Справа № 131/422/24
Провадження № 3-зв/131/1/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2024 року м. Іллінці

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Коваль А.М., розглянувши заяву про самовідвід судді Шелюховського М.В. у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , працюючої секретарем навчальної частини Іллінецького фахового коледжу, за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Іллінецького районного суду Вінницької області перебувають матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Справа скерована до Іллінецького районного суду Вінницької області Управлінням стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.

Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа передана на розгляд судді Шелюховському М.В. (справа № 131/422/24, провадження № 3/131/164/2024).

При підготовці справи до розгляду головуючим у справі суддею Шелюховським М.В. встановлено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме ОСОБА_1 включена до списку присяжних Іллінецького районного суду Вінницької області.

З огляду на ці обставини, з метою запобігання сумнівів в об`єктивності та неупередженості суддя Шелюховський М.В. заявив самовідвід.

Прокурор у судове засідання не з`явився, заявлений суддею самовідвід просив розглянути за його відсутності та вирішити на розсуд суду.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд заяви про самовідвід судді за її відсутності, вирішення відводу залишила на розсуд суду.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 1, ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснення судової влади незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом, - одна з базових засад організації судової влади в Україні та запорука справедливого судочинства. До того ж безсторонній розгляд і вирішення судових справ - один із головних обов`язків судді, а також складова його присяги, порушенням якої визнається, зокрема, вчинення суддею дій, що можуть викликати сумнів у його неупередженості (п. 1 ч. 7 ст. 56, ч. 1 ст. 57 вищевказаного Закону).

Із вищевикладеного випливає, що кожен суддя, щодо неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду аби не підривати довіру до права на справедливий суд, що визнається основоположним правом людини.

Відповідно до приписів ст. ст. 124 та 127 Конституції України, ч. 2 ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» правосуддя в України у визначених Законом випадках здійснюється за участю присяжних.

Згідно ст. 63 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» присяжним є особа, яка у випадках, визначених законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя.

У випадках, передбачених ст. 66 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», на присяжного поширюються окремі розпорядчі акти голови суду, у якому присяжний залучається до здійснення правосуддя.

Слід зазначити і те, що присяжний, виконуючи обов`язки в суді, здійснює ті ж самі процесуальні дії й приймає ті ж самі процесуальні акти, що і суддя (розглядає справи в колегії разом із суддями, ухвалює із ними рішення тощо). Це підтверджується нормами Кримінального процесуального кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно даних судового архіву, присяжна ОСОБА_1 неодноразово, як член колегії, брала участь в Іллінецькому районному суді Вінницької області в розгляді цивільних справ.

За таких обставин, розгляд суддею Іллінецького районного суду Вінницької області Шелюховським М.В. справи про притягнення до адміністративної відповідальності присяжного Іллінецького районного суду Вінницької області Ковальчук Н.П. може викликати у сторони обвинувачення виправдані побоювання в неупередженості цього судді, що, в свою чергу, породить обґрунтований сумнів у справедливому судовому розгляді щодо цього присяжного.

Відповідно до п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки суддів» від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Аналогічний принцип відображено в ч. 1 ст. 15 Кодексу суддівської етики.

Ознайомившись із заявою про самовідвід та матеріалами про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, приходжу до висновку, що існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості судді, що не сумісне з установленим ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правом на справедливий суд, а тому заява судді ОСОБА_2 про самовідвід є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 246, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву судді Іллінецького районного суду Вінницької області Шелюховського М.В. про самовідвід задовольнити.

Матеріали справи № 131/422/24, провадження № 3/131/164/2024, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення передати до канцелярії Іллінецького районного суду Вінницької області для повторного автоматизованого розподілу іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: