31.01.2024 Справа № 696/23/24
№ 3/696/74/24
31 січня 2024 року м. Кам`янка
Суддя Кам`янського районного суду Черкаської області Шкреба В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з СПД № 2 (м. Кам`янка) відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживаючого за адресою по АДРЕСА_1 , пенсіонера,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,
01 січня 2024 року о 22 год. 09 хв. по пров. Джерельному в с. Юрчиха Кам`янської ОТГ Черкаського району Черкаської області гр. ОСОБА_1 в порушення п. 2.9а ПДР України керував автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено даними огляду на визначення такого стану за допомогою приладу «Драгер» про вміст алкоголю в крові 1,94 проміле.
В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав себе винуватим у вчиненні вказаного правопорушення, каявся. Розповів, що перед посадкою за кермо автомобіля випив горілки і вирішив поїхати до сестри, яка проживає за 200 метрів від його будинку, але під час руху на автомобілі був виявлений працівниками поліції. Штраф за постановою серії БАД № 401698 від 01 січня 2024 року сплатив, просив суворо не карати.
За змістом статей 252 та 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні», за яким керування транспортним засобом- виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості і транспортного засобу.
Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху ( знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.
Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння ( наркотичного чи алкогольного).
З дослідженого відеозапису з нагрудної камери поліцейського та камери відео реєстратора службового автомобіля поліції слідує, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 , переслідувався працівниками поліції на службовому автомобілі, вони подавали йому сигнал про зупинку за допомогою проблискових маяків, але останній звернув до провулку і зупинив транспортний засіб біля будинків. Також, на відеозаписі ОСОБА_1 не заперечував, що вживав алкогольні напої.
Також, факт керування транспортним засобом підтверджується і постановою серії БАД № 401698 від 01 січня 2024 року про визнання ОСОБА_1 винуватим у суміжних правопорушеннях за ч.1 ст. 121-3, ч.1 ст. 121 КУпАП, яка останнім не оскаржена.
Огляд проводився з дотриманням правил відеофіксації як того вимагає стаття 266 КУпАП.
Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується даними акту огляду на стан сп`яніння, роздруківкою з приладу «Драгер» про вміст алкоголю в його крові в розмірі 1,94 проміле.
З відеозапису слідує, що ОСОБА_1 з результатами огляду погоджувався, про що також свідчить і відсутність його заперечень як у протоколі, так і в акті огляду з роздруківкою з приладу «Драгер». Останньому було видано направлення для проходження огляду у лікарському закладі, проте він таким правом не скористався і не бажав його проходити у такій установі.
З огляду на вказане, працівником поліції було дотримано процедуру документування проходження огляду згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. наказом МВС, Мінохорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).
Суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП і в ході судового розгляду, суд знаходить таку кваліфікацію підтвердженою.
У зв`язку з чим ОСОБА_1 слід визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Обставин, що обтяжують або пом`якшують адміністративну відповідальність суд не знаходить.
Останній заслуговує на накладення на нього штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено стягнення.
Керуючись ст.ст. 33,40-1,130, 283-285 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 ЗУ Про судовий збір,
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України. У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, захисником через Кам`янський районний суд Черкаської області до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В.В.Шкреба