Справа № 727/553/24
Провадження № 3/727/803/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Слободян Г.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернівці справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , меканця АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП ,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №631436 від 11.01.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 11.01.2024 року о 17 год. 16 хв., в м. Чернівці по вул. Ентузіастів, 2і, керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.05.2021 р. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року, 24.12.2023 р. постановою ЕНА №1151860 ОСОБА_1 був притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КпАП України.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст. 126 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував обставини вказані у протоколі. Представник ОСОБА_1 , адвокат Веретенко Є.О. скерував до суду клопотання про закриття провадження по справі, посилаючись в ньому на відсутність події та складу адміністративного правопорушення, оскільки долучені до протоколу документи жодним чином не доводять вини ОСОБА_1 у правопорушенні за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст. 126 КУпАП.

Стаття 7 КУпАП вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вивчивши матеріали справи, суд, вважає що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП зважаючи на наступне.

Повторне протягом року вчинення особою порушень, передбачених ч. 2-4 ст. 126 КУпАП тягне за собою адміністративну відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП, санкція якої передбачає накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінивши докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

В порушення вимог статті 256 КУпАП, фабула протоколу про адміністративне правопорушення не містить конкретизації стосовно особи водія та транспортного засобу, зазначено лише, що транспортним засобом керував водій, однак не вказано хто, як і не вказано яким саме транспортним засобом (марка, модель, державний номерний знак).

Суд, проаналізувавши вищевикладене, доходить до висновку, що поліцейським, який складав протокол не доведено, що ОСОБА_1 був водієм, який керував автомобілем, отже суб`єкт правопорушення не встановлений.

Матеріали справи не містять доказів обізнаності ОСОБА_1 про накладене на нього стягнення, а долучені до протоколу документи є недостатнім для доведення наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, чи ОСОБА_1 було вручено квитанцію про сплату штрафу відповідно до постанови серії EHA №1151860.

Відповідно до ст. 268 КУпАП України, при складанні протоколу працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки, в тому числі гарантоване право користуватись юридичною допомогою захисника, що свідчить про порушення процесуальних прав ОСОБА_1 , зокрема право останнього на захист, що передбачено статтею 59 Конституції України.

Отже, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, що в свою чергу дає підстави для закриття справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУПАП, не доведена, а сумніви, які виникають у ході розгляду цієї справи мають бути витлумачені на його користь.

Згідно статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), "Карелін проти Росії" (рішення від 20.09.2016, заява №926/08), суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

У відповідності до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП в діях ОСОБА_1 у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі та керуючись ст.ст 7, 126 ч.5, 247 ч.1, 251, 266, 268, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , меканця АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.5 КУпАП України, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Слободян Г.М.