поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Проте матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять об`єктивних даних про те, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, які б давали підстави для зупинки керованого ним транспортного засобу.

Огляд водія з метою виявлення у останнього наявності чи відсутності ознак сп`яніння, з точки зору ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», не може бути підставою для зупинки транспортного засобу, так як не може бути візуально встановлено поліцейським під час руху транспортного засобу.

Аналіз наведених вище положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що поліцейський має право зупинити транспортний засіб, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав) та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, зупинка вважається не законною, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такі висновки суду повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17.

Окрім того, оглянутий у судовому засіданні відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, який долучено до матеріалів справи, не містять доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Відсутні дані про те, що ОСОБА_1 було належним чином роз`яснено процедуру і порядок проходження огляду на стан сп`яніння, його права та обов`язки у межах такого огляду, наслідки відмови від його проходження. Натомість, із долучених до матеріалів справи відеозаписів чітко слідує, що водій неодноразово наголошував у розмові з працівником полції, що не відмовляється проїхати до ПНД для огляду.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

Окрім того, суд звертає увагу, що в порушення п. 5 розділу ІІ Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, відеозйомка з місця події за участі водія ОСОБА_1 не велася з моменту початку події та безперервно до її завершення.

Згідно зі ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, зважаючи на істотні порушення при проведенні огляду на стан сп`яніння водія, суд визнає протокол, складений за результатами огляду, та додані до нього матеріали недопустимими доказами, як такі, що отримані з істотним порушенням вимог КУпАП та Інструкції, а тому, за відсутності інших належних, допустимих і достовірних доказів, які б вказували на наявність у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ч. 2 ст. 130, ст. 245, п. 1 ст.247, ст. ст.252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з моменту її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: