ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/1234/23Головуючий у 1-й інстанції Шульгач Н.М.
Провадження № 33/817/98/24 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 183-1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю ОСОБА_1 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 травня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин та стягнуто судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 не сплачує аліменти на утримання дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що призвело до виникнення заборгованості в сумі 56 714,55 грн., за період з 04.07.2019 року по 30.04.2023 року, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, чим порушила ч.1 ст. 183-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 травня 2023 року скасувати та на підставі статті 22 КУпАП звільнити її від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та оголосити усне зауваження, а провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно неї закрити.

Вказує, що виконати рішення суду у виді суспільно корисних робіт не має можливості, оскільки доглядає за дитиною з інвалідністю 1 групи.

Зазначає, що дитина підлягає постійного догляду, прийому лікарств, а інших осіб, які б здійснювали догляд, немає.

Звертає увагу, що вона стала на шлях виправлення, оскільки почала виплачувати заборгованість по аліментах.

Окрім цього, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки їй не було роз`яснено право на правову допомогу.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у повній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Суддя місцевого суду вказаних вимог закону дотрималась та дійшла правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП. Висновок судді ґрунтується на доказах, що наявні у справі та були досліджені в судовому засіданні.

Так, статтею 183-1 КУпАП передбачено відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, виступають суспільні відносини у сфері забезпечення і дотримання прав дитини та інших передбачених законом суб`єктів на матеріальне утримання з боку осіб, які в силу нормативних приписів зобов`язані таке утримання надавати.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї. При цьому для утворення складу правопорушення є обов`язковим настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. Визначення періоду і розміру заборгованості здійснюється державним виконавцем, у провадженні якого перебуває відповідне виконавче провадження.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення №2 від 15.05.2023 року, виконавчим листом від 21.05.2019 року, постановою про відкриття виконавчого провадження від 04.07.2019 року, розрахунком заборгованості зі сплати аліментів.

Із вказаного розрахунку вбачається, що з 04.07.2019 року по 30.04.2023 року ОСОБА_1 мала заборгованість в розмірі 56 714,55 грн.

Таким чином, суд першої інстанції, на підставі досліджених доказів, дійшов обґрунтованого висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.183-1 КУпАП, а саме: несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Однак місцевим судом не враховано, що ОСОБА_1 не має постійного місця роботи, має на утриманні дитину з інвалідністю 1 групи, яка підлягає постійного догляду, прийому лікарств, а інших осіб, які б здійснювали догляд, немає та отримує дохід лише по догляду за дитиною.

При цьому розмір заборгованості ОСОБА_1 по аліментам, відповідно до наданого розрахунку державним виконавцем складає 56 714,55 грн.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог статей 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

У свою чергу, відповідно до положень ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Суддя приймає рішення про малозначність правопорушення керуючись своїм суб`єктивним ставленням до події вчиненого правопорушення та призначає усне зауваження лише після оцінки всіх обставин провини й особи порушника.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з положеннями ст.34 КУпАП обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: щире розкаяння винного; відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; вчинення правопорушення неповнолітнім; вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Дослідивши обставини, за яких виникла заборгованість зі сплати аліментів, що стало підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КупАП, а саме відсутність постійної роботи та заробітку, у ОСОБА_1 на утриманні дитина з інвалідністю 1 групи, яка підлягає постійному догляду, прийому лікарств, а інших осіб, які б здійснювали догляд, немає, беручи до уваги, що ОСОБА_1 частково сплатила заборгованість, апеляційний суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, та закриття провадження в даній адміністративній справі.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Оскільки ОСОБА_1 не було роз`яснено право на правову допомогу, їй слід поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 22, 247, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин та стягнуто судовий збір скасувати.

Прийняти нову постанову, якою на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі ст. 284 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя