Справа № 487/7882/23
Провадження № 33/812/54/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 лютого 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Голощаповою А.О.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Коваля В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 11 вересня 2023 року серії ААД № 414674, 11 вересня 2023 року о 10 год. 00 хв. по вул. Генерала Карпенка біля буд. 37 в м. Миколаєві водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВYD F-3 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, неприродна блідість обличчя. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Порушення зафіксовано на бодікамеру 474681.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП суд розглянув справу без його участі, не повідомивши належним чином про розгляд справи, чим позбавив права на захист. Також зазначає, що протокол від 11 вересня 2023 року відносно нього за керування транспортним засобом у стані сп`яніння ніхто не складав, притягнення за це правопорушення ніхто не ініціював і відповідних доказів перебування його у стані алкогольного сп`яніння (ані у формі огляду за допомогою технічних засобів, ані огляду в медичному закладі) не подавав та матеріали справи таких оглядів не містять. Отже протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Звертає увагу, що під «керуванням транспортним засобом» розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Тоді як він транспортним засобом не керував та не був взагалі зупинений для складання протоколу про адміністративне правопорушення за обставин, які зазначені в протоколі від 11 вересня 2023 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Коваля В.І. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.9-а Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З оскаржуваної постанови вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення від від 11 вересня 2023 року серії ААД № 414674, 11 вересня 2023 року о 10 год. 00 хв. по вул. Генерала Карпенка біля буд. 37 в м. Миколаєві водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, неприродна блідість обличчя. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Порушення зафіксовано на бодікамеру 474681.

Від підпису в протоколі та від отримання його копії ОСОБА_1 відмовився, про що зазначено у протоколі та підтверджується відеозйомкою, проведеною на боді-камеру поліцейського.

З проведеної працівниками поліції відеозйомки також убачається, що працівники поліції пропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, від чого ОСОБА_1 відмовився, після чого поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 , що той порушує п. 2.5. Правил дорожнього руху, а тому на нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП (відео 10:05:25-10:06:10).

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмови ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність присутніх в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення ОСОБА_1 вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції ст. 268 КУпАП щодо розгляду справу без участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, за відсутності доказів належного повідмлення такої особи про дату, час та місце розгляду справи не є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Крім того, ОСОБА_1 скористався послугами адвоката, адвокат Коваль В.І. та Кравченко С.М. приймали участь в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції та надавали пояснення щодо обставин справи, в зв`язку з чим слід вважати поновленими передбачені ст. 268 КУпАП права ОСОБА_1 .

Доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом та не був взагалі зупинений для складання протоколу про адміністративне правопорушення за обставин, які зазначені в протоколі від 11 вересня 2023 року, спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому працівники поліції за паспортом встановлюють дані водія ОСОБА_1 та він повідомляє, що їхав з дому, бо посварився (10:01:53). На питання поліцейського: «Ви їхали на ремонт?» ОСОБА_1 це підтвердив. Також відеозаписом зафіксовано як ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, після чого на нього був складений протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Викладені обставини переконливо доводять той факт, що під час зупинки працівниками поліції автомобіля 11 вересня 2023 року о 10 год. 00 хв. по вул. Генерала Карпенка біля буд. 37 в м. Миколаєві, ним керував саме ОСОБА_1 .

До того ж у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив факт зупинки працівниками поліції автомобіля під його керуванням та пояснив, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки не знав, що за це передбачена відповідальність.

Доводи ОСОБА_1 , що протокол від 11 вересня 2023 року відносно нього за керування транспортним засобом у стані сп`яніння ніхто не складав, притягнення за це правопорушення ніхто не ініціював і відповідних доказів перебування його у стані алкогольного сп`яніння не подавав та матеріали справи таких оглядів не містять, суд визнає неспроможними, так як вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП складений за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (п. 2.5 Правил дорожнього руху), а не за перебування в такому стані.

Факт ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом складеного стосовно нього протоколу, його відмова на пропозицію поліцейського надати письмові пояснення а також відмова від підпису у протоколі та в отриманні його копії зафіксовані проведеною працівниками поліції відеозйомкою, що була досліджена у суді апеляційної інстанції.

Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст. 254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу, а саме з відеоматеріалами, зафіксованими працівниками поліції на бодікамеру 474681.

На переконання апеляційного суду надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та узгоджуються із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові, а тому немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Зважаючи на викладене, з урахуванням положень ст. 33 КУпАП, ОСОБА_1 обґрунтовано притягнуто до відповідальності та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

За такого прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.

Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 листопада 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць