справа № 492/223/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 лютого 2024 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Гусєва Н.Д.,

розглянувши заяву судді Гусєвої Н.Д. про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції № 1 Болградського районного РВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановила:

В провадженні судді Гусєвої Н.Д. знаходиться справа про адміністративне правопорушення, ст. 173-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

При підготовці до розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення в порядку ст. 278 КУпАП, суддею Гусєвою Н.Д. було подано заяву про самовідвід, оскільки як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, потерпілою особою у справі є ОСОБА_2 , чоловіком якої є ОСОБА_3 , який працює керівником апарату Арцизького районного суду Одеської області, у якому суддя Гусєва Н.Д. здійснює судочинство та є головою суду.

Розглянувши заяву судді Гусєвої Н.Д. про самовідвід, вважаю, що заявлений самовідвід підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що потерпілою особою у справі є ОСОБА_2 , чоловіком якої є ОСОБА_3 , який працює керівником апарату Арцизького районного суду Одеської області, у якому здійснює правосуддя суддя Гусєва Н.Д.

Норми Кодексу України про адміністративні правопорушення фактично не передбачають процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, і не містять спеціальних норм, що передбачають для судді можливість заявити самовідвід, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про самовідвід, але суд вважає за необхідне та можливе розглянути зазначену заяву, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Таким чином, з метою забезпечення виконання положень ст. 1 КУпАП, при вирішенні питання про самовідвід судді від розгляду справи про адміністративне правопорушення, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права, тобто кримінального процесуального права та, при розгляді заяви про самовідвід, судді необхідно керуватися положеннями ст.ст. 75, 80, 81 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених, зокрема, ст. 75 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006р. у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 р. у справі «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Враховуючи, що потерпілою особою у справі є ОСОБА_2 , чоловіком якої є ОСОБА_3 , який займає посаду керівника апарату Арцизького районного суду Одеської області, у якому суддя Гусєва Н.Д. здійснює правосуддя, беручи до уваги те, що сторони мають право на неупереджений та об`єктивний розгляд справи та у випадку винесення постанови суду не на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, може призвести до скарг та негативно вплинути на авторитет суду, а також судової системи в цілому, з метою уникнення виникнення сумніву у об`єктивності та неупередженості судді, вважаю за необхідне задовольнити заяву судді Гусєвої Н.Д. про самовідвід та передати справу до канцелярії суду для визначення іншого судді Арцизького районного суду Одеської області для розгляду справи..

Керуючись ст. ст. 1, 271 КУпАП, ст. 75, 80, 81 КПК України, суддя -

постановила:

Заяву судді Арцизького районного суду Одеської області Гусєвої Н.Д. про самовідвід - задовольнити.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , передати до канцелярії суду для визначення іншого судді для розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Арцизького районного суду

Одеської області Гусєва Н.Д.