Справа № 308/4699/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі судді Дегтяренко К.С., за участю секретаря судового засідання Чейпеш В.В., розглянувши заяву прокурора про відвід судді Логойди І.В. по справі №308/4963/24 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

встановив:

У провадженні судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Логойди І.В. знаходиться справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Під розгляду вказаної справи прокурор відділу обласної прокуратури Вакула Ю. заявила відвід судді Логойді І.В., який мотивовано тим, що між головуючою у справі і особою, щодо якої складено протокол, та особами, прав яких стосуються правовідносини, які є предметом протоколів про адміністративне правопорушення. Враховуючи викладене, виникають сумніви щодо об`єктивності та неупередженості головуючої при розгляді справи.

Згідно протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 березня 2024 року головуючим з розгляду вказаної заяви про відвід судді Логойди І.В. визначено суддю Дегтяренко К.С..

У судове засідання учасники процесу не з`явилися, належним чином повідомлені про час, дату і місце його проведення, клопотання про відкладення не подали.

Розглянувши заяву про відвід судді, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про те, що заява про відвід судді ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з таких підстав.

При розгляді заяви про відвід судді Логойди І.В. суд зважає на те, що хоча за змістом ст.7 КУпАП вирішення питань притягнення особи до адміністративної відповідальності по аналогії заборонено, тобто унеможливлює застосування по аналогії норм, що встановлюють протиправність суспільної поведінки, проте немає жодних обмежень на застосування аналогії при застосуванні норм процесуального характеру.

Відповідно до ст.ст.2, 246 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, як і провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється згідно з цим Кодексом та іншими законами України.

Оскільки забезпечення права на справедливий суд є основним завданням суду та прямо гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо заявленого відводу застосувати норми КПК України, які регулюють вирішення відводів та самовідводів у кримінальному провадженні.

Відповідно до Першого показника Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23, принцип незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою (п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки суддів).

Положеннями ст.ст.75, 76 КПК України передбачено вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в розгляді кримінального провадження.

Пунктом 4 ст.75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Суд констатує, що для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини для відсторонення судді від справи потрібні докази фактичної наявності упередженості судді. При цьому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, підставою заявленого відводу є твердження про наявність взаємозв`язків між головуючою і особою, щодо якої складено протокол, та особами, прав яких стосуються правовідносини, які є предметом протоколів про адміністративне правопорушення.

Зі змісту досліджуваної заяви слідує, що висновок прокурора про упередженість судді Логойди І.В. ґрунтується на тому, що її чоловік перебував у відносинах підпорядкування зі ОСОБА_3 , тоді як порушення, зміст якого викладено в адміністративному протоколі №47 від 08.03.2024, стосується факту прийняття на роботу до КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради ОСОБА_4 , тобто сина вищезгаданого ОСОБА_3 .

За обставин цієї справи сумніви прокурора в неупередженості судді та її необ`єктивність є виключно наслідком його суб`єктивних міркувань, що ґрунтуються на припущеннях. При цьому слід зауважити про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено щодо зовсім іншої особи, а саме ОСОБА_1 . Доказів наявності взаємозв`язків між суддею Логойдою І.В. її чоловіком та ОСОБА_1 відсутні.

Таким чином, обставини, на які покликається прокурор не можуть тягнути усунення судді від здійснення правосуддя у справі про адміністративне правопорушення.

Беручи до уваги наведене, суд вважає, що передбачені законодавством, у тому числі й ст.ст.75, 76 КПК України, обставини для відводу судді Логойди І.В. у даній справі відсутні, у зв`язку з чим, заява прокурора про її відвід до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 246 КУпАП, ст. ст. 75, 76 КПК України, суд,

постановив:

У задоволенні заяви прокурора про відвід судді Логойди І.В. по справі №308/4963/24 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-7 КУпАП відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя К.С. Дегтяренко