ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1826/24
провадження № 3/753/1209/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., за участю захисника Барбона П.О., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, 124, 122-4 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

18 січня 2024 року о 22-й годині 40 хвилин в м. Києві на вул. Приколійна, 9, водій ОСОБА_1 керував авто «Hyundai Grand Starex» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Пройти огляд у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Drager» або у лікаря нарколога водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Крім того, 18 січня 2024 року о 22-й годині 45 хвилин в м. Києві на вул. Бориспільська, 6, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Hyundai Grand Starex» д.н.з. НОМЕР_1 здійснював рух заднім ходом, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Nissan Sunny» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який був припаркований позаду. Внаслідок чого, авто отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками, чим порушив п. 10.9 ПДР України.

Крім того, 18 січня 2024 року о 22-й годині 45 хвилин в м. Києві на вул. Бориспільська, 6, водій ОСОБА_1 скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив зіткнення з авто «Nissan»д.н.з. НОМЕР_2 , що був припаркований, після цього місце пригоди залишив, чим порушив п. 2.10.А ПДР України.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130, 124, 122-4 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав, вказав, що працює в Укрзалізниці, в той день у нього на роботі була нарада, після якої їх розвозили. Він був у вказаному автомобілі як пасажир, хто був водієм автомобіля він не знає. Водій просто вискочив з автомобіля та залишив його. Крім того, вказав, що у нього немає водійського посвідчення, воно залишилось в Лимані. Чому вирішили, що він був за кермом йому не відомо. Хто був водій автомобіля і яка була нарада ОСОБА_1 не зміг повідомити.

Захисник Барбон П.О. вказав, що не доведено, що за кермом був ОСОБА_1 .

В судовому засіданні інший учасник ДТП ОСОБА_2 суду пояснив, що точної дати не пам`ятає, ввечері приблизно о 22.40 годині він приїхав на парковку під магазин, припаркував автомобіль та пішов до банкомату. Коли повернувся, сів в автомобіль, побачив, що попереду нього припаркований автомобіль, марки не пам`ятає бус, який завівся і водій почав задавати назад, при цьому він не зупинявся. Так сталось зіткнення. ОСОБА_2 почав сигналити, але ніхто не реагував. Тому він вийшов з автомобіля, але водій буса почав тікати. ОСОБА_2 почав їхати за ним. Через 50 метрів водій буса розвернувся, поїхав за магазин і заїхав в тупік. ОСОБА_2 зупинився за ним, вийшов з автомобіля, та побачив як водій пересідає на пасажирське сидіння. Це був ОСОБА_1 . При цьому ОСОБА_1 зачинився в автомобілі і не відчиняв нікому двері. Коли приїхали працівники поліції він відчинив двері.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що під час патрулювання району, на вул. Бориспільській побачив, як автомобіль білий бус, марки не пам`ятає, здавав назад і вдарив автомобіль ОСОБА_2 . Після чого білий бус почав тікати, за ним поїхав автомобіль потерпілого та автомобіль свідка. Коли білий бус зупинився, до нього спочатку підійшов ОСОБА_2 , а потім свідок ОСОБА_4 . В автомобілі перебував тільки ОСОБА_1 , більше нікого не було. Вказав, що білий бус зникав з поля їхнього зору на кілька секунд.

Суд вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Барбона П.О., свідків, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи та відеозапис з нагрудної камери, надаючи оцінку зібраним доказам у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складення протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, у присутності ОСОБА_1 та його захисника було відтворено відеозапис з нагрудної бодікамери працівників поліції, що надійшли разом з матеріалами справи, з якого вбачається, що під час оформлення працівниками поліції адміністративних протоколів ОСОБА_1 почав тікати від працівників поліції. Представляється не своїм ім`ям. ОСОБА_1 працівниками поліції були роз`яснені права та обов`язки. В подальшому на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, ОСОБА_1 погоджується, але вказує, що пройде як пересічний громадянин. ОСОБА_1 неодноразово намагається пройти огляд, але не проходить, оскільки не дує в трубку приладу «Драгер», а лише імітує такі дії. На пропозицію працівника поліції пройти огляд у лікаря нарколога ОСОБА_1 повідомляє, що згоден, але не розуміє на підставі чого, оскільки доказів того, що він керував автомобілем немає. В подальшому працівник поліції неодноразово висуває вимогу ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікаря нарколога, але ОСОБА_1 відмовляється, намагається уникнути відповіді.

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчинених правопорушень, відновити послідовність подій та надати оцінку діям осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Вказаний відеозапис отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративних правопорушень.

Судом встановлено, що працівник поліції за наявності достатніх підстав для висновку, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом неодноразово висував вимогу водієві пройти огляд на стан сп`яніння, отримав відмову, що чітко зафіксовано на відеозаписі, і почав цю відмову процесуально оформлювати, а саме складати протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Будь-які подальші зміни позиції водія та його висловлювання, не можуть впливати на дії поліції до завершення процедури складання протоколу.

Крім того, в судовому засіданні інший учасник ДТП ОСОБА_2 повідомив, що саме ОСОБА_1 був за кермом автомобіля, який вдарив автомобіль ОСОБА_2 . Саме ОСОБА_1 після того, як був зупинений пересів з водійського сидіння на пасажирське, при цьому зачинився в автомобілі.

Вказане також підтвердив свідок ОСОБА_4 , який бачив момент зіткнення транспортних засобів, а саме як автомобіль «Hyundai Grand Starex» вдарив автомобіль «Ніссан» здаючи назад, після чого почав тікати.

Позиція захисту з приводу того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, і не знаходився за кермом автомобіля, повністю спростована поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ..

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, підтверджується письмовими пояснення ОСОБА_2 (а.с.3), направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.3), письмовому рапорті (а.с.4), копії постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с.6), схемі ДТП, на якій зображено місце зіткнення транспортних засобів (а.с.13).

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, його вина повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Суд критично оцінує пояснення ОСОБА_1 , що були дані ним в судовому засіданні і вважає, що ці пояснення є способом його захисту від висунутого обвинувачення у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, 124, 122-4 КУпАП та наміром уникнути адміністративної відповідальності. Його пояснення в повному обсязі спростовуються вище викладеними доказами.

За таких обставин суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5, 10.9, 2.10 а ПДР України та наявності в його діях складів адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 130, 124, 122-4 КУпАП.

При вирішення питання накладення адміністративного стягнення суд враховує ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи обставини та характер скоєного, особу ОСОБА_1 те, що він працює, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 122-4, 124, 130, 283, 284, 285 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, 124, 122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривні.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя П.І. Заруба