Провадження №: 3/752/993/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2024 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП
відносно ОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 адреса проживання - АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер - не встановлено паспорт НОМЕР_1

ВСТАНОВИВ:

05.12.2023 о 10:05 водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом, зокрема автомобілем Chevrolet, державний номерний знак НОМЕР_2 , на якому рухався у м. Києві, по автомобільній дорозі поблизу будинку № 9 по вул. Якубовського та, в подальшому, припаркувався на прибудинковій території поблизу вказаної адреси, як особа, яка не має права керувати таким транспортним засобом та яка позбавлена права керування транспортним засобом.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. "а" п. 2.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за № 1306 та двічі протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі по тексту - КУпАП).

Так, ч. 5 ст. 126 КУпАП установлено адміністративну відповідальність у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого за повторне протягом року вчинення одного з правопорушень, передбачених ч. 2-4 ст. 126 КУпАП, зокрема і керування транспортним засобом особою, яка не має права керувати таким транспортним засобом (ч. 2), керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування (ч. 4).

Подія та склад адміністративного правопорушення та наявність вини у діях ОСОБА_1 доводяться поданими уповноваженим органом матеріалами, де містяться:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 727493 від 05.12.2023, складений відносно ОСОБА_1 за порушення ч. 5 ст. 126 КУпАП (надалі по тексту - протокол), який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 № 1376;

- дані інтегрованої інформаційно-пошукової системи Міністерства внутрішніх справ України (АРМОР, розділ "адмінпрактика"), у яких містяться відомості щодо складання стосовно ОСОБА_1 відповідних протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема 30.07.2023 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом;

- постанова Чугуївського міського суду Харківської області від 30.10.2023 у справі № 636/4342/23, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 років з огляду на те, що водій був позбавлений права на керування транспортним засобомповторно протягом року;

- відеозапис з нагрудної камери поліцейського (записаний на лазерний компакт-диск), де зафільмовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, що був досліджений - переглянутий під час розгляду справи на робочому комп`ютері в залі судового засідання.

Наявними матеріалами підтверджується, що при складанні протоколу особу ОСОБА_1 установлено на підставі паспорта громадянина України, йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомлено про те, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбудеться у Голосіївському районному суді міста Києва за викликом.

Зі змісту відеозапису вбачається, що з метою складення протоколу, у зв`язку із неможливістю складання його на місці вчинення правопорушення, ОСОБА_1 було доставлено до відділення поліції згідно ст. 259 КУпАП. Протокол ОСОБА_1 відмовився підписати, у графі протоколу "пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення" зазначив наступне: "прошу долучити до матеріалів справи скаргу через "102" 05.12.2023 від ОСОБА_1 ".

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про причини своєї неявки суд не сповістив, хоча викликався до суду повісткою, про дату, час і місце розгляд справи повідомлявся завчасно і належним чином.

Заперечень по суті справи, спростувань події і складу адміністративного правопорушення, заяв, пояснень, клопотань, документів на підтвердження поважності неявки до суду від ОСОБА_1 не надходило, вимог про розгляд справи за особистою участі, вимог про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 суду не пред`являв.

Інформація про призначення до розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності розміщувалася на офіційному веб-сайті судової влади у загальному доступні та була доступна для ознайомлення широким загалом.

Отже, у справі, що розглядається, вжито достатніх заходів для своєчасного та правильного вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, повістки в порядку ст. 277-2 КУпАП.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляду справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також наголошувалося на тому, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав в основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору (п. 71 рішення у справі "Смірнов проти України" заява № 3655/02, п. 41 "Пономарьов проти України" заява № 3236/03).

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

За таких обставин суд (суддя) виходить з того, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості належним чином скористатися своїми процесуальними правами (поцікавитися про стан розгляду справи, адже з моменту складання протоколу до дати вирішення справи по суті пройшов доволі тривалий проміжок часу) та реалізувати обов`язки (з`явитися до суду для подачі пояснень, доказів, клопотань, заяв, заперечень тощо).

При цьому суд (суддя) враховує, що виходячи з положень ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 126 цього Кодексу при розгляді справи про адміністративне правопорушення не є обов`язковою.

За наведених обставин та обґрунтувань розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів.

Так, з початку відеозапису вбачається, що поліцейський прослідував за автомобілем, який зупинився на прибудинковій території неподалік від будинку № 9 по вул. Якубовського у м. Києві. У автомобілі перебував ОСОБА_1 разом із особою, що його супроводжувала і яка представилась як його дружина. У відповідь на твердження ОСОБА_1 щодо безпідставності зупинки під час керування автомобілем, його на місці було ознайомлено зі змістом відеозапису, на якому було зафіксовано порушення Правил дорожнього руху, що слугувало підставою для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 поліцейським згідно п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про національну поліцію".

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Стосовно відмови ОСОБА_1 від підписання протоколу та зазначення у графі "пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення" тексту наступного змісту: "прошу долучити до матеріалів справи скаргу через "102" 05.12.2023 від ОСОБА_1 ", суд (суддя) зазначає наступне.

Відповідно до п. 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 № 1376, протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписати протокол про адміністративне правопорушення у ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його.

Разом із тим суд (суддя) зауважує, що відмова ОСОБА_1 від підписання протоколу не є підставою для закриття провадження у цій справі та при цьому, відмова від підписання протоколу не є обставиною, що має значення для правильного та всебічного розгляду даної справи судом (суддею) та не спростовує наявності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Щодо суті викладених ОСОБА_1 у протоколі посилань на "скаргу через 102", то зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 фактично у письмовому вигляді зазначив про усне оскарження дій поліцейських відносно себе, які зводяться до тверджень про безпідставність його зупинки з боку поліцейських під час керування транспортним засобом, а також подальшого доставлення до відділення поліції згідно ст. 259 КУпАП, з огляду на неможливість складання протоколу на місці вчинення правопорушення. При цьому вказаний напис у протоколі із посиланням на "скаргу через 102" ОСОБА_1 здійснив у момент відмови від підписання протоколу, перебуваючи вже безпосередньо у відділенні поліції.

Відповідно до приписів ст. 34 КУпАП, обставин, що пом`якшують відповідальність особи, що притягається до адміністративної відповідальності судом (суддею) не встановлено.

Водночас суд (суддя) приймає до уваги, що згідно п. п. 1, 2 ст. 35 КУпАП, обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються як продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її, а також повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Зі змісту відеозапису вбачається систематична протиправна поведінка ОСОБА_1 , а також особи, що його супроводжувала після зупинки транспортного засобу, що продовжувалась незважаючи на прохання поліцейських припинити таку поведінку. Результатом такої поведінки стало доставлення ОСОБА_1 з метою складення протоколу до відділення поліції згідно ст. 259 КУпАП, з огляду на неможливість складання протоколу на місці вчинення правопорушення. Дані обставини суд (суддя) трактує як обтяжуючу обставину у розумінні ст. 35 КУпАП.

Окрім того, згідно постанови Чугуївського міського суду Харківської області від 30.10.2023 у справі № 636/4342/23, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 років. Тобто ОСОБА_1 вчинив повторне протягом року (однорідне) правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, що є безумовною обтяжуючою обставиною у розумінні ст. 35 КУпАП.

При цьому суд (суддя) зауважує, що відповідно до 27 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 визнається винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАПта враховуючи наявність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення згідно ст. 35 КУпАП, з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, до нього застосовується передбачене законодавством адміністративне стягнення у межах санкції відповідної частини ст. 126 КУпАП в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років та шість місяців.

Оплатне вилучення транспортного засобу у цьому провадженні не підлягає застосуванню, адже належні докази, які б дозволити установити наявність у власності ОСОБА_1 станом на час винесення судового рішення транспортних засобів не були подані.

Підстав для повернення протоколу про адміністративне правопорушення, так само як і підстав для закриття провадження у справі не встановлено.

У порядку ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на користь держави підлягає стягненню судовий збір (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024).

Враховуючи викладене, керуючись ст. 23, 33-35, 40-1, 126, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Стягувачем за цією постановою державний орган, за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.

Боржником за цією ухвалою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Суддя О.В. Бушеленко