Провадження № 3-в/686/25/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Піндрак О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому подання Хмельницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області про вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови суду,

встановив:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 грудня 2021 року, яка набрала законної сили 27 грудня 2021 року (справа № 686/26918/21, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1831 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт строком на 120 годин.

12 лютого 2024 року Хмельницький районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області звернувся до суду з поданням про звільнення правопорушника ОСОБА_1 на підставі ст. 304 КУпАП, ст. 80 КК України від відбування вказаного адміністративного стягнення, в зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови суду.

На обґрунтування подання орган з питань пробації вказав, що 11.01.2022 ОСОБА_1 поставлений на облік Хмельницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області, 10.02.2022 він ознайомлений з порядком і умовами відбування адміністративного стягнення та йому надано направлення до КП «Парки та сквери міста Хмельницького» для відбування суспільно корисних робіт. З 16.02.2022 по 25.02.2022 ОСОБА_1 стягнення не відбував через хворобу, а з 01.03.2022 по теперішній час в зв`язку із призовом на військову службу до лав Збройних Сил України по мобілізації. Разом з цим, за повідомленням Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) станом на 01.01.2024 заборгованості зі сплати аліментів у ОСОБА_1 немає.

В судове засідання учасники судового провадження, будучи належним чином повідомленими про місце та час розгляду справи, не з`явилися, представник органу з питань пробації подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, подання підтримує. У відповідності до ст.ст. 268 ч. 1, 304 КУпАП суд розглядає справу за відсутності учасників судового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку подання задовольнити, виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

«Порядком виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 19.03.2013 № 474/5, передбачено право органу з питань пробації звернутися до суду із поданням щодо вирішення питання подальшого виконання постанови суду.

Згідно з п. 15.1. розділу ХV вказаного порядку виконання адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт припиняється, а порушник знімається з обліку, зокрема, у зв`язку із наявністю підстав, що унеможливлюють виконання постанови суду, - після отримання відповідного судового рішення.

Вирішуючи подання Хмельницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області, суд виходить з того, що КУпАП не містить регулювання певної частини питань, пов`язаних з примусовим виконанням постанов про накладання адміністративного стягнення, зокрема строків давності виконання судового рішення.

При цьому, згідно зі ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У п.п. 3.4, 3.6. рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011) Конституційний Суд України, аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Законодавцем залишено поза сферою правового регулювання питання щодо строків виконання постанов про накладання адміністративного стягнення, створивши тим самим ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду.

Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами - членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4 Рекомендації № R(91) 1 Комітету міністрів Ради Європи державам - членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю.

Особа, на яку накладено певний вид стягнення, не може перебувати в потенційному очікуванні виконання фактично покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і правопорушником відповідні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання судового рішення про накладення стягнення.

Такі строки встановлені ст. 80 КК України, яка регламентує питання звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Таким чином, порушено інший фундаментальний принцип права - принцип справедливості, оскільки засуджені, які вчинили кримінальне правопорушення, в порівнянні з адміністративним правопорушенням на підставі ст. 80 КК України звільняються судом від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду в той час, коли адміністративне правопорушення на відміну від кримінального правопорушення є менш суспільно небезпечним.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним в цій справі застосувати аналогію закону, а саме норми п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, відповідно до якої особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Зазначена норма кримінального закону передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Верховний Суд неодноразово зазначав, що правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Ч. 3 ст. 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 13 частини 1 цієї статті, подвоюються. Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Проте, ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт має встановлюватися з дотриманням вимог процесуальної форми, а саме лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання (постанова Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року, справа № 487/3326/15-к, провадження № 51-4811 км 20).

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, строк дії якого продовжено по теперішній час. Відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» в Україні оголошена загальна мобілізація.

Враховуючи, що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт, яке є менш суворим, ніж кримінальне покарання у виді обмеження волі, з дня набрання постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 грудня 2021 року законної сили 27 грудня 2021 року, минуло понад два роки, перебіг давності протягом строку давності виконання постанови (станом на 27 грудня 2023 року) не зупинявся та не переривався (факту ухилення ОСОБА_1 , який з 01.03.2022 призваний на військову службу до лав Збройних Сил України по мобілізації, від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт в розумінні положень ст. 1832 КУпАП та ст. 3892 КК України за належною процедурою постановою суду та/або обвинувальним вироком суду, які набрали законної сили, не встановлено, останній нового правопорушення не вчинив), а тому ОСОБА_1 слід звільнити від відбування адміністративного стягнення у зв`язку з закінченням строків давності виконання постанови суду.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 294, 298, 304 КУпАП, ст. 80 КК України,

постановив:

Подання Хмельницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області задовольнити.

Правопорушника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, призначених постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 грудня 2021 року, у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: