Провадження №: 3-зв/752/2/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 березня 2024 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бойко О.В., розглянувши заяву про відвід судді Бушеленко О.В., від ОСОБА_1 , у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

встановив:

В провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, яка у відповідності з вимогами закону була розподілена для розгляду судді Бушеленко О.В.

До суду надійшла заява від ОСОБА_1 , про відвід судді Бушеленко О.В., в якій останній просить відвести суддю Бушеленко О.В., від розгляду вказаної вище справи про адміністративне правопорушення, вважаючи, що існують об`єктивні сумніви щодо упередженості цього судді. Свою позицію мотивував тим, що під час ознайомлення з матеріалами справи 23.02.2024 року було встановлено, що в протоколі зазначено адресу місця його проживання, а саме: АДРЕСА_1 , проте відповідно до паспорту громадянина України, він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Окрім того, ч. 5 ст. 126 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від пяти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого, отже суд повинен мати в своєму розпорядженні РНОКПП та встановити дійсного власника тз, але цього виконано не було. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію тз, автомобіль «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 . Також зазначав, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення та відомості викладені в ньому, не може бути визнано належним доказом в розумінні ст. 251 КУпАП.

Захисник Конопат М.І., та ОСОБА_1 в судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення не надіслали.

Оскільки чинним КУпАП не унормовано порядок вирішення заяви про відвід судді, подана заява вирішується в порядку аналогії з посиланням на деякі положення КПК України, оскільки, відповідно до вимог ст. 2 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Враховуючи вказане, а також вимоги ст. 9 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, суддя вважає, розгляд заяви про відвід судді в рамках справи про адміністративне правопорушення можливим та таким, що направлений на захист прав особи щодо розгляду його справи безстороннім судом, не дивлячись на прогалину в КУпАП.

Зі змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з вимогами ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

З аналізу процесуального законодавства слідує, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Разом з тим, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

У той же час сторони та учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами і зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи викладене, надходжу до висновку, що заява ОСОБА_1 , про відвід судді Бушеленко О.В., не підлягає задоволенню, оскільки він не вказав конкретні обставини про упередженість судді у вказаній справі. Обставини на які він посилається є предметом судового розгляду та встановлюються за результатами такого. При необхідності з`ясування додаткових обстави, у судді ще є і право повернути протокол на дооформлення. Дискреційні повноваження судді та порядок вчинення нею дій, не можуть бути оцінені іншим суддею районного суду в рамках розгляду заяви про відвід.

Щодо належного повідомлення особи, стосовно якої складено протокол. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , відповідно повідомлений, шляхом надіслання йому СМС-повідомлення, надсилав клопотання про відкладення розгляду справи, отже знав про дату судового розгляду.

Щодо можливості розгляду заяви про відвід без учасників, слід зазначити що ОСОБА_1 , та його захисник, були належним чином повідомлені про час розгляду заяви про відвід, проте без поважних причин не зявилися. Розгляд такої заяви є невідкладним, оскільки 06.03.2024 року спливають строки притягнення до адміністративної відповідальності, що можна розцінити, як намагання особи щодо якої складено протокол, затягування, з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст.ст. 2, 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 268, 271 КУпАП України, практикою ЄСПЛ, суддя,-

постановив:

відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Бушеленко Оксани Валеріївни від розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постанова судді оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В.Бойко