Справа № 450/5893/23 Провадження № 3/450/352/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Кукса Д.А., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

29.11.2023 о 02 год. 00 хв. в с. Сокільники на автодорозі Львів Пустомити Меденичі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком лікаря № 002824. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «А» ПДР.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв. Подав обґрунтування про закриття провадження у справі, покликаючись на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення працівниками поліції не наведено жодних правових підстав для зупинки транспортного засобу. Вказує, що з матеріалів справи не вбачається, що він допустив будь-яке порушення ПДР, за які його слід було зупинити. Позаяк жодних підстав для притягнення його до відповідальності не має, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що слугували про правомірність зупинки транспортного засобу чи порушення інших, не пов`язаних з порушенням ПДР, забороняючих приписів. Працівниками поліції не було задукоментовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення положень ПДР чи інших правопорушень. За таких обставин, вважає, що виходячи з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, не вбачається, що він допустив будь-яке порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку з чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть виступати належними та допустимими доказами вини водія у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вказує на невідповідність даних з протоколу про адміністративне правопорушення з даними акту огляду та висновку лікаря медичного закладу. Відповідно до чеку спецзасобу «Драгер», місцем та час застосування такого встановлені - місце - с.Сокільники, автодорога Львів-Пустомити, час - 01 год.59 хв. 23.11. 2023 року. В протоколі про адміністративне правопорушення не вказується про застосування спецзасобу «Драгер», що дає право вважати такий доказ недопустими. У висновку лікаря, на який покликаються в протоколі про адміністративне правопорушення (висновок складено о 2 год.19 хв., що суперечить даним з відеозапису боді-камери працівника поліції) вказано, що водій «...перебуває в стані алкогольного сп`яніння...)) без конкретизації вмісту алкоголю, як того вимагає відповідна Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів. Відповідно до грубих порушень норм матеріального та процесуального права при встановленні факту адміністративного правопорушення, фіксації такого чи фіксації процесу документального оформлення, при складанні відповідних процесуальних документів дає вагомі підстави для висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях даної особи, а, позаяк, така справа підлягає до закриття

При цьому, визначений частиною другою статті 268 КУпАП перелік справ, розгляд яких здійснюється за обов`язкової присутності особи, не містить справ про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП.

Відповідно до глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02) , «Карнаушенко проти України»(Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02) .

Відтак, враховуючи необхідність дотримання строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених законом, суд прийшов до переконання щодо розгляду адміністративної справи за відсутності особи, яка притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доводи ОСОБА_1 щодо неправомірної зупинки транспортного засобу спростовується відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує щодо причини зупинки його транспортного засобу, а саме порушення комендантської години.

Інші доводи ОСОБА_1 наведенні в клопотанні про закриття адміністративного правопорушення є формальними і жодним чином не свідчать про його невинуватість, а також не спростовують наявних у справі доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також вказані покликання ОСОБА_1 розцінюються, як бажання уникнути адміністративної відповідальності.

Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 , який порушив вимоги пункту 2.9 «А» ПДР і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №654000 від 29.11.2023; результатом приладу Drager Alcotest 6810, прилад ARAM №2268, тест №573, згідно якого виявлено вміст алкоголю в крові 1,28 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; рапортом працівника поліції; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.11.2023; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій №002824 від 29.11.2023 року; рапортом працівника поліції; відеозаписами з CD-дисків, які містять фіксацію обставин події та повністю підтверджують факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту 2.9А ПДР України, а саме, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вирішуючи питання про вид стягнення, з врахуванням особи правопорушника, приходжу до висновку, що на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один ) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.судового збору в дохід держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

СуддяД. А. Кукса