Номер провадження: 33/813/787/24
Номер справи місцевого суду: 496/3202/23
Головуючий у першій інстанції Трушина О. І.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 25.05.2023 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 122-2, ч.1 ст. 130, ст. 185 КУпАП,

встановив:

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 25.05.2023 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2, ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП та накладені на нього адміністративні стягнення:

- за ст.122-2 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі 9 (дев`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) грн.;

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік;

- за ст. 185 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі 15 (п`ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП ОСОБА_1 визначене остаточне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись із вищенаведеною постановою суду, 07.06.2023, ОСОБА_1 вперше подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржену постанову, визнати докази недопустимими, недостовірними, недостатніми та складеними з порушеннями КУпАП (т.1 а.с.74-90).

19.06.2023 постановою судді Одеського апеляційного суду, ОСОБА_1 повернуто його апеляційну скаргу, у зв`язку із пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження та відсутністю клопотання про його поновлення. Копію вказаної постанови судом направлено на поштову адресу апелянта (т.1 а.с.110,111).

30.06.2023 ОСОБА_1 вдруге подав апеляційну скаргу, в якій доповнив свої вимоги, а також долучив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи причини його пропуску отриманням 29.05.2023 в суді ухвали від 25.05.2023 (т.1 а.с.113-131).

Надалі ОСОБА_1 неодноразово подавав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку, в якому посилався на те, що причиною пропуску строку на апеляційне оскарження є отримання рішення суду від 25.05.2023 фактично 29.05.2023. Постановами суду апеляційні скарги поверталися з причин недоліків апеляційної скарги, зазначення невірного предмету оскарження, а також неможливості поновлення строку якщо це питання вже було предметом судового розгляду (т.1 а.с.141-142, 143, 145-161, 215-217,218, т.2 а.с.58-80,133-134,135,140-161, а.с. 194-208, т.3 а.с. 1-43, 46-62).

25.12.2023 ОСОБА_1 вкотре подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 25.05.2023, які надійшли на адресу апеляційного суду 22.02.2024, посилаючись на поважні та об`єктивні причини пропуску строку на оскарження, однак без їх зазначення, а також на стан здоров`я наявнісь інвалідності (т.3 а.с. 75-109).

Вирішуючи питання про можливість поновлення строку, суд виходить з того, що апеляційна скарга подана через сім місяців з часу ухвалення рішення судом першої інстанції, але при цьому в клопотанні про поновлення строку не зазначено причин для поновлення строку, не наведено обґрунтування впливу стану здоров`я на строк подання апеляційної скарги.

В свою чергу, об`єктивно питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому ОСОБА_1 посилався на отримання постанови суду 29.05.2023 вже було предметом апеляційного розгляду, та 11.09.2023 постановою судді Одеського апеляційного суду відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 у зв`язку із не доведенням наявності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та відсутності підстав для його поновлення. При цьому судом встановлено, що ОСОБА_1 брав участь в розгляді справи та був присутнім під час ухвалення рішення 25.05.2023. Повний текст постанови отримав 29.05.2023, але вперше звернувся з апеляційною скаргою 07.06.2023, тобто з пропуском строку без наведення поважних причин.

Згідно положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Право особи на поновлення процесуального строку та дискреційні повноваження суду з цього питання не є абсолютними, строк підлягає поновленню, якщо він пропущений з поважних причин, якими можуть бути обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому елементі як правова визначеність.

У рішеннях Європейського суду неодноразово наголошувалося, що право на доступ до суду, передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Враховуючи те, що суд не вправі з власної ініціативи зазначати причини пропуску строку на апеляційне оскарження, коли вони не зазначені та не обґрунтовані самою особою, яка звертається зі скаргою, а обставини впливу часу отримання рішення вже були предметом оцінки та вирішення судом, то підстави для задоволення клопотання про поновлення строку відсутні, апеляційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 25.05.2023.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 25.05.2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 122-2, ч.1 ст. 130, ст. 185 КУпАП - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова