ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/112/24 Справа № 711/8690/23 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Комплєктова Т. О. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Дона В.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Дона В.О. на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 січня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, ІПН НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.01.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, 16.11.2023 о 23 год. 47 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21053» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Симиренківській, 25 в м. Черкаси, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу «Drager», результат тесту позитивний - 1,36 ‰, чим порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Дон В.О. просить скасувати постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.01.2024, а провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обгрунтування апеляційних вимог зазначає про недоведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, недопустимість як доказу протоколу про адміністративне правопорушення, який складено з порушенням вимог процесуального закону та відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є об`єктивною стороною складу даного адміністративного правопорушення.

Вказує, що газоаналізатор Драгер Алкотест 6820, за допомогою якого проводився огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, востаннє проходив перевірку калібровки 01.12.2022, тобто, з порушенням встановленого шестимісячного строку, передбаченого Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735.

Окрім того, Драгер Алкотест 6820 не внесений до «Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення», не містить оцінки відповідності та державної реєстрації. З копії сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки виданого 01.09.2014 вбачається, що він чинний до 27.03.2017.

Зазначає, що з матеріалів адміністративної справи не вбачається, які були підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, його поведінка цілком відповідала обстановці і будь-яких ознак сп`яніння він не виявляв.

Крім того, матеріали справи не містять інформації про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та надання права керування уповноваженій особі, що, на думку захисту, спростовує викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини про керування останнім транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, заслухавши думки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Дона В.О., які підтримали апеляційні вимоги та просили їх задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, прихожу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не належить, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Статтями 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порушення цієї заборони тягне за собою адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується положеннями ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 та його захисника адвоката Дона В.О. про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №625713 від 17.11.2023, згідно якого ОСОБА_1 16.11.2023 о 23 год. 47 хв. керував автомобілем «ВАЗ 21053», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Симиренківській, 25 в м. Черкаси, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у зв`язку із виявленням характерних ознак: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, на місці зупинки транспортного засобу за добровільною згодою водія та за допомогою приладу «Драгер». Результат тесту склав 1,36% проміле.

Підстав вважати, що протокол про адміністративне правопорушення є незаконним і складений безпідставно, як на це в апеляційній скарзі вказує захисник, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Даний протокол відповідає вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно підтверджуються сукупністю інших доказів, наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

При цьому враховується, що будь-яких заперечень щодо змісту протоколу ОСОБА_1 не висловлював, правом надати пояснення щодо обставин події, не скористався.

З Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення. Огляд проводився за допомогою приладу Драгер 6820, приладом 0275. Результат огляду позитивний 1,36 проміле. З результатами такого огляду ОСОБА_1 погодився, про що міститься його підпис у відповідній графі Акту.

З роздруківки Drager Alkotest 6820, вбачається, що результат тесту ОСОБА_1 на алкоголь є позитивним і дорівнює 1,36 ‰. Вказана роздруківка містить підпис ОСОБА_1 та не містить будь-яких заперечень останнього щодо виявлених показників.

Що стосується доводів захисника про те, що процедура освідування на стан сп`яніння була грубо порушена, оскільки відсутні докази про те що вимірювальна техніка та обладнання були дозволені МОЗ та відсутні дані щодо калібрування приладу «Драгер», то вони не заслуговують на увагу та спростовуються наступним.

Відповідно до Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. №1452/735 та зареєстрованої в МЮУ 11.11.2015 за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до переліку технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6810», «Alcotest 6820», «Alcotest7410 Plus com», «Алконт 01».

Всі види газоаналізаторів Drager Alcotest зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29.12.2014 № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу Драгер «Алкотест 6820» працівниками поліції під час виконання своїх службових обов`язків.

Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видані Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016. Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG & Co KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 і становить 1 рік.

Так, відповідно до наказу Міністерства Економічного розвитку і торгівлі України № 1747 від 13.10.2016 із наступними змінами «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлено, що газоаналізатори підлягають періодичній повірці міжповірочним інтервалом в 1 рік.

Як вбачається з матеріалів справи, до протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення додане свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П51QM165208322, газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alcotest 6820», зав. №ARHJ-0275, який пройшов повірку 01.12.2022, дане свідоцтво дійсне до 01.12.2023.

Крім того, як слідує з роздруківки Drager Alkotest 6820, прилад № ARHJ-0275 пройшов калібрування 09.11.2023.

Обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення також підтверджуються відеозаписами реєстратора та нагрудних камер працівників поліції, якими безперервно зафіксовано саме ті обставини, які мають значення для правильного встановлення обставин справи, в тому числі факт запинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , роз`яснення прав, передбачених ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України, його огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу «Drager», результати такого огляду, з якими останній погодився, у медичний заклад їхати бажання не виявив.

Доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд розцінює критично, оскільки будь-яких підтверджень, що за кермом перебувала інша особа матеріали справи не містять.

При цьому такі доводи спростовуються даними відеозапису з відеореєстратора патрульного автомобіля, яким зафіксовано обставини слідування працівників поліції за транспортним засобом «ВАЗ 21053», після зупинки якого з місця водія вийшов ОСОБА_1 , йому роз`яснено причини зупинки та, з огляду на виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці, на що останній погодився. Крім того під час розмови з працівниками поліції сам ОСОБА_1 визнав факт керування транспортним засобом.

Доводи захисника про безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 є надуманими та такими, що не узгоджуються з матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Зокрема, як слідує з рапорту поліцейського від 17.11.2023, автомобіль «ВАЗ 21053» д.р.з. НОМЕР_2 здійснював рух по вул. Симиренківська, 25 в м. Черкаси з непрацездатними задніми габаритами. Саме у зв`язку із наведеним даний автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 було зупинено. Під час спілкування з водієм у нього виявлено характерні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропоновано пройти відповідний огляд на місці або у медичному закладі.

Зафіксовані в рапорті дані про причину зупинки транспортного засобу підтверджуються даними відеозапису з відеореєстратора патрульного автомобіля, з якого вбачається, що автомобіль «ВАЗ 21053» д.р.з. НОМЕР_2 здійснював рух з непрацездатним заднім габаритом. З відеозаписів нагрудних камер працівників поліції також вбачається, що ОСОБА_1 декілька разів було повідомлено про причини зупинки його транспортного засобу та непрацюючі габарити.

Враховується, що з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху України незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та не впливає на причину зупинки.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 працівниками поліції не було відсторонено від керування транспортним засобом, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З аналізу даної статті вбачається, що з метою усунення небезпеки, що виникає при знаходженні за кермом водія (судноводія) у стані сп`яніння, законодавством передбачена можливість відсторонення зазначених осіб від керування транспортними засобами або суднами. Відсторонення водіїв від керування транспортним засобом полягає у примусовому припиненні руху, звільнення транспортного засобу від особи, що ним керує, затримання посвідчення водія і здачі у разі необхідності транспортного засобу на платну стоянку або до відповідного органу.

Зі змісту розмов між ОСОБА_1 та поліцейськими, які зафіксовані на відеозаписі, вбачається, що останні виконали вимоги ст. 266 КУпАП та вказали ОСОБА_1 на те, що він не може надалі керувати транспортним засобом через перебування в стані алкогольного сп`яніння.

В будь-якому випадку такі доводи не спростовують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прихожу до переконливого висновку, що наявні у справі докази, якими суд обґрунтовував постановлене рішення, є послідовними, взаємоузгодженими та у своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накладене судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, вимогам ст.ст. 33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення, є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.01.2024 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Дона В.О. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба