ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/4761/23 Номер провадження 33/814/549/24Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л. В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Дороженка Р.Г.,

Захисника-адвоката Білоцерківця Г.В.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 30 січня 2024 року,

ВСТАНОВИВ :

Постановою судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 30 січня 2024 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в сумі 170 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно постанови судді, 16 листопада 2023 року, о 18:15 год., в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру відносно своєї дочки ОСОБА_2 , а саме, ображав її та намагався вдарити, внаслідок чого вона зазнала моральних страждань.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі вказує, що з потерпілою, яка є його донькою, виникло непорозуміння на ґрунті грошових коштів та використання належного йому автомобіля, яким остання виявила бажання скористатись без його дозволу.

Зазначає, що жодних наслідків для доньки внаслідок сварки матеріали справи не містять.

Вважає, що його вина жодним чином не доведена та не підтверджена, а отже всі сумніви щодо доведеності його вини тлумачаться на його користь.

Одночасно в апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що розгляд справи відбувся без його участі. Копію постанови суду від 30.01.2008.0224 він отримав в приміщенні суду 12.12.2024, після чого, після укладання договору про надання правничої допомоги та ознайомлення захисника з матеріалами справи, була подана апеляційна скарга.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні під час винесення постанови. Копію постанови суду від 30.01.2024 отримана ним в приміщенні суду 08.02.2024 та в цей же день укладено договір про надання правничої допомоги. Після ознайомлення адвоката Білоцерківця Г.В. з матеріалами справи, 13.02.2024, ОСОБА_1 16.02.2024 до канцелярії місцевого суду була подана апеляційна скарга.

Перевіряючи матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінюючи викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №0214514 від 16.11.2023 слідує, що в цей же день о 18:15 год., в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру відносно своєї дочки ОСОБА_2 , а саме, ображав її та намагався вдарити, внаслідок чого вона зазнала моральних страждань, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, місцевий суд дійшов висновку, що його вина доводиться протоколом про адмінправопорушення, поясненнями сторін та свідків події, рапортом та іншими матеріалами справи.

Апеляційний суд не погоджується з вказаним висновком суду.

Положеннями ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, об`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно із п. 3 ч. 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктами 4 та 7 частини 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Особливостями домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Нормами зазначеного закону визначено, що фізичним насильством є така форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Сварка: гостра суперечка, що супроводиться взаємними докорами, образами, стан, період взаємної ворожнечі, що виникає внаслідок такої суперечки; порушення дружніх взаємин.

Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Як вбачається з пояснень потерпілої ОСОБА_2 , остання є донькою ОСОБА_1 , в цей день вона перебувала вдома разом зі своїми батьками та неповнолітнім сином. Останній має проблеми зі здоров`ям та потребує серйозного лікування. Вона попросила батька взяти автомобіль та відвезти сина в м. Київ на лікування, але батько заборонив їй користуватись автомобілем, вчинив сварку, в ході якої ображав її та намагався вдарити. В цей час її мати вступилася за неї, після чого вона викликала поліцію.

З пояснень свідка ОСОБА_3 , яка є дружиною правопорушника та матір`ю потерпілої, вона перебувала вдома разом з чоловіком, донькою та онуком ОСОБА_4 , 2013 року народження, який має серйозні проблеми зі здоров`ям та потребує негайного лікування. Після того, як донька ОСОБА_5 попросила в батька автомобіль щоб відвезти дитину до м. Київ чоловік відмовився та почав вчиняти сварку, ображав та намагався вдарити, але вона заступилася за доньку. Ці дії відбуваються неодноразово, мають системний характер. Після цього донька викликала поліцію.

Згідно пояснень ОСОБА_1 , 16.11.2023 між ним та донькою, яка проживає разом з своїми малолітніми дітьми в його будинку, виникли непорозуміння із-за грошових коштів та заборони використовувати належний йому автомобіля для поїздки в м. Київ. В ході конфлікту він зауважив доньці щоб вона жила з ними спокійно або переїжджала в квартиру в м. Гадяч. Незважаючи на наявність в нього зареєстрованої зброї, він нею не погрожував, фізичну силу не застосовував.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 повідомив, що дійсно донька просила в нього взяти машину, щоб відвезти дитину на лікування, але зважаючи, що вона не має досвіду керування, він з метою безпеки їй в цьому відмовив, що стало приводом для їх сварки, яку фактично вчинила донька, перебуваючи в збудженому стані із-за хвороби сина.

Надаючи оцінку вищевказаним поясненням осіб та правопорушника в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що між донькою та батьком виник сімейний конфлікт, який не містить в даному випадку ознак домашнього насильства.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення батьком стосовно доньки адміністративного правопорушення не знайшли свого об`єктивного підтвердження, оскільки невід`ємною складовою інкримінованого адміністративного правопорушення повинно бути таке насильство, яке проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, яке могло завдати чи завдало шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами, що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

За вказаних обставин апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зважаючи на відсутність ознак домашнього насильства.

Сам по собі факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення фізичного чи психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Відповідно до ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови місцевого суду з закриттям провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Гадяцького районного суду Полтавської області від 30 січня 2024 року як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 30 січня 2024 року скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити з підстав, визначених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна