справа № 208/9672/23
№ провадження 3/208/27/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 січня 2024 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Ізотов В.М., за участю секретаря судового засідання Вілкової Ю.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Грудського І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративні правопорушення за об`єднаними в одне провадження протоколами серії ААД № 490369 від 04.10.2023 р. та серії ААД № 490370 від 04.10.2023 р. відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , ID-паспорт громадянина України № НОМЕР_2 виданий 27.07.2017 р., номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі 532, посвідчення водія серії НОМЕР_3 , офіційне працевлаштування документально не підтверджене, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122-2, частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

І. Встановлені судом фактичні дані та їх юридична кваліфікація.

1. Опис обставин, встановлених з досліджених у р. ІІІ постанови доказів.

04 жовтня 2023 р. приблизно о 16:28 год. особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у м. Кам`янське по вул. Котельникова, 41 керував автомобілем «Honda HR-V» номерний знак « НОМЕР_4 », будучи позбавленим права керування транспортими засобами, правопорушення вчинено повторно протягом року.

Крім того, 04 жовтня 2023 р. приблизно о 16:28 год. особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у м. Кам`янське по вул. Котельникова, 41 керуючи автомобілем «Honda HR-V» номерний знак « НОМЕР_4 », не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору та гучномовця, чим водій ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.4., 8.9. «б» Правил дорожнього руху.

2. Правова кваліфікація діянь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

- частина 5 статті 126 КУпАП за кваліфікуючими ознаками повторного протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами;

- частина 1 статті 122-2 КУпАП за кваліфікуючими ознаками невиконання водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

ІІ. Показання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 , будучи допитаним у судовому засіданні, провину у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень не визнав, висловив наступну версію подій.

Так, ОСОБА_1 пояснив, що 04.10.2023 р. відпочивав у компанії дівчини та хлопця на ім`я ОСОБА_2 , вони вживали алкоголь. Потім він знаходився на задньому сидінні автомобіля «Honda HR-V» подруги, дані якої йому невідомі та за кермом автомобіля знаходився хлопець на ім`я ОСОБА_2 , більше даних про особу йому невідомо.

ОСОБА_2 проїхав на червоний знак світлофора та почав тікати від поліції, раптово зупинив авто та сказав всім тікати та втік сам з дівчиною, після чого приїхала поліція та склала протоколи про адміністративні правопорушення.

Захисник Грудський І.М. вважав за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення з огляду на відсутність доказів керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом.

ІІІ. Досліджені судом докази.

1. Показання свідків.

1.1. Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , будучи письмово попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України та обізнаним з приписами ст. 63 Конституції України, ст. 272 КУпАП та приведений судом до присяги (а.с. 15), дав наступні показання.

Так, свідок зазначив, що працює інспектором Кам`янського районного управління поліції, під час несення ним служби був виявлений автомобіль «Honda HR-V», який виїжджав з парковки та проїхав на червоний знак світлофора, автомобілю був поданий сигнал про зупинку транспортного засобу за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору та гучномовця, однак автомобіль не зупинився, почав тікати на великій швидкості, в ході переслідування автомобіль звернув у провулок після чого водій, в подальшому встановлений як ОСОБА_1 та якась дівчина вийшли з авто та намагались втекти, ОСОБА_1 наздогнали.

Свідок впевнений, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, оскільки він виходив з-за водійського місця авто, дівчина була на пасажирському місці, інших осіб поруч не було.

1.2. Допитана за клопотанням захисту свідок ОСОБА_4 , будучи письмово попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України та обізнаною з приписами ст. 63 Конституції України, ст. 272 КУпАП та приведена судом до присяги (а.с. 16), дала наступні показання.

Так, свідок пояснила, що ОСОБА_1 її знайомий, 04.10.2023 р. зустріла його з якимось хлопцем та вони запропонували її підвезти, вона сіла до них в авто, невідомий хлопець був за кермом а ОСОБА_1 на задньому сидінні, вони проїхали на червоне світло, їх почала переслідувати поліція, хлопець зупинив авто та сказав всім тікати і вони розбіглись.

2. Показання технічних засобів, що мають функції відеозапису.

Здійснені поліцейським відеозаписи (а.с. 5, 18) свідчать, що 04.10.2023 р. патруль поліції о 16:27 год. виявляє автомобіль, який проїхав на червоний знак світлофора, не виконав вимогу про зупинку та на великій швидкості почав тікати від патрульного автомобіля, звернув у провулок, з авто вибігли чоловік та жінка. На місці події поліцейські о 16:29 год. опитали зупиненого ОСОБА_1 , який пояснив, що керувала автомобілем якась інша особа, анкетні дані якої не назвав. ОСОБА_1 було зауважено, що іншого водія на місці не виявлено, його переслідували, оскільки він проїхав на червоний знак світлофора, запропонували надати письмові пояснення та підписати протоколи про адміністративні правопорушення, від підпису у протоколах ОСОБА_1 відмовився.

3. Письмові докази.

3.1. Протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126 КУпАП як засоби процесуальної фіксації подій відповідають приписам ст. 256 КУпАП та вказують, що протокольно були зафіксовані факти керування ОСОБА_1 04.10.2023 р. приблизно о 16:28 год. у м. Кам`янське по вул. Котельникова, 41 автомобілем «Honda HR-V» н.з. « НОМЕР_4 », будучи позбавленим права керування транспортими засобами, правопорушення вчинено повторно протягом року та невиконання водієм ОСОБА_1 законної вимоги про зупинку транспортного засобу, поданої за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору та гучномовця.

3.2. Постанова Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.03.2023 р. № 209/2518/22, яка за наслідками апеляційного перегляду залишена без змін та набрала законної сили 17.04.2023 р. свідчить, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збір (а.с. 6, 7).

3.3. Довідка щодо притягнення до адміністративної відповідальності з копією постанови Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області серії БАД № 793393 від 11.06.2023 р. свідчить, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн (а.с. 3, 4).

ІV. Застосовані судом нормативні акти.

Відповідно до ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно пункту 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно пункту 2.4. Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Згідно пункту 8.9. «б» Правил дорожнього руху, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Відповідно до ст. 39 КУпАП, якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню.

Згідно пунктів 4-5 розділу 7 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853, поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу.

У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

Належним та допустимим доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення є доказ, отриманих з відповідного процесуального джерела на підставі чинного нормативно-правового акта, в межах повноважень та у спосіб, визначений загальним та, у випадку його наявності, спеціальним нормативно-правовим актом.

Спеціальним нормативно-правовим актом у даному випадку є приписи п. 4-5 р. 7 означеної Інструкції, які зобов`язують поліцейського у разі встановлення повторності правопорушення долучити до протоколу довідку, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

V. Прийняте рішення.

Суд вважає доведеним факт керування автомобілем «Honda HR-V» н.з. « НОМЕР_4 » 04.10.2023 р. приблизно о 16:28 год. у м. Кам`янське по вул. Котельникова, 41 саме водієм ОСОБА_1 , оскільки на досліджених в судовому засіданні відеозаписах (а.с. 5, 18) патруль поліції переслідував автомобіль порушника о 16:28 год., який зупинився та вже о 16:29 год. поліцейські оглядали та опитували виявленого на місці події ОСОБА_1 , при цьому, інших осіб, крім дівчини, на місці події не було.

Суд вважає надуманою та неправдивою версію ОСОБА_1 та свідка захисту ОСОБА_4 щодо керування автомобілем іншою малознайомою особою, яка після зупинки авто втекла, оскільки часовий проміжок між зупинкою автомобіля та виявленням ОСОБА_1 становив менше хвилини, що об`єктивно унеможливлює втечу водія з поля зору поліцейських.

Означена правова позиція суду за ідентичних умов (посилання на іншу малознайому особу, яка начебто керувала автомобілем замість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності) щодо визнання неправдивими та відхилення як доказів показань свідків захисту шляхом співставлення їх показань з іншими доказами по справі є усталеною та висловлена, зокрема, у п.п. 2.7. п. 2 розділу V постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 16.11.2021 р. по справі № 208/8856/21, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 14.12.2021 р., п. 4 розділу V постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 16.06.2022 р. по справі № 208/2361/22, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 11.07.2022 р., розділі V постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 09.02.2023 р. по справі № 208/5762/22, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 14.03.2023 р.

Крім того, допитаний в якості свідка поліцейський ОСОБА_3 вказав, що особисто бачив, як після зупинки автомобіля з водійського місця виходив саме ОСОБА_1 , інших осіб чоловічої статі на місці події не було.

Відповідно до ст. 272 КУпАП, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. На виклик органу (посадової особи), у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов`язаний з`явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання. Викривач є свідком у справах про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією. Викривач має право на збереження конфіденційності інформації стосовно нього під час дачі пояснень по справі.

Таким чином, КУпАП не містить заборони допиту службових осіб органу Національної поліції, натомість оперує визначенням «як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі».

Тому суд робить висновок про відсутність підстав для автоматичного відхилення показань свідка ОСОБА_3 лише з огляду на його службу в правоохоронному органі. Однак, керуючись надзаконним критерієм справедливості провадження, вважає за необхідне ретельно оцінити ці показання на достовірність та відсутність ознак умисної обмови ОСОБА_1 .

В першу чергу, свідок ОСОБА_3 стверджує, що особа порушника йому раніше невідома, що захистом не оспорюється, відповідно, умисне переслідування особи порушника з особистих мотивів виключається.

Означений свідок письмово попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, обізнаний з приписами ст. 63 Конституції України, ст. 272 КУпАП та приведений судом до присяги.

Далі, співставляючі зміст і характер показань свідка ОСОБА_3 з іншими доказами по справі документами, відеозаписами суд приходить до висновку про їх логічність, послідовність та збіг один з одним.

Також суд враховує позицію, висловлену у рішенні ЄСПЛ у справі «Юрек та Юрек проти Туреччини» (№ 74845/12), за якою елементом права на справедливий судовий розгляд та права на присутність та допит свідків (ст. 6 § 1 та 3 (d) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) є можливість допиту співробітників поліції в якості свідків під час судового провадження.

Означена правова позиція суду висловлена у п. 3 розділу V постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 29.04.2022 р. по справі № 208/628/22, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 25.05.2022 р.

Судом досліджені та перевірені доказами обставини, які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків, зокрема, накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. З огляду на положення ст. 33 КУпАП, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не досліджуються.

При обранні виду та міри адміністративного стягнення суд враховує характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень, а саме його попереднє притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП, намагання втекти від патруля поліції на високій швидкості, що свідчить про небезпеку ОСОБА_1 для життя та здоров`я учасників дорожнього руху та його неповагу до судового рішення, яким його позбавлено права керування транспортними засобами, тому з метою досягення завдання, визначеного ст. 23 КУпАП, а саме запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд вважає за необхідне позбавити його такого права на найбільший строк, передбачений санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Оскільки стягнення з правопорушника судового збору є додатковим негативним наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності, прямо пов`язаним із вчиненням ним адміністративного правопорушення, розмір судового збору має обраховуватись у розмірі, встановленому на дату вчинення правопорушення 04.10.2023 р., який у минулому році складав 536, 80 грн. Керуючись ст. 33-35, 40-1, 122-2, 126, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя -

постановив:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 122-2, частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративні стягнення:

- за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців;

- за ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі в розмірі 40 800 грн (сорок тисяч вісімсот гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі в розмірі 40 800 грн (сорок тисяч вісімсот гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягнути подвійний розмір штрафу, який становить 81 600 грн (вісімдесят одна тисяча шістсот гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536, 80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Суддя Ізотов В.М.