ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/2372/23 Номер провадження 33/814/401/24Головуючий у 1-й інстанції Левицька Т. В. Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., із секретарем судового засідання Лимар О.М., з участю адвоката Верпети В.О. захисника в інтересах ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Глобинського районного суду Полтавської області від 06 грудня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 08.09.2023 о 18.30 год. в селі Липове Кременчуцького району, автодорога Бориспіль Дніпро біля мосту річки Сула, керував транспортним засобом AUDI А6, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що суд не врахував його пояснення про те, що під час зупинки патрульними автомобіля, він не перебував на місці водія та не керував автомобілем. Вказує, що автомобілем керував свідок по справі ОСОБА_3 , який залишив автомобіль до прибуття інспекторів дорожньої поліції, оскільки не мав при собі водійських прав, на що у нього був відповідний час.

Зазначає, що до того, як підійшов інспектор, він пересів на місце водія, при цьому автомобіль вже перебував у нерухомому стані та не став говорити, що за кермом був ОСОБА_3 , щоб не «підставляти його», тобто щоб він не поніс покарання за керування автомобілем без водійського посвідчення.

Вказує, що не відповідає дійсності і не підтверджується наявним відеозаписом висновок суду про те, що він, нібито, «неодноразово повідомляв працівникам поліції, що саме він керував транспортним засобом».

Наголошує, що допитаний свідок ОСОБА_3 пояснив, що дійсно він сів за кермо автомобіля АУДІ А6 і керував цим автомобілем 08.09.2023 станом на 18 год. 30 хв. до його зупинки поліцейським, а потім залишив його, оскільки не мав із собою посвідчення водія. Автомобіль залишив у нерухомому стані та радив ОСОБА_1 зайняти місце водія, що він і зробив.

Але суд не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_3 та не обґрунтував чому «товариські відносини» слід віднести до підстав недовіри показам свідка.

Також зазначає, що суд залишив поза увагою різницю у часі, з моменту закінчення відеозйомки з відеореєстратора службового автомобіля, який зупинився о 18:30:40 до моменту наближення інспектора до автомобіля АУДІ А6, о 18:31:03 час на боді-камері. Тобто, минуло 22-23 секунди, які додатково свідчить про можливість у свідка ОСОБА_3 полишити автомобіль, а у нього пересісти із заднього сидіння на місце водія.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 344268 від 11.12.2022 не може бути визнаний беззаперечним доказом його вини. А інші документальні докази, такі як Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 08.09.2023 18 год. 55 хв. та Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, суд не мав права брати до уваги, оскільки вони складені не під час оформлення поліцейськими матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУПАП, а за межами цієї процесуальної дії.

Зазначає, що про складання цих документів не свідчать свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , письмові пояснення яких містяться в матеріалах справи, підписи свідків на цих документах відсутні.

Вказує, що показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на які суд посилається у постанові, не спростовують його показань, оскільки він і сам не заперечував, що відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки автомобілем на час його зупинки не керував.

Крім того просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки оскаржувану постанову отримав поштовим зв`язком 20.12.2023, що підтверджуєтеся документами, доданими до апеляційної скарги.

Заслухавши виступ захисника Верпети В.О. на підтримку поданої апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 отримав оскаржувану постанову 20.12.2023, так як він стверджує не міг її оскаржити через те, що йому не були відомі мотиви прийнятого рішення, вважаю причину пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції поважною, а тому клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таких висновків суд дійшов на підставі сукупних та взаємоузгоджених між собою доказів: протоколу про адміністративне правопорушення від 08.09.2023 серії ААД № 282948; акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.09.2023, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду; письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які засвідчили відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку; відеозапису події.

З відеозапису вбачається, що за викладених у протоколі обставин, ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI А6, номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції через порушення ним правил дорожнього руху.

Версія ОСОБА_1 про те, що за кермом зазначеного ТЗ був не він, а ОСОБА_3 , є надуманою, та спростовується наявним відеозаписом, на якому чітко зафіксований ОСОБА_1 за кермом автомобіля, та на вказаному відеозаписі він не заперечує факт керування транспортним засобом та вказує про те, що він їздив не далеко до магазина.

Судом першої інстанції також обґрунтовано відкинуто показання свідка ОСОБА_3 , який товаришує із ОСОБА_1 та не був присутній під час зупинки останнього, а з`явився на місце події через деякий час після того, як ОСОБА_1 зупинили працівники поліції, та який надав показання що суперечать відеозапису події.

Відповідно до положень п.п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова від проходження такого огляду, тягне за собою адміністративну відповідальність.

З наявного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 під відеозапис та в присутності двох свідків в категоричній формі відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку як поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. Жодних заперечень, зокрема й про те, що він не перебував за кермом, ОСОБА_1 не висловлював.

Істотних порушень правил проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, та порядку оформлення відмови від його проходження, які б впливали на правильність висновків суду, під час апеляційного розгляду встановлено не було.

Враховуючи наведене, вважаю доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому рішення суду першої інстанції є законним та належним чином мотивованим, у зв`язку із чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Глобинського районного суду Полтавської області від 06 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Глобинського районного суду Полтавської області від 06 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Н.М. Харлан