Номер провадження: 33/813/151/24
Номер справи місцевого суду: 496/6328/23
Головуючий у першій інстанції Портна О. П.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати з розгляду цивільних справ Драгомерецького М.М.,

при секретарі Узун Н.Д.,

за участю: представника ОСОБА_1 адвоката Боличевського С.П.,

переглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Боличевський Сергій Петрович на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2023 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №534515 від 26.08.2023, ОСОБА_1 26 серпня 2023 року о 09.45 год, за адресою: Одеська область, Біляївський район автодорога Київ Одеса 449 км, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи особою, яка позбавлена у праві керування транспортними засобами, вчинивши відповідне правопорушення повторно протягом року (постанова ЕАС 7073776 від 29.05.2023), чим порушив вимоги п. 2.1 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортних засобів строком 5 років. Також з ОСОБА_1 стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 гривень.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Боличевський С.П. подав до суду апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова Біляївського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2023 року є незаконною і необґрунтованою, тому просить її скасувати, та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Боличевський С.П. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2023 року, мотивуючи тим, що копію оскаржуваної постанови суду він не отримував, про її наявність дізнався випадково в Єдиному державному реєстрі судових рішень

Частиною 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладенні у клопотанні доводи, а також для забезпечення права особи на доступ до правосуддя, вважаю за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Боличевський С.П. строк на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2023 року.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Боличевського С.П, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладаючи відповідне адміністративне стягнення, суд першої інстанції згідно вимог ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясував всі фактичні обставин, що мають істотне значення для її розгляду, ухваливши законне та обґрунтоване рішення.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення встановлюється шляхом дослідження доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно п. п. 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.1 а ПДР України встановлює, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Невиконання пункту 2.1 а ПДР України (повторно протягом року) має наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Частиною 2-4 ст. 126 КУпАП встановлена відповідальність за: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП є керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, і яка повторно протягом року вчинила порушення, передбачені частинами другою - четвертою цієї статті.

Апеляційним судом встановлено, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується, наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

1)протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №534515 від 26.08.2023, який в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а тому є належним на допустимим доказом, й приймається судом до уваги. Крім того, протокол підписаний ОСОБА_1 , та в якому останній надав пояснення по суті правопорушення, а саме вказав, що проїхав останні 50 км, бо водій втомився (а.с. 5);

2)копією постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7075776 від 29.05.2023, згідно якого ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що він керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування (а.с. 6);

3)відеозаписом з портативних відеореєстраторів працівників поліції (диск а.с. 8).

Таким чином, оцінюючи вищезазначені докази окремо та в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 26 серпня 2023 року о 09.45 год, за адресою: Одеська область, Біляївський район автодорога Київ Одеса 449 км, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи особою, яка позбавлена у праві керування транспортними засобами, вчинивши відповідне правопорушення повторно протягом року, порушив вимоги п. 2.1 а ПДР України, оскільки такий висновок ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що матеріали справи не містять доказів, що саме він керував транспортним засобом «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, однак апеляційний суд не приймає до уваги вказане, з огляду на наступне.

Так, апеляційним судом був досліджений відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейських, що розпочинається з розмови працівників патрульної поліції та ОСОБА_1 , який не заперечує факту керування транспортним засобом «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , саме він надає свої документи та документи на автомобіль, більш того, повідомляє, що везе дитину на змагання та те, що змінив водія на останніх 100 км.

Таким чином, поліцейські не мали підстав вважати, що вказаним транспортним засобом, керував хтось інший окрім ОСОБА_1 ..

Факт керуванням транспортним засобом «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 також підтверджується його письмовими поясненнями, які він виклав в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме вказав, що проїхав останні 50 км, бо водій втомився.

Таким чином, не зважаючи на те, що відеозаписом з портативних відеокамер працівників поліції не зафіксовано безпосередньо факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , даний факт доведений іншими належними та допустимими доказами, в тому числі поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним 26 серпня 2023 року під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Тому, посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не приймаються до уваги апеляційним судом, та оцінюються як такий спосіб захисту, що має на меті уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Апеляційним судом не приймаються до уваги твердження ОСОБА_1 про те, що його не сповіщали належним чином про розгляд справи, оскільки як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 був повідомлений про судове засідання sms-повідомленням на номер телефону, який особисто надав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 не зазначає, що даний номер телефону йому не належіть, а також не надав докази не отримання sms-повідомлення суду.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 повідомлено, що справа буде розглядатись Біляївським районним судом Одеської області, а тому повинен був проявити зацікавленість результатом розгляду даного протоколу в розумний строк.

Слід зазначити, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 рішення ЄСПЛ) від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду.

Слід також зазначити, що ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду справи, була надана можливість реалізувати свої процесуальні права в повній мірі, так ОСОБА_1 скористався своїх правом на апеляційне оскарження судового рішення, скористався професійною правовою допомогою адвоката, належним чином повідомлявся про розгляд справи.

А тому, сповіщення ОСОБА_1 про дату і час розгляду справи за допомогою sms-повідомлення, за номером, який особисто ним був наданий, на переконання апеляційного суду, не може бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП за порушення ним вимог п. 2.1 а Правил дорожнього руху України.

Зазначений висновок суду також відповідає завданням КУпАП, яким є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції також не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи, та зводяться до незгоди із мотивами судового рішення, тому оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Боличевський Сергій Петрович про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Боличевський Сергій Петрович залишити без задоволення.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький