СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/6006/24
пр. № 3/759/2379/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Єросова І.Ю. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшли матеріали справи щодо притягнення ОСОБА_1 за правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до даних протоколу серії ААД №863188 від 13.03.2024 р. ОСОБА_1 13.03.2024 р. о 01:45 год. у м.Києві по вул.Ак.Булаховського, 2 керував транспортним засобом «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія із застосування приладу «Драгер», чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Поліщук В.А. просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності. Факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не заперечується, однак, таке керування викликано виключно необхідністю своєчасно надати медичному допомогу дружині, в якої різко погіршився стан здоров`я, шляхом доставлення її до лікаря, оскільки екстрена медична допомога тривалий час не прибувала на виклик. Небезпека правам дружини, яка потребувала медичної допомоги, не могла бути усунута іншим шляхом, ніж як керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, а тому таке керування транспортним засобом слід визнати таким, що вчинене у стані крайньої необхідності. ОСОБА_1 при керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не спричинив шкоди іншим учасникам дорожнього руху, поводився адекватно обстановці, погодився пройти огляд на стан сп`яніння, повідомив працівникам поліції, що вживав алкоголь та причину, яка спонукала його сісти за кермо у такому стані. Тобто, шкода від керування у стані алкогольного сп`яніння є менш значною, ніж відвернута шкода, пов`язана із життям та здоров`ям дружини, яка за даних обставин не могла бути усунута іншими способами.

Суд, заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та долучені до неї докази, доходить наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП суддя зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від установленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком)визнається протиправна, винна (умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 13.03.2024 р. ОСОБА_1 13.03.2024 р. о 01:45 год. у м.Києві по вул.Ак.Булаховського, 2 керував транспортним засобом «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» результат огляду - позитивний, 1.39 проміле.

З долучених до матеріалів справи захисником доказів, вбачається, що ОСОБА_1 здійснював дзвінки за номером «103» о 01 год.09 хв., о 01 год. 10 хв., та о 01 год. 14 хв.

Роздруківкою кардіограми серця ОСОБА_2 , яка була зроблена 13.03.2024 р. о 02 год. 08 хв. та відповідним талоном КНП «Центр ЕМД та МК» від 13.03.2024 р. підтверджується надання допомоги дружині ОСОБА_1 .

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до статті 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП полягає, зокрема, у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до пункту 2.9 "а" Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 17 КУпАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, що виключає адміністративну відповідальність. Зокрема, діяв для усунення небезпеки, яка загрожувала здоров`ю його дружини ОСОБА_2 , і ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами. Заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Факт того, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, повністю доведений дослідженими в суді доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності, а саме: роздруківками з телефону ОСОБА_1 про екстрені виклики «103», талоном КНП «Центр ЕМД та МК», роздруківкою кардіограми серця.

Відповідно до статті 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті "для усунення небезпеки, яка загрожує".

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається.

Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Підставою крайньої необхідності є небезпека інтересам, які охороняються адміністративним законодавством. Ця небезпека може бути викликана: 1) протиправними діями людини: 2) діями тварин; 3) природними явищами; 4) джерелом підвищеної небезпеки (технічними та транспортними засобами) тощо. Крім того, крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): - небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; - при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; - шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

Обставини справи свідчать про те, що небезпека, яка виникла для життя і здоров`я іншій особі не могла бути усунута іншими дієвими засобами. Крім того, заподіяна шкода громадському порядку є менш значною, ніж відвернена.

Таким чином, аналізуючи наведене вище, враховуючи пояснення адвоката Поліщука В.А., відсутність доказів, які б спростовували позицію останнього, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності.

Згідно вимог ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно з приписами ч. 1 п. 4 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Отже, враховуючи встановлення факту того, що ОСОБА_1 , діяв в стані крайньої необхідності, що виключає адміністративну відповідальність, суд доходить висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП за обставин вчинення дії в стані крайньої необхідності.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 8, 24, 221, 276, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за обставин вчинення дії в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 289, 290 КпАП України.

Суддя І.Ю. Єросова