Справа №753/1050/22Головуючий у І інстанції: М.С.Бондаренко
Провадження №33/824/1114/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М УКРА Ї Н И

21 березня 2024 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Стрижеус А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 26 січня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 26 січня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 26 січня 2022 року та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що постанова підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що відповідно до відповіді Управління патрульної поліції в Запорізькій області від 29.12. 2023 року № 316- аз/2,1/32/01-2023 на запит його адвоката Жидкової Л.І. він отримав відповідь 08.01.2024 року , в якій зазначено, що 08.12.2021 року працівниками патрульної поліції м. Києва було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП серія ААД № 215007 та рішенням Дарницького районного суду м. Києва № 753/1059/22 від 26.01. 2022 р на громадянина ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування терміном 1 (один) рік та штраф у розмірі 17 000 (сімнадцять) тисяч гривень. Вказаний запит адвоката був пов`язаний з тим, що він збирався продати автомобіль, але в сервісному Центрі м. Запоріжжя йому повідомили, що у нього накладений арешт на рухоме майно за вчинення адміністративного правопорушення та відмовлено в оформлені продажу автомобілю. Вказує, що у зв`язку з невиконанням працівниками поліції належним чином своїх службових обов`язків щодо встановлення особи, яка порушила правила дорожнього руху, він опинився в ситуації, до якої немає ніякого відношення

Додатково зазначає, що він не був за кермом вказаного автомобілю в нетверезому стані та постійно проживає в м. Запоріжжя за адресою: АДРЕСА_2 .На праві власності він не мав автомобілю «ВАЗ 21093»

Звертає увагу, що у постанові районного суду нічого не зазначено на підставі яких документів працівниками поліції була встановлена особа правопорушника.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник - адвокат Жидкова Л.І. та ОСОБА_1 в режимі відеоконференцзв`язку повністю підтримали вимоги апеляційної скарги та просили скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 268 КУпАП під час відсутності особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце й час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 215007 від 08 грудня 2021 року, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08 грудня 2021 року, адреса проживання (перебування) ОСОБА_1 зазначена як: АДРЕСА_1 .

В матеріалах справи містяться судова повістка про виклик ОСОБА_1 до місцевого суду на 26 січня 2022 року на 08.34 год.. Судова повістка скерована за адресою: АДРЕСА_1 . (ас. 7).

Разом з тим, як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 , відповідно до змісту довідки про реєстрацію місця проживання особи, з 26 вересня 1991 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Така ж невідповідність виявлена у зазначені номера мобільного телефону ОСОБА_1 замість номера мобільного телефону НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_1 , у протоколах про адміністративні правопорушення зазначений номер - .

За таких обставин суд, повідомляючи ОСОБА_1 про день та час розгляду справи за вищевказаною адресою, яка суттєво відрізняються між собою, був позбавлений можливості виконати вимоги ст. 268 КУпАП, у зв`язку з чим матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 був повідомлений про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку.

З цих же підстав ОСОБА_1 не було отримано у встановлений ст. 285 КУпАП строк і копію постанови.

З огляду на викладене, доходжу висновку, що ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а, відтак, такий строк підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то вони є обґрунтованими, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в праві про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватись за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Проте, перевіряючи рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що працівниками поліції вказані вимоги закону не дотримані, що, у свою чергу, позбавило суд першої інстанції перевірити обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, виходячи з даних, які містяться в: протоколу про адміністративне правопорушення від 08 грудня 2021 року серії ААД № 215007, складеного стосовно ОСОБА_1 ; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, відеозапису з бодікамери поліцейського АА00755.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, неможливо погодитись.

Так, у судовому засіданні ОСОБА_1 в режимі відеоконферензв`язку пояснив, що за досліджуваних обставин, викладених як у протоколах про адміністративні правопорушення, так і в оскаржуваній постанові, а саме - 8 грудня 2021 року, о 03 год. 35 хв., у м. Києві, на вул. Декабристів, він не керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння.

Зазначив ОСОБА_1 і про те, що на відеозапису досліджуваних подій зафільмована зовсім інша особа, яка йому невідома, проте, назвалась його прізвищем, ім`ям, по-батькові.

На підтвердження вказаних обставин стороною захисту до апеляційної скарги наданий паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за № НОМЕР_3 , виданий органом Комунарським РВ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області 20 лютого 1999 року, з фотокарткою ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Крім того, відповідно до даних довідки про реєстрацію місця проживання особи вбачається, що ОСОБА_1 , з 26 вересня 1991 року по теперішній час проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

В суді апеляційної інстанції досліджений відеозапис подій, проте, як встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 візуально не схожий на ту особу, яка була зупинена працівниками поліції 08 грудня 2021 року та щодо якої у подальшому були складені протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130

Окрім того, під час апеляційного розгляду візуально встановлено, що підпис у протоколі про адміністративні правопорушення від 08 грудня 2021 року від імені ОСОБА_1 (ас. 1) значно відрізняються від підпису ОСОБА_1 , в паспорті, що, у свою чергу, ставить під сумнів дійсність фактичних обставин справи, які мали місце 08 грудня 2021 року за участю саме ОСОБА_1 .

Судом апеляційної інстанції для перевірки доводів апеляційної скарги 26.01.2024 направлявся запит до Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації стосовно надання інформації про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 у період з 01.12.2023 по теперішній час.

Відповідно до відповіді на запит Київського апеляційного суду від 26.01.2024 № 753/1050/22/16818/2024 Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація повідомила про те, що відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_5 , за адресою: АДРЕСА_1 - відсутні.

В той же час зазначено, що за адресою: АДРЕСА_4 , приватний будинок, зареєстровано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_5 з 23.07.1988 по теперішній час.

Таким чином, з наявних у справі доказів вбачається, що працівниками патрульної поліції належним чином не встановлено особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130, адресу її місця проживання, та інші обставини, які мають істотне значення для розгляду справи, що позбавило можливості суд першої інстанції перевірити обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААд №215007 від 08 грудня 2021 року, не зазначено на підставі яких документів (посвідчення водія, та інші) встановлювалась особа ОСОБА_1 .

Окрім того, під час апеляційного розгляду не встановлено беззаперечних доказів про те, що 08 грудня 2021 року о 03 год. 35 хв., у м. Києві, на вул. Декабристів, саме ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітке мовлення) та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п.4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

З огляду на викладене, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративні правопорушення та постанові суду, апеляційний суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, за обставин, викладених у протоколі про адміністративні правопорушення, а тому апеляційна скарга підлягає задоволення, постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 26 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 26 січня 2022 року, якою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, та на нього накладено адміністративне стягнення, з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Стрижеус