Справа № 466/3058/24
Провадження № 3/466/1187/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Білінська Г.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Служби безпеки України у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у ВЧ НОМЕР_1 на посаді ст. офіцера відділення інформаційно-комунікаційних технологій, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого п. 6 ч.1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

у с т а н о в и в :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 62/26/1967 від 12.03.2024, встановлено, що ОСОБА_1 , якому розпорядженням Управління СБ України у Львівській області від 04.11.2022 №286д надано допуск до державної таємниці за формою 3/три/ та наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 07.11.2022 №241 надано доступ до інформації із ступенем секретності "Таємно", 13 лютого 2024 року здійснив виїзд до Республіки Польща через пункт пропуску "Мостиська" (повернувся в Україну 20.02.2024), при чому в порушеннчя положень ст. 28 Закону України "Про державну таємницю" (далі - Закон), вимог пунктів 116, 690, 696 "Порядку організації та забезпечення режиму серетності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях", затвердженого Постановою КМУ від 18 грудня 2013 року №939 (далі - Порядок), ним не вжиті заходи щодо забезпечення охорони державної таємниці та не дотримано взятого на себе письмового зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці. Зокрема, ОСОБА_1 письмово не повідомив про вказаний виїзд за кордон посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці та РСО за місцем зберігання облікової картки про надання йому такого допуску та доступу до державної таємниці, а також не пройшов відповідний інструктаж з питань охорони державної таємниці.

Таким чином, своїми діями старший лейтенант ОСОБА_1 , знаючи положення ст. 22 Закону України «Про державну таємницю» та п. 54 Порядку порушив зазначені вимоги законодавства, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, а саме, невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

До матеріалів справи долучено заяву ОСОБА_1 в якій свою вину визнав, зауважень не має, просить суд справу щодо вчинення ним адміністративного правопорушення за ознаками п. 6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, розглянути у його відсутності.

Оцінивши представлені суду докази, з врахуванням положень ст. 268 КУпАП вважаю за можливе розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи приходжу наступного висновку.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП, ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Розглянувши справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до ст.283 КУпАП виносить постанову.

Пунктом 6 ч.1 статті 212-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Вважаю, що дії гр. ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за п. 6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, оскільки він своїми діями, невжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та забезпечення контролю за охороною державної таємниці, що стверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, що знаходяться в матеріалах адміністративної справи, зокрема: даними з протоколу про адміністративне правопорушення № 62/26/1967 від 12.03.2024 (а. с. 1-5), письмовою заявою ОСОБА_1 (а.с. 6), витягом з Акту спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, у Спеціальному центрі "Захід" (ВЧ НОМЕР_1 ) від 07.03.24 №62/26/1806дск (а.с.7-8), витягом з Порядку (а.с. 9-11), витягом з бази даних ІМТС "Аркан" щодо перетину державного кордону України ОСОБА_1 (а.с. 12), письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а. с. 13), зобов`язанням гр.України у зв`язку з допуском до державної таємниці віж 18.09.2022 (а.с.14), допуском за формою 3/три/ від 04.11.2022 №286д (а.с. 15).

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Дослідивши матеріали справи, із врахуванням особи ОСОБА_1 , який невжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та забезпечення контролю за охороною державної таємниці, вважаю, що вина гр. ОСОБА_1 доведена, дії за п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП кваліфіковані вірно, тому до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» слід стягнути з правопорушника судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 268, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч.1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн. (п`ятсот десять гривень 00 копійок) в дохід держави.

Реквізити для сплати штрафу: Отримувач коштів ГУК у Львівській області 21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38008294, Банк отримувача ГУ ДКСУ у Львівській області, Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0013001, Код класифікації доходів бюджету 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь державного бюджету України (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців, що обчислюється з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова, прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Суддя Г. Б. Білінська