Справа № 367/2384/24
Провадження №3/367/1139/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 березня 2024 року Суддя Ірпінського міського суду Київської області Чернова О.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Янчука А.А., потерпілої ОСОБА_2 , представника потерпілої ОСОБА_3 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла із ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

10.03.2024 близько 17:45 год., ОСОБА_1 перебуваючи за місцем свого проживання вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру по відношенню до своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурними словами, вдарив у плече та обличчя, тілесних ушкоджень не наніс, проте завдав моральної та психічної травми потерпілій, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП не визнав. Пояснив, що 10.03.2024 року він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, випив безалкогольного пива, прийшов додому, дружина почала до нього чіплятись та викинула столові прибори. Після чого, покликавши сина ОСОБА_4 , потерпіла і останній продовжували разом провокувати сварку, в результаті чого викликали поліцію.

Зазначив, що з дружиною дійсно відбувалась розмова на підвищених тонах, вона провокувала на сварку, з метою його виселення з будинку.

Додав, що свідка ОСОБА_4 з будинку він не виганяв, проте, бачив, що він був налаштований матір`ю агресивно.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Янчук А.А. просив суд закрити провадження по даній адміністративній справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частино 1 статті 173-2 КУпАП, адже не було факту вчинення домашнього насильства, оскільки відбувся звичайний побутовий конфлікт, відсутні докази завдання шкоди потерпілій. Додатково подав письмове клопотання про закриття провадження у справі.

Додав, що представником потерпілої було зроблено пропозицію щодо поділу спільного майна в обмін на відмову від підтримання даного протоколу про адміністративне правопорушення, тому, вважають, що дану подію створено задля цього.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 надала суду пояснення про те, що 10.03.2024 року близько 17 години прийшов її чоловік ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, почав діставати їжу, взяв пляшку горілки та чарки. Вона попросила його залишити їжу для дитини, після чого ОСОБА_1 кинув лоток з їжею на підлогу, почав викидати із шухляди виделки, при цьому висловлюючись на адресу потерпілої нецензурними образами. ОСОБА_2 почала викликати поліцію, на що ОСОБА_1 відреагував агресивно та вдарив її два рази правою рукою в зону обличчя, щоки, вилиці, шиї зліва. Вона, злякавшись цього, закрилась руками, синців на обличчі не залишилось, до лікарів вона не зверталась. Згаданими ударами їй не було завдано тілесних ушкоджень, лише больові відчуття. Після чого вона зателефонувала старшому сину ОСОБА_4 та попросила його прийти. ОСОБА_1 в свою чергу, зайшов до кімнати та вдарив її ногою по нозі, після чого пішов на вулицю, узявши з собою пляшку горілки. Коли приїхав ОСОБА_4 , він попросив ОСОБА_1 прийти для розмови. Прийшовши, останній продовжував обзивати її, завдаючи їй психічної травми.

Зазначила, що наслідками вищезазначених дій ОСОБА_1 було завдання моральної шкоди, вона боялась ОСОБА_1 , який поводився агресивно, через що хвилювалась за своє життя та здоров`я. Додала, що дії останнього були спрямовані на залякування та образи, адже говорив їй, що вона «ніхто», і все буде так, як сказав він.

Вказала, що вона боялась залишатись із ОСОБА_1 одна, через що викликала поліцію та попросила приїхати старшого сина.

Додала, що неодноразово ставала жертвою домашнього насильства по відношенню до себе з боку ОСОБА_1 , - у 2021 році, після чого вона хотіла розлучитись з ОСОБА_1 , у зв`язку з чим останній звернувся до свого психолога, з часом почали відвідувати психолога спільно. Після цих відвідин ОСОБА_1 просив ОСОБА_5 забрати заяву про розлучення. Впродовж останнього року вони не підтримували сімейних відносин та не вели спільного побуту, лише місяць тому відновили свої сімейні стосунки.

Стосовно розбіжностей в її заяві та поясненнях, наданих поліції, стосовно тілесних ушкоджень вказала, що перебувала у стані сильного хвилювання, та не знала, як правильно зазначити ці відомості. Після того, як заспокоїлась, змогла пригадати та повідомити деталі. В судовому засіданні вона надає більш детальні пояснення, точніші, які є достовірними.

Наостанок зазначила, що було завдано шкоди її психічному здоров`ю, саме це і мала на увазі під формулюванням про моральну та психологічну травму.

Представник потерпілої адвокат Голубничий О.І. в судовому засідання просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки відбулась подія психологічного та фізичного насилля, що підтверджується всіма доказами, та наданими поясненнями. Пропозицію щодо поділу майна ним було надано поза судовим засіданням, оскільки ним також здійснюється підготовка матеріалів для цього.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що потерпіла ОСОБА_5 є його матір`ю, а ОСОБА_1 приходиться вітчимом.

10.03.2024 року близько 18:00 год. йому зателефонувала мати та повідомила, що вдома відбувається сварка з вітчимом і він її б`є, просила приїхати на допомогу. Приїхавши, побачив заплакану потерпілу ОСОБА_5 , яка сиділа на кухні, на підлозі лежали столові прибори та їжа. Видимих тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 не було, проте, мати сказала йому, що її обличчя болить від удару. Його мати була засмучена та в пригніченому стані.

Після чого він зателефонував ОСОБА_1 та попросив зайти до будинку. Через деякий час останній зайшов до будинку, та між ними розпочалась сварка, в ході якої ОСОБА_1 виганяв його з будинку та ображав потерпілу. Після чого приїхала поліція і прийшов молодший брат додому і він пішов додому.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, потерпілу та її представника, свідка, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення особою домашнього насильства, тобто, зокрема, умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Як передбачено п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення також підтверджується наступними матеріалами справи про адміністративне правопорушення №367/2384/24, які узгоджуються між собою: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №203220 від 10.03.2024 (у сукупності із іншими доказами), рапортом працівників поліції про надходження 10.03.2024 о 18.35 год. виклику на спецлінію «102» від ОСОБА_2 про те, що чоловік буйно себе поводить, побив заявницю; протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, або таке, що готується, від потерпілої ОСОБА_2 та письмовими поясненнями, в яких остання зазначила про вчинення її чоловіком ОСОБА_1 домашнього насильства, висловлення образ нецензурними словами, нанесення ударів без спричинення тілесних ушкоджень, що завдало їй моральної та психологічної травми, побоювання за себе, внаслідок чого вона покликала сина ОСОБА_4 для свого захисту; та поясненнями свідка ОСОБА_4 про те, що потерпіла попросила його прийти, оскільки ОСОБА_1 б`є потеорпілу.

При цьому, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження належними, достовірними та допустимими доказами факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час даної події.

Судом встановлено, що своїми діями, які полягали в образах потерпілої, нанесенні останній ударів, які завдали болю, ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство фізичного і психологічного характеру по відношенню до своєї дружини ОСОБА_2 , що відобразилось у побоюванні нею за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, та, як наслідок, завдали шкоди психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 ..

Вказане підтверджується зазначеними вище письмовими доказами, поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_4 , наданими в судовому засіданні, про нанесення ОСОБА_1 ударів та висловлення образ потерпілій, внаслідок чого було завдано шкоди психічному здоров`ю потерпілої, яка перебувала у пригніченому стані, боялась ОСОБА_1 , який поводився агресивно, хвилювалась за своє життя та здоров`я, через що і викликала поліцію і ОСОБА_4 .. Ці пояснення узгоджуються між собою та іншими письмовими доказами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши наданні в судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, потерпілої та її представника, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, повністю доведена.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, майновий стан, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та вважає, що стягнення у виді штрафу відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн., який відповідно до ст. 40-1 КУпАП сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 9, 23, 33, 36, 40-1, ч.1 ст.173-2 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн..

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять гривень) грн. 60 коп. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у вищевказаний строк, постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби та стягується подвійний розмір штрафу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: О.В. Чернова