справа № 753/5419/24
провадження № 3/753/2396/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коренюк А.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, працюючу вчителем в ПВК № 240 «Соціум», зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 1732 КпАП України, суддя -

ВСТАНОВИВ:

10.03.2024 року об 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила дії психологічного та фізичного характеру відносно доньки ОСОБА_2 , а саме погрожувала вигнати з квартири, тримала за руки, вдарила у спину, розбила губу, чим завдала психологічного та фізичного болю.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 1732 ч.1 КпАП України.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 , діюча на підставі ордера адвоката про надання правової допомоги від 18.03.2024 року, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи за адресою, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення - рекондованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним повідомленням на офіційному сайті судової вдади (суду), смс - повідомленням, з`явилась, вину не визнала, просила закрити провадження по справі за відсутності події та складу правопорушення.

Водночас, ОСОБА_1 визнала, що мав місце сімейний конфлікт між нею та дочкою, проте винною у ньому себе не визнає, оскільки його ініціатором стала дочка ОСОБА_2 , яка, на її думку, має психологічні вади, без належного обґрунтування та підтверджуючих доказів, при цьому визнала, що уникнути конфліктної ситуації в сім`ї не намагалась, оскільки заступилась за чоловіка, за якого побоювалась унаслідок дій (поведінки) дочки.

Суддя, надавши правову оцінку даним поясненням, враховуючи матеріали справи про адміністравне правопорушення, зібраним правоохоронцями доказам, розцінює такі пояснення, за відсутності доказів про спростування вини, як підставу уникнення від адміністративної відповідальності. Правових підстаав для закриття провадження по справі немає, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного уповноваженою особою, зазначений та на його підтвердження забезпечений належними доказами склад правопорушення за ч. 1 ст. 1732 ч.1 КпАП України у діях ОСОБА_1 .

На підтвердження протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою особою долучені: рапорт працівника поліції, яким зафіксований виклик за заявою ОСОБА_2 , 1996 р.н., працівників поліції з підстав завдання їй, у т.ч., й збоку матері ОСОБА_1 фізичного та психологічного насилля 10.03.2024 року, письмовими поясннями учасників сімейного конфлікту ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , які судом приймаються до уваги при прийнятті рішення.

Так, ОСОБА_2 у своїх поясненняв вказує, що 10.03.2024 року їй завдали фізичного та психологічного болю. Її батьки погрожували виселити її та її дочку з квартири, пошкодити та викинути з квартири речі, побили, чинили психологічний тиск, тримали за руки, вдарили у спину, розбили губу, штовхали, тягли за волосся.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод. Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення йде своїм корінням у більш загальний принцип, втілений у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Втім, це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Оцінка доказів відповідно до ст. 252 КпАП України відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суть адміністративного правопорушення - є основною складовою правопорушення.

Особа, щодо якої складений протокол/постанова про адміністративне правопорушення, має знати в чому вона звинувачується.

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення (ч.1 ст. 8 КпАП України).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1 ст. 9 КпАП України).

Відповідно до ст. 280 КпАП України суд при розгляді справи зобов"язаний з"ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Вина правопорушника підтверджується матеріалами адміністративної справи: протоколом адміністративного правопорушення, заявою про вчинення правопорушення, її фіксацію правоохоронним органом, письмовими поясненнями учасниками події.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини "стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Докази, які б спростовували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 1732 КпАП України, суддею не встановлені.

Так, докази про вчинення ОСОБА_1 правопорушення є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і у своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення, та винуватість в них такої особи.

Таким чином, вважаю доведеною вину ОСОБА_1 у вчинні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КпАП України.

Вислухавши ОСОБА_1 , її представника, дослідивши матеріали справи, враховуючи особу ОСОБА_1 , винність її дій по відношенню до дочки, наслідки вчиненого ним правопорушення, сукупності ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою ознак, за якими можна констатувати винуватість доведеною, суддя вважає за необхідне застосувати до такого правопорушника адміністративне стягнення, як це передбачено диспозицією та санкцією ч.1 ст. 173-2 КпАП України, у мінімально визначеному розмірі.

Вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Відповідно до ст. 401 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 1732 ч.1, ст. 26, ст.ст. 283 - 285 КпАП України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 (нуль) копійок на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Копію постанови невідкладно направити для відома правопорушнику, та для виконання - до ВДВС РУЮ за територіальністю.

Строк звернення до виконання - три місяці.

СУДДЯ: