Провадження № 33/811/225/24 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю осо466/12869/23би, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Валігури В.В.., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 31 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

встановив:

постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 31 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок) в доход держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Згідно постанови суду, 20.11.2023 року о 19:38год. на вул. Шевченка, 388 у м. Львові, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Audi 80», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на перешкоду (острівець безпеки та дорожні знаки), внаслідок чого транспортний засіб та дорожній знак отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, порушивши вимоги п. 2.3Б, 12.1 Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

На таку постанову особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 31 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що суддею місцевого суду не враховано його стан здоров`я під час ДТП. А саме той факт, що ДТП сталася внаслідок його поганого самопочуття, зокрема запаморочення в голові, що призвело до втрати керування транспортним засобом. Зазначає, що тривалий час має серцеві захворювання.

Стверджує, що мало місце порушення його права на правову допомогу, оскільки він заявляв таку письмову вимогу працівникам патрульної поліції.

Розглянувши матеріали справи дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1 та його представника адвоката Валігури В.В.,які підтримали подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суддя дав належну оцінку, відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №262710, схемою місця ДТП та іншими матеріалами адміністративної справи.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апелянта про те, що наїзд на перешкоду відбувся у зв`язку із поганим самопочуттям ОСОБА_1 , оскільки згадане не підтверджується доказами відтак розціюється судом як форма захисту.

Інші доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи.

Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи. Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушника, ступеня її вини та в межах санкції ст. 124 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи судом першої інстанції не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію її дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 31 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Маліновська-Микич О.В.