Єдиний унікальний номер 229/1280/24
Номер провадження 3/229/722/2024

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Гонтар А.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернігів Чернігівської області, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_2 , який працює (проходить службу) у військовій частині НОМЕР_1 на посаді номера обслуги 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти, у військовому званні солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше, протягом року, до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення не притягувався,

за ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2024 року до Дружківського міського суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 176 від 25.01.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Згідно протоколу, 24.01.2024 року близько о 14 год. 00 хв. військовослужбовець військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби в АДРЕСА_2 у нетверезому стані. На пропозицію щодо проходження освідування на вміст алкоголю в крові відповів відмовою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи сповіщений належним чином. Заяв, клопотань про розгляд справи за його відсутності або перенесення розгляду справи до суду не надав.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Попри те, що особа не отримала або ухилилася від отримання судової повістки, її право на справедливий суд, гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. Таким чином, особі повинно бути відомо про час і місце розгляду справи, оскільки є можливість стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. З таким висновком погодився ЄСПЛ у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» № 12307/16.

Відповідно до ст.268 КУпАП, присутність особи-правопорушника при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбаченого ст. 172-20 КУпАП не є обов`язковим, суддя вважає, що справу можливо розглядати без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов до висновку, що справа підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частина 2 ст.172-20 КУпАП передбачає відповідальність за участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів.

Диспозиція частини 3 ст.172-20 КУпАП, передбачає відповідальність за: дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження вчиненого адміністративного правопорушення ОСОБА_1 суду надані такі докази: протокол про адміністративне правопорушення № 176 від 25.01.2024 р., витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.09.2023 р. № 479, акт про факт перебування солдата ОСОБА_1 в стані явного алкогольного сп`яніння та відмови від проходження медичного огляду з метою виявлення стану його алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.01.2023 р. № 5, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.08.2022 р. № 173.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п.4 Розділу ІІ «Інструкції зі складання протоколів про та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення» затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 року № 329 у протоколі зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імена, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена та по батькові (за наявності), адреси свідків, понятих і потерпілих (якщо вони є); пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п.7 Розділу ІІ «Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення» затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 року № 329 до протоколу долучаються матеріали (докази), що підтверджують факт вчинення військового адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків правопорушення, інші документи, які стосуються правопорушення).

Матеріали, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства.

Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про військове адміністративне правопорушення покладається на уповноважену посадову особу, яка складає протокол.

Згідно абзацу другого п. 3 Розділу ІІІ вищезазначеної Інструкції кожен документ у справі повинен мати свої реквізити (дату, назву, підписи тощо), містити достатню інформацію щодо вчиненого військового адміністративного правопорушення та відповідати вимогам законодавства.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 від підписання протоколу та надання пояснень відмовився. Зі змістом ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП не ознайомлений.

Відповідно до акту про факт перебування солдата ОСОБА_1 в стані явного алкогольного сп`яніння та відмови від проходження медичного огляду з метою виявлення стану його алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 24.01.2024 р., близько о 14 год. 00 хв. 24 січня 2024 року заступником командира механізованої роти з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , старшим лейтенантом ОСОБА_2 було запропоновано солдату ОСОБА_1 пройти відповідний медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак останнього це роздратувало та він категорично відмовився від проходження і оформлення результатів такого огляду.

Огляд працівниками медичної служби чи спеціалістами закладів охорони здоров`я, які уповноважені з використанням спеціальних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом проводити такі огляди стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою від проходження такого огляду солдатом ОСОБА_1 . Водночас всі присутні підтвердили, що солдат ОСОБА_1 має ряд ознак, які вказують на те, що він знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.ч.4,5,6,7 ст. 266-1 КУпАП, у разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.

Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч.9 ст. 266-1 КУпАП, огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Судом встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення № 176 від 25.01.2024 р. у графі «склад адміністративного правопорушення» не вірно розкрита суть адміністративного правопорушення.

Так, в протоколі зазначено, що солдат ОСОБА_1 відмовився від пропозиції щодо проходження освідування на вміст алкоголю в крові.

Проте, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що солдат ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу (акотестера) та від проходження медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в закладі охорони здоров`я, чим порушено порядок проведення огляду військовослужбовця на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передбачений ст. 266-1 КУпАП.

Актом про факт перебування солдата ОСОБА_1 в стані явного алкогольного сп`яніння та відмови від проходження медичного огляду з метою виявлення стану його алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 24.01.2024 р. також не підтверджено у повній мірі, що солдат ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу (акотестера) та від проходження медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Суддя зауважив, що проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а і шляхом вручення правопорушнику письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути зазначений конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу, якого направляють, точний час видачі направлення тощо. І лише у разі, якщо правопорушник отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді посадова особа має право скласти протокол про адміністративне правопорушення.

В матеріалах справи відсутнє направлення військовослужбовця ОСОБА_1 у медичний заклад для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що є порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП.

Також, до матеріалів справи не додано письмових пояснень свідків, які б підтвердили факт відмови солдатом ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу (акотестера) та від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я.

Склад адміністративного правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Подія правопорушення пов`язана з відбуттям певного явища, тобто факту правопорушення. Така подія може бути обумовлена як усвідомленими діяннями, так і не залежати від волі і бажання особи.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Враховуючи вищенаведене, суддя ставить під сумнів протокол про адміністративне правопорушення № 176 від 25.01.2024 р. оскільки він не підтверджений іншими належними та допустимими доказами вини правопорушника.

Нявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

У цій правовій позиції можна відокремити такі конструктивні ознаки: а) обов`язкова наявність сукупності ознак чи неспростовних презумпції; б) ознаки чи презумпції повинні бути достатньо вагомими; в) чіткими; г) взаємоузгодженими.

Тому за відсутності таких ознак не можна констатувати, що правопорушення доведено «поза розумним сумнівом».

Виходячи з вищенаведеного, суд позбавлений можливості встановити обставини вчинення адміністративного правопорушення та наявність складу адміністративного правопорушення.

Отже, суддя вважає протокол про адміністративне правопорушення № 176 від 25.01.2024 р., акто про факт перебування солдата ОСОБА_1 в стані явного алкогольного сп`яніння та відмови від проходження медичного огляду з метою виявлення стану його алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 24.01.2024 р., неналежними доказами, оскільки вони суперечать вимогам ст. ст. 256, 266-1 КУпАП, «Інструкції зі складання протоколів про та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення» затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 року № 329, що унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення.

Стаття 62 Конституції України встановлює, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, з урахуванням виявлених недоліків, суд дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, не доведена та не підтверджена належними доказами, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 251, 256, 266-1, 284, 287, 289, 291 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А.Л. Гонтар