Справа № 165/125/24 Провадження №33/802/230/24 Головуючий у 1 інстанції:Ушаков М. М.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 Улибіна-Вельгуса В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника Улибіна-Вельгуса Володимира Володимировича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 15 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Нововолинського міського суду Волинської області від 15.02.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 22.12.2023 року о 08:10 годині керував по вулиці Миру в смт.Благодатне міста Нововолинська автомобілем марки "Сітроен Джампер", державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції, у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями громадянин ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.22).

Не погоджуючись із постановою суддізахисник Улибін-Вельгус В.В. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що поліцейськими при оформленні протоколу були допущені істотні порушення, суд при винесенні постанови не дав належної оцінки доводам ОСОБА_1 та його захисника щодо порушень, допущених поліцейським, та належно не мотивував своєї постанови, у зв`язку з чим постанова суду є незаконною і необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Вказує на те, що спочатку ОСОБА_1 дійсно відмовився на місці зупинки транспортного засобу пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, а після того як проконсультувався з адвокатом по телефону, декілька разів наголошував працівникам поліції на тому, що він згідний пройти такий огляд, на що отримував відмови. Після цього ОСОБА_1 зателефонував на лінію «102» та повідомив про те, що працівники поліції відмовляють йому у проходженні огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Також зазначає, що після того, як ОСОБА_1 працівники поліції відпустили, він одразу звернувся до КП Нововолинська ЦМЛ для проходження огляду на стан алкогольного і наркотичного сп`яніння. З цього медичного висновку видно, що у нього будь-яких ознак сп`яніння не виявлено. Також не виявлено і ознак наркотичного сп`яніння. З наведеного вважає, що ознаки сп`яніння, які зазначив поліцейський в протоколі, є надуманими і спростовуються висновком лікарів.

Також будь-які дані вважати, що водій допустив порушення правил дорожнього руху, що і слугувало підставою для зупинки транспортного засобу під його керуванням поліцейськими, відсутні, у зв`язку із чим усі наступні вимоги працівників поліції водій виконувати був не зобов`язаний, а усі складені відносно нього процесуальні документи не можуть бути визнані належними та допустимими доказами у підтвердження вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.24-30).

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали останню з мотивів, викладених в ній, та просили її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так його вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення доводиться:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №003261 від 22.12.2023 року щодо ОСОБА_1 (а.с.1);

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічний засобів щодо ОСОБА_1 (а.с.2);

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.12.2023 року щодо ОСОБА_1 (а.с.3);

-копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 819037 щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КпАП України (а.с.4);

-відеозаписом з нагрудних боді-камер інспекторів поліції та відеореєстратора авто працівників поліції (а.с.7).

Згідно довідки, складеної інспектором САП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Федорук В., вбачається, що згідно бази ІКС ІПНП громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія за місцем свого проживання серії НОМЕР_2 від 31.05.2023 року (а.с.5).

Також згідно характеристики, складеної інспектором САП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Федорук В., вбачається, що за час проживання на адміністративній ділянці обслуговування згідно бази ІКС ІПНП громадянин ОСОБА_1 зарекомендував себе посередньо, раніше притягався до адміністративної відповідальності, на профілактичному обліку у ВП № 1 (м.Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області не перебуває (а.с.6).

Судом першої інстанції вірно не взято до уваги висновок № 67/36 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 22.12.2023 року, складений лікарем Комунального некомерційного підприємства «Нововолинська центральна міська лікарня» за результатами огляду якого у громадянина ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено (а.с.14). Проведення такого огляду не відповідає вимогам ст.266 КпАП України та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджений наказом МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735. Крім цього наданий висновок не може бути належним доказом, який би спростовував винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, яка в даному випадку передбачає відповідальність за відмову від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння,а не керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього наявними в матеріалах справи доказами не доводяться твердження апелянта про те, що в працівників поліції не було підстав для зупинення автомобіля марки "Сітроен Джампер", державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Так з матеріалів справи вбачається, що у відповідності до п.2 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» підставою для зупинки транспортного засобу слугувала очевидна ознака, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу, а саме несправний задній габарит. Працівниками поліції відносно ОСОБА_1 з цих підстав було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 819037 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КпАП України. Вказана постанова є чинною.

Доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі, аналогічні тим, що були предметом дослідження під час розгляду справи у суді першої інстанції, та не заслуговують на увагу апеляційного суду, так як не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи як судом першої інстанції, так і під час розгляду справи апеляційним судом.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Таким чином усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення, а також наведені ним та його захисником в ході розгляду справи апеляційним судом, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Улибіна-Вельгуса Володимира Володимировича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 15 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.