Провадження № 3/470/95/24
Справа № 470/129/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року смт Березнегувате

Суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області Орлова С.Ф.,

за участю секретаря Саларьової І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Березнегувате адміністративну справу, яка надійшла від Баштанського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Яковлівка Березнегуватського району Миколаївської області, громадянки України, маючої на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов для повноцінного проживання та розвитку своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме 09 лютого 2024 року при обстеженні житлово-побутових умов проживання сім`ї по АДРЕСА_2 виявлено в будинку бруд, антисанітарію та безлад. У дітей відсутні місця для навчання.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час, дату і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Дослідивши докази у справі, суддя доходить наступного.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положенням ст. 23 КУпАП визначено, що метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Диспозиція статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтями 3, 4 Декларації про соціальні і правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, прийнятою резолюцією Генеральної Асамблеї від 3 грудня 1986 року передбачено, що турбота про дитину лежить насамперед на її власних батьках.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: а саме даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 357771 від 09 лютого 2024 року, який ОСОБА_1 підписала без зауважень (а.с.1); актом обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї (а.с.2-3), фотознімками(а.с.11-13)

Таким чином суддя доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст.184 КУпАП.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено, обставин, що обтяжують її відповідальність, суддею не встановлено.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці та ступінь її вини.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.26, 40-1, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді- попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять гривень) гривень 60 копійок за розгляд справи про адміністративне правопорушення: на розрахунковий рахунок UA0014424 отримувач Миколаїв.ГУК/тг смт Березнег/22030101 код отримувача 37992030 Банк отримувача Казначейство України (ел.адм.Подат.) код класифікації доходів бюджету 22030101.

Після сплати судового збору оригінал квитанції надати на адресу Березнегуватського районного суду Миколаївської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Постанова суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через Березнегуватський районний суд Миколаївської області.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя С. Ф. Орлова