Справа № 730/1531/23 Головуючий у 1 інстанції Луговець О. А.
Провадження № 33/4823/243/24
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд у складі судді Акуленко С.О. за участі захисника-адвоката Биковця В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Биковця В.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 26 січня 2024 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з нього на користь держави 605,60 грн судового збору.

Провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 22.12.2023 року о 22 год. 40 хв. на 1 км автодороги м.Борзна - с.Забілівщина керував автомобілем «KIA SERHIA», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкіряного покриву. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці за допомогою газоаналізатора «Алкофор-505» та в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на боді-камеру, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, на розгляд суду І інстанції надійшов протокол про те, що ОСОБА_1 , керував 22.12.2023 року о 22 год. 40 хв. на 1 км автодороги м.Борзна - с.Забілівщина автомобілем «KIA SERHIA», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія категорії «В», тобто не маючи права керування таким видом транспортних засобів, чим порушив п. 21.1 «а» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою судді Борзнянського районного суду від 10.01.2024 року справи про адміністративні правопорушення № 730/1531/23 (за ч. 1 ст. 130 КУпАП) та № 730/1532/23 (за ч. 5 ст. 126 КУпАП) об`єднано в одне провадження за № 731/1531/23.

Не погодившись із рішенням суду в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, захисник-адвокат Биковець В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду в цій частині та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на відсутність доказів винуватості Івасенка, оскільки суду поза розумним сумнівом не доведено керування транспортним засобом Івасенком. Показання останнього щодо того, що автомобілем керував ОСОБА_2 , який після того як не впорався з керуванням та їхньої сварки з даного приводу, покинув місце пригоди, не спростовані. Відмовився від огляду на стан сп`яніння з тих підстав, що не був за кермом. На місці не повідомляв працівникам поліції про те, хто саме керував автомобілем, оскільки розгубився. А наявність ключів від автомобіля у Івасенка, вважає не є достатнім доказом керування ним автомобілем. А показання свідка ОСОБА_3 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння не можуть братися до уваги, оскільки він не був допитаний у судовому засіданні, чим порушено принцип безпосередності дослідження доказів, а його письмові пояснення схожі на такі, які людина дає у стані сп`яніння або шоковому стані.

Заслухавши в судовому засіданні думку захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити з викладених підстав, зазначивши, що суду не доведено поза розумним сумнівом керування автомобілем ОСОБА_1 . Був ОСОБА_4 , в суді він це підтвердив. Зазначив, що свідок ОСОБА_3 перебував у стані сп`яніння, тому і вказав на ОСОБА_5 як на водія, при цьому більше ніхто на нього не вказував.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Рішення суду про закриття провадження у частині притягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП не оскаржується, тому в цій частині постанова суду не перевіряється.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновків суду щодо фактичних обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та доведеності вини ОСОБА_1 у його вчиненні, зокрема у тому, що останній, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці та у закладі охорони здоров`я.

Обставини вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджуються також іншими, наявними у справі та дослідженими під час її розгляду в суді доказами, зокрема відеозаписом, з якого вбачається, що на місці виявлення транспортного засобу, який перебував у кюветі, перебували ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Останній на запитання працівників поліції беззаперечно вказав на ОСОБА_1 як на водія даного транспортного засобу, на що ОСОБА_1 будь-яких заперечень не висловлював, про керування іншою особою не зазначали. У ОСОБА_1 були наявні ознаки сп`яніння, тому пропозиція пройти огляд на визначення стану сп`яніння працівниками поліції була об`єктивна та законна. Останній відмовився від огляду як на місці, так і в закладі охорони здоров`я, що створює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 необґрунтовані та спростовуються дослідженими судом доказами, які детально проаналізовані у своїй сукупності у постанові суду та знайшли об`єктивну оцінку, з якою погоджується і суд апеляційної інстанції.

Посилання захисника про керування транспортним засобом ОСОБА_4 , що останній підтвердив у суді, будучи допитаним, неспроможні, при цьому суд обґрунтовано віднісся критично до таких його показань, оскільки вони суперечать іншим доказам, розцінивши їх як намагання допомогти ОСОБА_1 уникнути відповідальності.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками судді, оскільки із переглянутого відео не вбачається на місці даного свідка, про нього не зазначають ані ОСОБА_5 , ані ОСОБА_6 , на противагу цьому, Кожокарь на питання працівників поліції, впевнено вказав на ОСОБА_5 як водія транспортного засобу і про перебування їх у транспортному засобі удвох.

При цьому апеляційний суд зауважує, що безперервний запис з нагрудної відеокамери поліцейського у відповідності до статті 251 КУпАП є належним доказом. У суду не було підстав ставити даний доказ під сумнів, при цьому відповідно до протоколу судового засідання, сторона захисту не заявляла клопотання про допит даного свідка у судовому засіданні.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Оцінюючи наведені в оскаржуваній постанові докази, з урахуванням вимог, передбачених ст. 252 КУпАП, суд І інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вказані докази є належними та допустимими, узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені під час її розгляду.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції законне та обґрунтоване, підстави для його скасування відсутні, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Биковця В.В. залишити без задоволення, а постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 26 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко