справа № 631/108/23
провадження № 3/631/1/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року селище міського типу Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Мащенко Світлана Василівна, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Старобільськ Луганської області,

громадянина України (паспорт з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_1 , виданий 07.10.2021 року органом 6347),

реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який не працює, зареєстрований та проживає за адресом:

АДРЕСА_1 ;

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

20.01.2023 року о 22 годині 42 хвилини ОСОБА_1 в селі Вільхуватка на автодорозі між селом Ватутіне та селом Вільхуватка Харківського району Харківської області керував автомобілем марки «ВАЗ 21063 СПГ», державний номерний знак НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком про стан алкогольного сп`яніння, зробленого за допомогою Драгера 6820, результат 1,60 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (зі змінами та доповненнями), за що передбачена адміністративна відповідальність частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правопорушник ОСОБА_1 до судді з`являвся, з матеріалами справи та відеозаписом вчинення правопорушення ознайомлений у повному обсязі 29.03.2023 року, про що свідчить його власноручний запис на заяві захисника, яка надійшла за допомогою електронних засобів зв`язку за вхідним № ЕП-324/23-вх від 28.02.2023 року, щодо відкладення розгляду справи задля узгодження правової позиції адвоката та особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення. В подальшому надав письмові пояснення, в яких зазначив, що з протоколом не згоден, посилався на те, що транспортним засобом не керував, а автомобіль стояв на узбіччі, зламаний і такий, що не рухався, чекав на допомогу по відбуксуванню. Інспектор під`їхав, перевірив документи, став позаду його автомобіля, а коли стемніло, він увімкнув габарити, після чого працівники поліції під`їхали та почали казати, що автомобіль рухався.

З матеріалів справи з єдиним унікальним № 631/108/23 (провадження № 3/631/1/24) вбачається, що з часу її прийняття до розгляду суддею Мащенко С. В., вона неодноразово призначалась до розгляду, та чисельні рази відкладалась у зв`язку із відповідними клопотаннями захисника особи, яка притягається до відповідальності,- адвоката Кузьміна Є. О., а саме:

-28.02.2023 року (вхідний № ЕП-324/23-вх) про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні;

-03.04.2023 року (вхідний № ЕП-579/23-вх) про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншій справі;

-10.04.2023 року (вхідний № ЕП-623/23-вх) про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншій справі;

-12.05.2023 року (вхідний № ЕП-1124/23-вх) про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншій справі;

-02.08.2023 року (вхідний № ЕП-1469/23-вх) про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зупиненням його права на заняття адвокатською діяльністю КДКА Київської області на підставі рішення № 115/2023 від 21.07.2023 року строком на 6 місяців;

-17.08.2023 року (вхідний № Еп-1559/23-вх) про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зупиненням його права на заняття адвокатською діяльністю КДКА Київської області на підставі рішення 115/2023 від 21.07.2023 року строком на 6 місяців та його оскарженням.

Починаючи з 12.09.2023 року ОСОБА_2 , в тому числі й 18.01.2024 року (вхідний № ЕП-106/23-вх) надавав на обґрунтування своїх повноважень тільки диплом, та прохав проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів, застосувавши аналогію закону із кримінальним процесуальним законодавством, яке, доречи, з огляду на зміст статті 336 Кримінального процесуального кодексу України та сталу практику, в тому числі й Верховного Суду, надає можливість проведення дистанційного судового провадження лише з приміщення слідчого ізолятора чи суду.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Конвенції, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року (заява № 28249/95), в якому зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява №3236/03) вказує, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Положеннями статті 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено п`ятнадцятиденний строк розгляду справ про адміністративні правопорушення, при цьому частина 6 статті 38 вищевказаного нормативно-правового акту визначає кінцевий строк притягнення до адміністративної відповідальності, який становить один рік з дня вчинення правопорушення.

Впродовж перебування справи з єдиним унікальним № 631/108/23 в провадженні судді Мащенко С. В. особа, відносно якої складено протокол, та его захисник жодного клопотання по суті правопорушення, заперечень, розгорнутих пояснень щодо обставин справи тощо не надали. Додаткових доказів не надсилали. Із проханням про виклик свідків не звертались.

Фактично на протязі тривалого часу вони клопотали про відкладення розгляду справи, що свідчить про тактику захисту, спрямовану на затягування розгляду справи з метою сплину строків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинене.

Окрім того, до захисника ОСОБА_1 адвоката Кузьміна Є. О. застосовані заходи дисциплінарного стягнення, внаслідок яких зупинене його право на заняття адвокатською діяльністю строком на 6 місяців.

Після вказаної події ОСОБА_2 надав лише диплом бакалавра з відзнакою, обґрунтовуючи своє право брати участь у справі в якості фахівця у галузі права.

Натомість зміст статті 271 Кодексу України про адміністративні правопорушення мовить про те, що у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.

Отже, чинний процесуальний кодифікований закон України щодо повноважень захисника мовить про те, що дійсно ним може бути інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Натомість, вказаного доручення юридичної особи до диплому не додано, докази, що між фізичною особо фахівцем у галузі права бакалавром ОСОБА_2 укладено договір на надання правової допомоги відсутні, а наявний договір, укладений між особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та юридичною особою: АДВОКАТСЬКИМ БЮРО «КУЗЬМИН ТА ПАРТНЕРИ».

При цьому юридичну діяльність адвокатських бюро регламентує припис статті 14 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05.07.2012 року (із змінами та доповненнями), частини 1 та 6 якої мовлять про те, що адвокатське бюро є юридичною особою, створеною одним адвокатом, і діє на підставі статуту. Адвокатське бюро може залучати до виконання укладених бюро договорів про надання правничої допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Адвокатське бюро зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності.

Окрім того, особа вважається такою, що є фахівцем у галузі права та за законом має право надавати правничу допомогу, зокрема, якщо вона зареєстрована як фізична особа підприємець із основним видом діяльності за КВЕД 2010: «69.10 Діяльність у сфері права».

Інформації про таку реєстрацію ОСОБА_2 не надано, відомостей про те, що між ним як фізичною особою та ОСОБА_1 укладений цивільно правовий договір про надання юридичних послуг, який би за своєї правовою природою відповідав вимогам щодо договору про надання правової допомоги, посилання на який наявне в статті 271 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відсутнє.

Таким чином, суддя вважає за можливе розглядати справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та фізичної особи - ОСОБА_2 , який має кваліфікацію бакалавр із базової вищої освіти за напрямком підготовки «Право», оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Тим більше, що стаття 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Наявними матеріалами справи про адміністративне правопорушення вина ОСОБА_1 повністю доведена.

Так, відповідно до приписів статті 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, сукупністю даних Протоколу про адміністративне правопорушення (серії ААБ № 034827), складеного 20.01.2023 року поліцейським офіцером громади СВГ ВП ХРУП № 1 Головного управління Національної поліції Харківської області старшим сержантом поліції Струповим Д. О., та змісту диску CD-R, доданого до нього, підтверджуються обставини, місце та час вчинення правопорушення (а. с. 2, 14).

Відповідно до тестування на алкоголь, доданого до протоколу (серії ААБ № 034827) від 20.01.2023 року, зробленого інспектором поліцейським офіцером громади СВГ ВП ХРУП № 1 Головного управління Національної поліції Харківської області старшим сержантом поліції Струповим Д. О. за допомогою приладу Драгер ALCOTEST 6820 ARJL.0261 і надрукованого на принтері ARJK.0468, у ОСОБА_1 виявлено 1,60 проміле алкоголю в повітрі, що він видихає (а. с. 3).

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного поліцейським офіцером громади СВГ ВП ХРУП № 1 Головного управління Національної поліції Харківської області старшим сержантом поліції Струповим Д. О., убачається, що огляд проводився у зв`язку із виявленням запаху алкоголю з ротової порожнини, різкою зміною шкіряного покрову обличчя, порушенням координації рухів, поведінкою, що не відповідала обстановці. Огляд проводився за допомогою приладу Драгер ALCOTEST 6820 ARJL.0261, та було виявлено1,60 проміле алкоголю у повітрі, що видихає ОСОБА_1 , про що в графі «З результатами згоден» зазначено, що від підпису відмовився (а. с. 4).

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного 20.01.2023 року о 22 годині 38 хвилин поліцейським офіцером громади СВГ ВП ХРУП № 1 Головного управління Національної поліції Харківської області старшим сержантом поліції Струповим Д. О., ОСОБА_1 відмовився проїхати до закладу охорони здоров`я (а. с. 5).

Відповідно до рапорту поліцейського офіцеру громади СВГ ВП ХРУП № 1 Головного управління Національної поліції Харківської області старшого сержанта поліції Струпова Д. О. від 20.01.2023 року, останній повідомив начальнику відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області підполковнику поліції Аркадію Глущенку про те, що 20.01.2023 року близько 22 години 07 хвилин спільно з ДОП капітаном поліції Плоткіним М. О. та ДОП майором поліції Булгаковим О. І., здійснювалося патрулювання в селі Вільхуватка Харківського району Харківської області. Під час руху на службовому автомобілі «Рено Дастер», державний номерний знак НОМЕР_4 , було помічено автомобіль «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_5 , водій якого їхав не по автодорозі, а по узбіччю, чим привернув увагу. Після чого було прийнято рішення про зупинку даного транспортного засобу, були ввімкнені світлові маячки синього та червоного кольору та через гучномовець подано команду водієві про зупинку. Після зупинки автомобіля, підійшовши до водія та представившись, назвали причину зупинки та після чого попрохали водія надати відповідні документи, а саме: посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, та було встановлено особу водія, яким виявився ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкає за адресом: АДРЕСА_1 . Під час спілкування з останнім виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. В подальшому, водієві було роз`яснено, що у зв`язку з виявленням у нього ознак алкогольного сп`яніння, йому буде запропоновано пройти освідування за допомогою газоаналізатору Драгер 6820, на що ОСОБА_1 погодився. В цей час на місце зупинки під`їхав екіпаж поліції в складі начальника сектора превенції капітана поліції ОСОБА_4 та ПОГ капітана поліції ОСОБА_5 , на службовому автомобілі «Рено Дастер», державний номерний знак НОМЕР_6 . В подальшому, було викликано екіпаж поліції в складі інспектора СРПП лейтенанта поліції Пашкова Ю. О. та поліцейського СРПП старшого сержанта поліції Ткачова М. В., на службовому автомобілі «Мітсубісі Аутлендер», державний номерний знак НОМЕР_7 , в яких був наявний газоаналізатор Драгер 6820, та ОСОБА_1 , у встановленому законом порядку запропоновано пройти огляд на стан алкоголю в видихаємому повітрі, за допомогою газоналізатору Драгер 6820. Останній погодився та пройшов його на місці із результатом - 1,60 проміле. 3 цим результатом правопорушник не згоден, проте їхати до медичного закладу відмовився. Також останній поводив себе зухвало та в категоричній формі відмовився від дачі будь-яких пояснень та підписів в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, роз`ясненні прав та обов`язків, роздруківці з принтеру до Драгеру 6820. В результаті чого, було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , вилучено водійське посвідчення (серії НОМЕР_8 ) та видано тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом(а. с. 6 - 7).

Отже, оцінивши матеріали справи та наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, своєчасному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю факт вчинення ОСОБА_1 проступку, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведеним, а тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Приходячи до такого, суддя критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 , наданих у письмовій формі суду, оскільки вони повністю спростовані наявними доказами у їх сукупності. Будь-яких підтверджень пояснень правопорушника щодо стану алкогольного сп`яніння, часу та місця вживання алкогольних напоїв, яким чином він опинився на узбіччі у стані сп`яніння не має, що викликає сумніви у істинності цих пояснень та вимагає піддати їх сумнівну із можливістю дійти до обґрунтованого висновку про те, що він дійсно керував транспортним засобом всупереч встановлених вимог Правил дорожнього руху у стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддею не встановлено.

Крім того, майнової шкоди проступком не заподіяно.

При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, суддя враховує характер вчинення правопорушення, ступень вини, майновий стан, особу правопорушника, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність винного, й вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в виді штрафу в межах, установлених частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1000 х 17 гривень = 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладаючи на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, слід вирішити питання про стягнення з нього й судового збору.

Так, відповідно до вимог статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. При цьому розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким законом, що встановлює правові засади справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями), частина 1 та пункт 5 частини 2 статті 4 якого передбачають, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі, яка дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому він справляється.

Пунктом 9 частини 1 статті 40 Бюджетного кодексу України № 2456 VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями) визначено, що розмір прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для основних соціальних і демографічних груп населення визначається Законом про Державний бюджет України.

Відповідно до приписів абзацу 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» № 3460-IX від 09.11.2023 року, з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб встановлений в сумі 3028,00 гривень.

Таким чином, у зв`язку із накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, з нього слід стягнути й судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 гривень, із розрахунку: 0,2 х 3028,00 гривень = 605,60 гривень.

Приймаючи постанову, суддя також вважає за необхідне зазначити, що пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Пунктом 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» вищезазначеного Закону на законодавчому рівні унормовано, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до цього, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, а тому справа перебувала на розгляді судді належного та повноважного суду.

На підставі викладеного, діючи в точній відповідності із законом, з метою зміцнення законності, виховання особи, яка вчинила це адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, керуючись статтею 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); статтею 17, пунктом 6 частини 2 статті 36 і пунктами 3 та 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року, статтею 40 Бюджетного кодексу України № 2456 VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями), статтею 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями), абзацом 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» № 3460-IX від 09.11.2023 року, частиною 5 статті 7, статтями 23, 27, 33 - 35, 38, 40-1, частиною 1 статті 130, статтями 245, 246, 249, 251, 252, частиною 2 статті 268, частиною 2 статті 277, статтями 280, 283 285, частиною 2 статті 287 та статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення № 8073-Х від 07.12.1984 року (із змінами та доповненнями), -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного проступку, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, із зарахуванням на наступні банківські реквізити: номер рахунку (IBAN): UA 0020001, код класифікації доходів бюджету: 21081300. Отримувач: ГУК Харківської області - код -21081300. Код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) електронне адміністрування податку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок), із зарахуванням на наступні банківські реквізити: отримувач: ГУК у місті Києві /місто Київ/ 22030106. Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП електронне адміністрування податку). Номер рахунку (IBAN) UA 0026001. Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, інакше постанова надсилається для примусового виконання, у порядку якого стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34000,00 гривень (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок),та витрати на облік цього правопорушення, встановлені Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до відповідальності, її законним представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про накладення адміністративного стягнення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами, звертається до виконання протягом трьох місяців і підлягає виконанню з моменту її винесення, за виключенням випадків, прямо передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Постанову прийнято, оформлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в одному примірнику.

Суддя С. В. Мащенко