Справа № 944/7550/23 Головуючий у 1 інстанції: Швед Н.П.
Провадження № 33/811/322/24 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Нікіфорової Анастасії Юріївни на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 19 грудня 2023 року,

встановив:

цієї постановою, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80коп.

Відповідно до постанови, 20 листопада 2023 року о 13 год 50 хв ОСОБА_1 в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краківець», що на території Яворівського району Львівської області, під час проходження прикордонного контролю на в`їзд в Україну з Республіки Польща, ОСОБА_1 пред`явив на паспортний контроль паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В процесі перевірки документів відносно даного громадянина відбулось спрацювання бази даних «Ризик Перетин» та відповідно до БД ПК АП «Гарт 1/п» встановлено, що 10 червня 2023 року о 14:34 год., даний громадянин перетнув кордон України в пункті пропуску «Порубне» в Румунію по паспорту громадянина Румунії серії № НОМЕР_2 виданого на установчі дані ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 . Даним фактом вищевказаний громадянин порушив вимоги ст. 2,3 Закону України « Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57, тобто здійснив перетинання державного кордону України на невідповідних документах, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

На вказану постанову захисник адвокат Нікіфорова А.Ю. подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Яворівського районного суду Львівської області від 19 грудня 2023 року, оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в ОСОБА_1 діях складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування вказує про те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, постановленою за результатами неповного, необ`єктивного дослідження всіх обставин справи та невірної оцінки доказів.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_2 неодноразово перетинав державний кордон на підставі паспорта громадянина Республіка Румунія серії № НОМЕР_2 , виданого 17.05.2021, що підтверджується проставленими штампами у зазначеному паспорті.

Стверджує про те, що оскільки подвійне громадянство не охоплюється диспозицією статті 204-1 КУпАП, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії № НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_2 , та паспорт громадянина Румунії серії № НОМЕР_2 , виданий на установчі дані ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ), правдивість яких не ставить під сумнів, не можуть визнаватися доказами в підтвердження вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Щодо строку на апеляційне оскарження постанови судді зазначає, що судовий розгляд 19.12.2023 проводився у її відсутності та у відсутності ОСОБА_1 , зі змістом прийнятого рішення захисник ознайомилася лише 02.02.2024, відтак вважає такий пропущено з поважних причин.

У судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Нікіфорова А.Ю. не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового розгляду, натомість захисник адвокат Нікіфорова А.Ю. подала клопотання, у якому просила задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, та проводити судовий розгляд без її участі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка вказаних осіб в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя місцевого суду, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП настає у випадку перетинання або спроби перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, як незаконне перетинання державного кордону в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів, й з таким висновком погодився суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: рапортом начальника 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) ОСОБА_5 від 20.11.2023, рапортом інспектора прикордонної служби 1 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) ОСОБА_6 від 20.11.2023, паспортом Громадянина України для виїзду за кордон серії № НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та паспортом громадянина Румунії серії № НОМЕР_2 виданого на установчі дані ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також іншими доказами які наявні в матеріалах справи.

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції неповно та невсебічно з`ясовано всі обставини справи, не проаналізовано досліджені докази та не надано їм належної юридичної оцінки, що призвело до постановлення необґрунтованого рішення з передчасними висновками про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до ст.ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи. Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Згідно з п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Оскільки громадянин України ОСОБА_1 під час перетину державного кордону України у пункті пропуску «Порубне» всупереч ст.ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України пред`явив для паспортного контролю на виїзд з України паспорт громадянина Румунії для виїзду за кордон, а не паспорт громадянина України для виїзду за кордон (який є відповідним для громадян України документом), то суд першої інстанції обґрунтовано визнав його винним у тому, що він вчинив незаконне перетинання державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів, й з таким висновком погоджується суд апеляційної інстанції.

Так, ст. 4 Конституції України проголошено, що в Україні існує єдине громадянство. Поняття єдиного громадянства визначається у ч. 1 ст. 2 Закону України від 18.01.2001 №2235-ІІІ «Про громадянство України», як один із принципів законодавства України про громадянство. Єдине громадянство держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Таким чином, в`їзд на територію України чи виїзд з території України громадянином України за пред`явленням паспорту, виданого на ім`я громадянина іноземної держави, суперечить вимогам ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», у зв`язку з чим апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 здійснив спробу незаконного перетину кордону, оскільки при перетині Державного кордону України в пункті пропуску пред`явив власний, дійсний паспорт громадянина Румунії, який містить усі необхідні реквізити.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної постанови суду першої інстанції.

За таких обставин, суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції відповідають зібраним у справі доказам, яким суддею надана належна оцінка, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Нікіфоровій Анастасії Юріївні строк на апеляційне оскарження постанови судді Яворівського районного суду Львівської області від 19 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Нікіфорової Анастасії Юріївни залишити без задоволення, а постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 19 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук