Справа 229/2029/24
Номер провадження 3/229/997/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Панова Т.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженця с. Олеша Тлумачського району Івано-Франківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який служить водієм 1 мінометного відділення мінометного взводу 2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , військове звання солдат, за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

відповідно до протоколу А2120 № 46 від 29 лютого 2024 р., 28.02.2024 близько 19:00 командир мінометного взводу 2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_2 , перебуваючи у місці розташування підрозділу у АДРЕСА_2 , віддав наказ військовослужбовцям мінометного взводу 2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 : водію-електрику старшому солдату ОСОБА_3 , командиру 1 мінометного відділення командиру молодшому сержанту ОСОБА_4 , водію 1 мінометного відділення солдату ОСОБА_1 , командиру 2 мінометного відділення сержанту ОСОБА_5 , навіднику 5 мінометного відділення солдату ОСОБА_6 , водію 5 мінометного відділення солдату ОСОБА_7 та номеру обслуги 6 мінометного відділення солдату ОСОБА_8 підготувати техніку, бути в екіпіруванні та готовими до виходу на бойове завдання станом на 20:00 28.02.2024. Вищезазначені військовослужбовці проявивши недбале ставлення до військової служби станом на 20:30 28.02.2024 були не готові до виходу на завдання, чим вчинили правопорушення, передбачене у ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ст.268 КУпАП, присутність особи-правопорушника при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене у ч.2 ст. 172-15 КУпАП не є обов`язковим, суддя вважає, що справу можливо розглядати без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями ч.2 ст.7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договорами», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених у ст. 255 КУпАП.

Дослідивши матеріали, які надійшли до суду, суд приходить до висновку, що дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з таких підстав.

Особа, яка склала протокол А2120 №46 від 29.02.2024 р., дії старшого солдата ОСОБА_1 кваліфікувала, як правопорушення відповідальність за яке передбачена у ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Диспозиція ст. 172-15 КУпАП визначає склад правопорушення: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, у ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачено діяння, визначене в ч. 1 цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

В примітках до статті 172-13 КУпАП наведено поняття "військові службові особи", під якими розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 має військове звання - солдат та перебуває на посаді водія 1 мінометного відділення мінометного взводу 2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Отже, солдат ОСОБА_1 не є військовим начальником, або військовослужбовцем, який постійно чи тимчасово обіймає посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, а тому не відноситься до військових службових осіб в розумінні приписів ст. 173-13 КУпАП, і відповідно не є суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено у ст. 172-15 КУпАП.

Інших належних доказів, що ОСОБА_1 займає посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків і є військовою службовою особою, суду не надано.

У протоколі А2120 №46 від 29.02.2024 року зазначено, що 28.02.2024 р. станом на 20:00 годину ОСОБА_1 , перебуваючи у місці розташування підрозділу у АДРЕСА_2 , не виконав наказ командира мінометного взводу 2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_2 щодо підготовки техніки, екіпірування та готовності до виходу на бойове завдання, при цьому його дії кваліфіковані як правопорушення, відповідальність за яке передбачена у ч.2 ст. 172-15 КУпАП - недбале ставлення до військової служби в умовах дії правового режиму "воєнний стан".

Дослідивши в судовому засідання протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали суд дійшов висновку, що в діях солдата ОСОБА_1 вбачається правопорушення, відповідальність за яке передбачена у ч.2 ст. 172-10 КУпАП - відмова від виконання законних вимог командира (начальника).

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого у ч.2 ст. 172-10 КУпАП, а саме: відмова від виконання законних вимог командира (начальника), вчинене в умовах особливого періоду.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення А2120 №46 від 29.02.2024 р., не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого у ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

При цьому, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, (рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Неправильна кваліфікація порушення зумовлює складення протоколу за неналежне порушення і, відповідно, відсутність протоколу за вчинене правопорушення. Відповідно до цього провадження закривається з підстави відсутності події та складу правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявні в матеріалах справи докази не дають підстав поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого у ч.2 ст.172-15 КУпАП, відтак провадження у справі підлягає закриттю згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.172-15,221,245,247-249,284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 172-15 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 294 КУпАП, до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т.Л. Панова