Справа № 127/2559/24
Провадження № 33/801/286/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іщук Т. П.
Доповідач: Сопрун В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В.,

за участю представника ОСОБА_1 - адвоката Піпка А.М.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Піпка Андрія Миколайовича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04 березня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №383169, 19 січня 2024 року о 12:10 год в м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 114В, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування транспортним засобом на підставі постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 28 березня 2023 року та на протязі року притягувався за ч. 4 ст. 126 КУпАП (постанова ЕНА1264964 від 18 січня 2024 року), чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №383709, 19 січня 2024 року о 12:10 год у м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 114В, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, що не реагують на світло та тремтіння пальців рук. Водій від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку на місці зупинки, що було зафіксовано на відеореєстратори №468808 та №468815. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Справи про вчинення ОСОБА_1 вказаних адміністративних правопорушень об`єднані в одне провадження постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 березня 2024 року.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 березня 2024 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 9 років 2 місяці 19 днів без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн на користь держави.

Не погодившись з постановою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Піпко А.М. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною, прийняту з неповним дослідженням зібраних у справі доказів, порушенням норм матеріального та процесуального права. Просив постанову суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відсутні правові підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом, тому в його діях відсутня об`єктивна сторона цих правопорушень. Також зазначив, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Крім того, суд першої інстанції безпідставно визначив ОСОБА_1 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 9 років 2 місяці та 19 днів.

Заслухавши адвоката Піпка А.М., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з диспозиції ст. 130 ч. 1 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі Порядок).

Відповідно до п.п.2,3,6,7 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395 також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 січня 2024 року о 12:10 год у м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 114В, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, що не реагують на світло та тремтіння пальців рук. Водій від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку на місці зупинки, що було зафіксовано на відеореєстратори №468808 та №468815. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №383709 від 19 січня 2024 року.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вони є правильні і підтверджуються дослідженими судом доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №383709 від 19 січня 2024 року

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно якого від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився;

-рапортом працівника поліції.

Також, вказані обставини підтверджуються відеозаписом з місця події, відеофіксація велась на нагрудні бодікамери працівників поліції.

З відеозапису вбачається, що на вимогу працівника поліції надати посвідчення водія, ОСОБА_1 повідомив, що він його не має. Під час розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував, що керував транспортним засобом та повідомив про те, що він виїхав з парковки та проїхав малу відстань, при цьому розуміє, що не мав права керувати транспортним засобом, однак в нього були невідкладні справи пов`язанні із військовою службою. Також повідомив, що в автомобілі є його товариш, який має посвідчення водія. На запитання працівника поліції чому товариш не керує транспортним засобом, водій повідомив, що товариш ще не має хороших навичок водіння. Після зауваження поліцейськими ОСОБА_1 про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння та пропозиції пройти у встановленому порядку медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, останній відмовився та повідомив, що працівники поліції до нього прискіпливо відносяться, оскільки він раніше притягувався до адміністративної відповідальності. Крім того, повідомив, що працівники поліції могли б обмежитись лише усним зауваженням та не складати відносно нього жодного протоколу, а за кермо б сів його товариш та вони продовжили рух. Надалі ОСОБА_1 після телефонної розмови повідомив, що він не керував транспортним засобом, так як за кермом був його товариш.

Також з відеозапису відеореєстратора вбачається, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito» та після того, як зупинився транспортний засіб відчинив водійські двері та вийшов з нього.

Отже, апеляційний суд звертає увагу на те, що вказані відеозаписи є об`єктивними доказами, тобто таким, які в процесі доказування не встановлюється від людей і не залежить від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин.

Наявні в матеріалах справи відеозаписи спростовують доводи скаржника в апеляційній скарзі в тому, що ОСОБА_1 не керував автомобілем марки «Mercedes-Benz Vito» та підтверджують правильність висновків суду про наявність в діях ОСОБА_1 вини та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП.

Ставити під сумнів дані докази у суду немає підстав, оскільки вони отримані у відповідності до вимог закону.

Отже відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема наркотичного сп`яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п.2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2-4 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Повторне протягом року вчинення зазначених порушень, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого (ч. 5 ст. 126 КУпАП).

Судом встановлено, що 19 січня 2024 року о 12:10 год в м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 114В, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування транспортним засобом на підставі постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 28 березня 2023 року та на протязі року притягувався за ч. 4 ст. 126 КУпАП (постанова ЕНА1264964 від 18 січня 2024 року), чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП. У зв`язку з цим працівниками поліції 19 січня 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №383169.

Зважаючи на викладене працівниками поліції з дотриманням вимог діючого законодавства складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №383169 від 19 січня 2024 року за порушення п.2.1а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.5 ст.126 КУпАП.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) скаржник не надав.

Отже вище перелічені докази узгоджуються між собою, підстав для сумнівів у їх достовірності апеляційний суд не вбачає, що в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч.2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і доводами скаржника.

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Апелянтом не надано доказів, які б підтверджували його доводи, наведені в апеляційній скарзі, а під час перевірки законності постанови суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури були досліджені всі матеріали справи, вивчені та перевірені усі заперечення апелянта стосовно обставин події адміністративних правопорушень.

У відповідності до ч.3 ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення.

Згідно ч.2 ст. 317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Враховуючи викладені положення, вчинення нового адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом до закінчення строку дії такого стягнення, є підставою для приєднання не відбутої частини стягнення до застосованої, тому доводи апеляційної скарги в цій частині не беруться апеляційним судом до уваги.

Отже, оскільки постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 березня 2023 року, яка набрала законної сили згідно постанови Вінницького апеляційного суду від 22 травня 2023 року (справа № 127/3068/23) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу, суд першої інстанції вірно приєднав до стягнення за вчинення вказаного у постанові суду адміністративного правопорушення невідбуту частину стягнення (позбавлення права керування транспортними засобами) у виді 4 роки 2 місяців 19 днів.

При апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

Інші доводи, на які посилається скаржник, також не дають підстав для скасування судового рішення та не впливають на правильність висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції відповідно до статей 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови суду.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Піпка Андрія Миколайовича залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Сопрун