Справа №752/741/24 Головуючий в суді І інстанції Бондаренко Г.В.
Провадження № 33/824/1283/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі головуючого судді Мельника Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 17 січня 2024 року у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код відсутній, громадянина України, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 17 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 гривень.

Не погоджуючись із цією постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що вважає, що це поліцейські перевищили межі своїх повноважень, а він ніяким чином не чинив опору та не вчиняв злісної непокори поліцейському.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.185 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено, що він вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 31.12.2023 року серії ВАБ №218316, ОСОБА_1 31.12.2023 року о 00 год. 18 хв. вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, а саме: не наближатись до працівників поліції ближче одного метру, на що ОСОБА_1 зреагував негативно та почав чинити опір, відповідальність за що передбачена ст. 185 КУпАП.

Факт злісної непокори законній вимозі поліцейського був зафіксований за допомогою спеціальних технічних приладів - на нагрудну камеру поліцейських №470440, 473832.

Відповідно до ст. 185 КУпАП, відповідальність настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, за наведених у постанові обставин, ґрунтується на належних і допустимих доказах, а саме: даних протоколу про адміністративне правопорушення від 31.12.2023 серії ВАБ №218316, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення КУпАП;поясненнях поліцейського; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення, які повністю підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, оцінюються судом критично, з огляду на те, що з відеозапису з нагрудної камери працівників поліції вбачається, що після встановлення у ОСОБА_1 ознак сп`яніння працівник поліції пропонує йому пройти огляд на стан сп`яніння , на що він відповідає відмовою та намагається вимкнути камеру поліцейського, штовхати його та сісти до автомобіля. На законну вимогу поліцейського заспокоїтися та не наближатися до автомобіля та працівників поліції, останній зреагував агресивно та почав чинити опір цій законній вимозі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, яка поза розумним сумнівом доведена сукупністю наявних у матеріалах справи доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 17 січня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Ярослав МЕЛЬНИК