Провадження № 33/801/226/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковальчук Л. В.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В. В., з участю секретаря судового засідання Литвина С. С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 серпня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , ( АДРЕСА_2 ), до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

У постанові суду зазначено, що 15 квітня 2023 року о 21:40 год. по вул. Брацлавська, 68 в м. Вінниця водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes Benz E200CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП доведена належними та допустимими доказами.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, 26 лютого 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність постанови суду першої інстанції та винесення її за неповного дослідження обставин справи, просив постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що жодних доказів того, що ОСОБА_1 15 квітня 2023 року керував транспортним засобом матеріали справи не містять, а тому підстав для проходження ним огляду на стан сп`яніння не було.

Також ОСОБА_1 заявляє, що вказаного адміністративного правопорушення він не вчиняв та має докази, які це підтверджують, тому просить викликати у судове засідання свідка ОСОБА_2 .

Окрім того ОСОБА_1 у апеляційній скарзі ставить питання про поновлення йому строку на подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції.

Поважність пропущення строку обґрунтована тим, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності. Про те, що оскаржуваною постановою він був позбавлений права керування транспортними засобами, дізнався від працівників поліції при перевірці документів, після чого він із адвокатом невідкладно звернулися в суд для отримання інформації по справі. Фактично зі змістом постанови він ознайомився 14 лютого 2024 року.

В судове засідання, призначене на 11 березня 2024 року ОСОБА_1 , будучи повідомленим належним чином, не з`явився.

В судовому засіданні, призначеному на 18 березня 2024 року ОСОБА_1 заявив клопотання про відкладення розгляду справи для виклику свідка.

У судове засідання 21 березня 2024 року ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду клопотання про залишення його апеляційної скарги без розгляду.

Враховуючи положення ст. 268 КУпАП, відповідно до яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою, а також керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим проведення судового розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , який був належним чином повідомлений про розгляд справи та яким не було подано клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням поважних причин.

ОСОБА_2 , про допит якої в якості свідка було заявлено клопотання, у судові засідання за викликом суду не з`явилася.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови апеляційний суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Оскаржувана постанова винесена 21 серпня 2023 року.

Доказів надсилання судом першої інстанції ОСОБА_1 копії постанови та її вручення матеріали справи не містять.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 26 лютого 2024 року.

На а. с. 24, 25 містяться заяви ОСОБА_1 від 06 лютого 2024 року із клопотанням про надання справи для ознайомлення адвокату Шабатурі О. А. Відповідно до відміток на заявах адвокат Шабатура О. А. 13 лютого 2024 року ознайомився із матеріалами справи та 14 лютого 2024 року отримав копію оскаржуваної постанови.

За змістом частини першої статті 271 КУпАП захисником у справі про адміністративне правопорушення може бути адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. За дорученням особи, яка його запросила, від її імені захисник має право подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також має інші права, передбачені законами України.

Частиною другою статті 271 КУпАП визначено, що повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.

Водночас матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували повноваження адвоката Шабатури О. А. на участь у розгляді даної справи.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, N 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст. 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що з метою недопущення позбавлення ОСОБА_1 права на доступ до правосуддя та на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції строк на подання апеляційної скарги слід поновити.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд виходить із такого.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до положень п. п. 1.1, 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема, пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння відповідно до пункту 3 Розділу І Інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Із аналізу вказаних норм слідує, що підставою для проведення огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння є наявність у поліцейського підстав вважати, що водій перебуває у такому стані на основі виявлених ознак сп`яніння.

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно із вимогами пункту 7 Розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За частиною 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу серії ААБ № 117213, 15 квітня 2023 року о 21 год. 40 хв. у м. Вінниця по вул. Брацлавській, 68 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Mercedes Benz E200CD», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився на місці зупинки при безперервній відеофіксації портативних відеореєстраторів, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від пояснень ОСОБА_1 відмовся (а. с. 2).

У направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено, що 15 квітня 2023 року ОСОБА_1 був направлений на огляд до КП ВОНД «Соціотерапія». У результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної служби у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду відмовився (а. с. 4).

На а. с. 6 міститься Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу Mercedes Benz E200CD, д.н.з. НОМЕР_1 від 15 квітня 2023 року.

До матеріалів справи також долучені відеозапис із автомобільного відеореєстратора з поліцейського авто та два відеозаписи з нагрудних камер поліцейських.

На відеозаписі з автомобільного відеореєстратора з поліцейського авто зафіксовано як працівники поліції у м. Вінниці на перехресті вулиць Замостянської та Брацлавської переслідують автомобіль Mercedes Benz E200CD, д.н.з. НОМЕР_1 , зупиняються за ним після перехрестя та до нього підходять.

На відеозаписах із нагрудних камер поліцейських зафіксовано як поліцейські виходять зі свого службового автомобіля та підходять до автомобіля Mercedes Benz E200CD», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходиться ОСОБА_1 та розмовляє по телефону, просить їх зачекати. Після того як ОСОБА_1 закінчує розмову, він виходить із автомобіля. Поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про те, що він порушує правила дорожнього руху, а саме рухається у темну пору доби без увімкненого світла фар, а також на перехресті здійснив рух прямо із крайньої лівої смуги, визначеної для руху ліворуч. Просять пред`явити документи.

О 22 год. 00 хв. поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , що на нього буде винесена постанова за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення правил дорожнього руху та запитує чи не вживав він алкоголь, той відповідає, що вживав нормально та їде додому. Каже, що військовий та приїхав у відпустку. Поліцейський пропонує йому пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 запитує для чого, якщо він не заперечує, що вживав алкоголь.

О 22 год. 03 хв. поліцейський просить ОСОБА_1 відкрити багажник автомобіля, оглядає його, потім салон.

О 22 год. 07 хв. поліцейський знову пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі. ОСОБА_1 каже, що пив. Поліцейський роз`яснює, що за відмову від проходження огляду також настає адміністративна відповідальність.

О 22 год. 10 хв. інший екіпаж поліції привозить прилад Драгер, а також за викликом поліції на місце зупинки авто прибувають працівники Військової служби правопорядку.

О 22 год. 14 хв. поліцейські знову пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, той знову запитує для чого, якщо він вживав алкоголь, тому на чергову пропозицію поліцейських відмовляється від проходження огляду і на місці зупинки авто, і у медичному закладі. Поліцейський роз`яснює йому, що за це передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП та запитує чи ОСОБА_1 розуміє наслідки відмови. Той відповідає, що розуміє та відмовляється від проходження огляду. Поліцейський роз`яснює, що на ОСОБА_1 буде складено протокол за ст. 130 КУпАП.

О 23 год. 01 хв. поліцейська ознайомлює ОСОБА_1 зі складеним протоколом.

О 23 год. 16 хв. поліцейська ознайомлює ОСОБА_1 зі складеною постановою за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

О 23 год. 37 хв. поліцейські передають автомобіль ОСОБА_1 тверезому водію, якого той сам викликав, проте ОСОБА_1 повідомляє, що не знає цю особу. Після цього працівники поліції роз`яснюють ОСОБА_1 , що його авто буде евакуйовано на арешт майданчик.

Таким чином доводи апеляційної скарги повністю спростовуються наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами.

Факт керування транспортним засобом безпосередньо ОСОБА_1 чітко зафіксований на відеозаписах.

Апеляційний суд зауважує на тому, що жодних заперечень проти того, що він керував автомобілем ОСОБА_1 протягом спілкування із поліцейськими не висловлював, жодних письмових або усних пояснень із цього приводу не надавав, натомість сам повідомляв, що їде додому.

Окрім того ОСОБА_1 особисто неодноразово повідомляв поліцейським про те, що він вживав алкоголь, а відтак зобов`язаний був пройти огляд на стан сп`яніння на численні законні вимоги поліцейських, проте такого обов`язку не виконав.

За таких обставин слід констатувати, що працівники поліції забезпечили ОСОБА_1 реальну, об`єктивну можливість реалізувати свій обов`язок та пройти огляд у встановленому законом порядку, однак ОСОБА_1 такою можливістю не скористався.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд виснує, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, зводяться до незгоди із ними, спрямовані виключно на уникнення покарання та факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не спростовують.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про залишення його апеляційної скарги без розгляду, яке подане 21 березня 2024 року, то апеляційний суд зазначає, що чинним законодавством про адміністративні правопорушення, а також нормами КПК України, не передбачено можливість залишення апеляційної скарги у справі про адміністративне правопорушення, без розгляду.

З огляду на викладене клопотання ОСОБА_1 не може бути задоволене.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 26 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, тому твердження скаржника про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими та безпідставними.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, не пропущені.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 245, 280, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 21 серпня 2023 року.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про залишення поданої ним апеляційної скарги без розгляду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Оніщук