Номер провадження 3/754/881/24
Справа №754/1281/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 лютого 2024 року

Суддя Деснянського районного суду м.Києва Броновицька О.В.

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

мешкає: АДРЕСА_1 ,

за ст.173-2 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 29.12.2023р. приблизно в 15.00 годин ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство відносно батька ОСОБА_2 , а саме висловлювалась брутальною лайкою, голосно кричала, погрожувала фізичною розправою, навмисно не пускала до квартири, погрожувала покінчити життя самогубством, чим завдала психологічної та економічної шкоди та порушила п.4,14 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашнього насильства».

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.173-2 ч.2 КУпАП.

На розгляд протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 до суду не з`явилась, про місце і час розгляду справи була сповіщена своєчасно, клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надійшло.

Враховуючи, що згідно ст.268 ч.2 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП, не відносяться до категорії справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, тому, відповідно до вимог ст.268 ч.1 КУпАП, дана справа розглядається у відсутності ОСОБА_1 , яка своєчасно сповіщена про місце і час розгляду справи і від якої не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому, суд керується рішеннями Європейського суду, в яких наголошується, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд виходить з достатності наявних в справі матеріалів для розгляду у визначеному порядку протоколу про адмінправопорушення, встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та прийняття обгрунтованого та законного рішення у справі.

Дослідивши дані протоколу про адміністративне правопорушення та долучені матеріали встановлено, що ОСОБА_1 не може бути притягнута до адмінвідповідальності, виходячи з наступного.

Стаття 173-2 ч.2 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 , передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення умисних дій, особою, яку було піддано адміністративному стягненню за вчинення дій передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, тобто за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" встановлено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, повязаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Кваліфікуючи дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про вчинення ОСОБА_1 будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень), як особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не долучено жодного доказу на підтвердження обставин, які зазначені в протоколі про адмінправопорушення, зокрема, відсутні пояснення потерпілого, свідків, інші документи, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, що спричинили шкоду психологічному здоров`ю потерпілого.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, в діях ОСОБА_1 , які зазначені в протоколі, відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.2 КУпАП, тому провадження по даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.247 п.1, 283, 284, 287, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення в Київський апеляційний суд через Деснянський районний суд м.Києва.

Суддя: