Справа №751/1098/24
Провадження №3/751/914/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г., при секретарі Овдій О.М.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від УПП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з даних протоколу тимчасово не працює (зі слів); місце проживання: АДРЕСА_1 -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП

за участі сторін:

захисник-адвокат Похилько С.М.,

ВСТАНОВИВ:

30.01.2024 р. о 10 год. 34 хв. в м. Чернігів по вул. Івана Мазепи, буд. 12 ОСОБА_1 , будучи позбавленим постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 25.01.2023 р. права керування транспортними засобами, повторно (постановою БАД №398644 від 05.06.2023 р. був підданий адміністративному стягненню за ч.4 ст.126 КУпАП), керував транспортним засобом «OPEL VIVARO» /д.н.з. НОМЕР_1 /.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.1 «а» ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв.

З урахуванням положення ст.268 КУпАП, яка не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, що передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також вимоги ст.277 КУпАП в частині строків розгляду, з огляду на вжиті заходи для належного інформування про час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Окрім того, суд враховує, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення без її відкладення, а ОСОБА_1 не позбавлений права у разі незгоди з ним ініціювати його апеляційне оскарження.

В судовому засіданні захисник-адвокат Похилько С.М. просив провадження закрити з підстав відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Узагальнений зміст заперечень зводився до безпідставності зупинки працівниками поліції транспортного засобу «OPEL VIVARO» /д.н.з. НОМЕР_1 /, не засвідчення у відповідності до вимог ДСТУ 4163:2020 документів, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, не роз`яснення ОСОБА_1 працівниками поліції права та обов`язків, що передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, а також помилкове зазначення в протоколі дати ухвалення Новозаводським районним судом міста Чернігова рішення про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами.

Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Згідно ч.5 ст.126 КУпАП склад адміністративного правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , полягає у повторному протягом року вчиненні порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Диспозиція ч.4 ст.126 КУпАП передбачає склад правопорушення, який полягає у керуванні транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до п.2.1 «а» ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч.ч.9,10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною своїх прав та інтересів.

В силу положень ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію та обставини правопорушення, а доказами у справі є, зокрема, пояснення особи, що притягується до відповідальності, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 30.01.2024 року серії ААД № 708196 та відеозаписом до протоколу; постановою серії БАД №398644 від 05.06.2023 року про притягнення до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП; постановою Новозаводського районного суду від 25.01.2023 р.; постановою Чернігівського апеляційного суду від 11.04.2023 року.

З досліджених в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 708196 та відеозапису з портативного відео-реєстратора встановлено, що ОСОБА_1 , всупереч п.2.1 «а» ПДР керував автомобілем «OPEL VIVARO» /д.н.з. НОМЕР_1 /, будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Факт керування автомобілем ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції стороною захисту не оспорюється, що співвідноситься з дослідженим відеозаписом.

Вище вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог норм КУпАП, у якому зазначено суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Зі змістом протоколу та висунутим звинуваченням ОСОБА_1 було ознайомлено, вручено йому копію протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується власноручним підписом правопорушника.

На виконання положень ч.1 ст.268 КУпАП, інспектором поліції було надано можливість ОСОБА_1 подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу. Останній у відповідній графі протоколу зазначив, що «пояснення надам в суді». Суд враховує те, що водій під час оформлення адміністративного протоколу не повідомляв про перебування в стані крайньої необхідності або про будь-які інші обставини, які б суд міг врахувати при накладенні адміністративного стягнення.

Окрім того, суд зокрема звертає увагу на досліджений судом відеозапис, що є засобом об`єктивного контролю, оскільки не залежить від суб`єктивного сприйняття кожного з учасників події, має достатньо високу інформативність і є достатнім доказом для прийняття несуперечливого рішення по справі.

З наданих пояснень водієм ОСОБА_1 під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що він неодноразово керував автомобілем та не обмежував себе у праві керування транспортними засобами.

Як вбачається з постанови серії БАД № 398644 від 05.06.2023 р. ОСОБА_1 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП. Судом встановлено, що скаргу на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності у визначений законом строк не було подано і вказана постанова набула законної сили.

Постанова серії БАД №398644 від 05.06.2023 р. оцінюється судом як доказ, який дозволяє визначити правову кваліфікацію дій ОСОБА_1 , який будучи позбавленим права керування транспортним засобом на підставі судового рішення, свідомо його не виконує та повторно вчиняє керування транспортним засобом.

Оцінюючи зібрані у справі та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 доведена, а його дії за ч.5 ст.126 КУпАП, як повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною четвертою цієї статті, кваліфіковано вірно.

В ході судового розгляду не встановлено незаконності дій працівників поліції і їх протиправної поведінки під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Суд наголошує, питання поважності чи неповажності причин зупинки транспортного засобу поліцейськими, не спростовує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом без права керування транспортними засобами (порушення вимог п.2.1 «а» ПДР) та як наслідок доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Правилами дорожнього руху не передбачено право водія не зупинятися на вимогу поліцейського та/чи не пред`являти документів, які дозволяють керувати транспортним засобом. У випадку незгоди із підставами зупинення водій має право оскаржити такі дії поліцейського. Однак в рамках даної справи законність підстав зупинки працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 не є предметом судового розгляду.

Інші доводи захисника, зокрема, щодо не роз`яснення прав та обов`язків, не засвідчення працівниками поліції у відповідності до вимог ДСТУ 4163:2020 документів, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, не спростовують вище вказані висновки суду.

Так, посилання сторони захисту щодо не роз`яснення прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності необґрунтовані, оскільки ОСОБА_1 його права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, були роз`яснені, що підтверджується його підписом у протоколі /а.с.2/.

Окрім того, в ході судового розгляді захисником не наведено якими правами ОСОБА_1 через свою правову необізнаність, з огляду на фактичне визнання порушення вимог п.2.1 «а» ПДР України, не мав змоги скористатися під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилання захисника щодо не засвідчення документів у відповідності до вимог ДСТУ суд не приймає до уваги, оскільки згідно висновків ВС письмові докази повинні засвідчуватися у відповідності до вимог процесуального кодексу, а не положень ДСТУ. Суд звертає увагу, що КУпАП взагалі не містить вимог щодо засвідчення письмових доказів, однак в конкретному випадку всі документи, що долучені інспектором поліції до протоколу містять необхідні реквізити, які дозволяють пересвідчитись в їх автентичності, зокрема, відтиски печаток УПП в Чернігівській області та підписи посадової особи.

Помилкове зазначення інспектором поліції в описовій частині протоколу про адміністративне правопорушення дати ухвалення Новозаводським районним судом постанови, а саме «14.03.2023 р.» замість правильного «25.01.2023 р.», яким ОСОБА_2 було позбавлено права керування транспортними засобами, не впливає на зміст та обсяг інкримінованого правопорушення.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП визначено, що суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У рішенні ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху.

Суд звертає увагу на те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та створює підвищену небезпеку, як для самого водія, так і для його пасажирів та інших учасників дорожнього руху і може призвести до тяжких непоправних наслідків.

З врахуванням ступеню та характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступінь його вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, підтверджених фактів притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень на транспорті, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах максимальної межі санкції статті.

При цьому суд враховує положення ст. 30 КУпАП із змінами та доповненнями, які не перешкоджають застосуванню судами стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами щодо осіб, які не мають посвідчення водія або вже позбавлені права керування транспортними засобами.

Зокрема, суд виходить з того, що при визначенні стягнення необхідно враховувати його виховну дію, оскільки покарання, повинно бути направлено не тільки на забезпечення виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень, а також повинно бути спрямовано на попередження вчинення правопорушень іншими особами.

Враховуючи, що накладене раніше на ОСОБА_1 стягнення не досягло тієї мети, яку ставить перед собою інститут покарання, цілком підставним в даному випадку буде накладення стягнення у межах максимальної межі санкції статті.

Застосовуючи справедливе стягнення за вчинене правопорушення, суд таким чином констатує, що відповідні діяння є суспільно небезпечними та за їх вчинення настають певні негативні наслідки.

Враховуючи, що під час вчинення адміністративного правопорушення автомобіль OPEL VIVARO /д.н.з. НОМЕР_1 /, яким керував ОСОБА_1 , згідно реєстраційної картки належить ОСОБА_3 , оплатне вилучення транспортного засобу не може бути застосоване.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП суд стягує з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

Керуючись ст.ст.23, 33,40-1, ч.5 ст.126, ст.283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто, в сумі 40 800 /сорок тисяч вісімсот/ грн. з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 7 /сім/ років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн (шістсот п`ять) 60 коп. судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Г.Павлов