П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла із Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №542029 від 12.02.2024, вбачається, що в період часу з 11.02.2024 року о 17.00 год. по 12.02.2024 рік 10.00 год. неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки, щодо виховання своєї малолітньої доньки гр. ОСОБА_2 2011 р.н., оскільки остання знаходилась на галявині в АДРЕСА_2 , вживала спиртні напої, а саме пиво, коньяк та вино, та вчасно не повернулася додому, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася повторно, про час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином. Так, судові повістки про її виклик в судове засідання було надіслано на її поштову адресу та шляхом смс повідомлень. Окрім того інформація щодо дати та часу розгляду справи була розміщена на офіційному веб-сайті Судова влада України, за посиланням: https://ug.zk.court.gov.ua/sud0712/gromadyanam/.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що її повідомлено про місце розгляду справи.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 , складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а тому її дії за ознаками ч. 1 ст. 184 КУпАП кваліфіковані правильно.

Відповідальність за ч.1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вина правопорушниці, стверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_2 , письмовими поясненнями ОСОБА_3 , письмовими поясненнями ОСОБА_4 , письмовими поясненнями ОСОБА_5 , письмовими поясненнями ОСОБА_5 , письмовими поясненнями ОСОБА_6 та постановою ГБВ №222310 від 13.02.2024 року відносно нього.

Суд констатує, що ОСОБА_1 , у судове засідання для надання особистих пояснень не з`явилася, правом на захист не скористалася, заперечень на протокол до суду не подавала.

При накладені адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 статті 184 КУпАП у вигляді попередження.

Згідно ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. №3674-VI(з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028,00 грн. Таким чином, правопорушниці необхідно сплатити судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 184, ст.ст. 283-284, 287, 291, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закон України «Про судовий збір» суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в сумі 605,60 грн.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути винесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош