Номер провадження: 33/813/905/24
Головуючий у першій інстанції Роїк Д. Я.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Трофименка О.О.,

осіб, які з`явилися до судового засідання:

- захисника ОСОБА_1 адвоката Баранівського Вадима Олександровича,

- ОСОБА_2 ,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Баранівського Вадима Олександровича на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року до Малиновського районного суду м. Одеси від Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшли матеріали адміністративного провадження разом з протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 648982 від 18.11.2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Баранівський Вадим Олександрович подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2024 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення та проведення огляду місця ДТП працівниками поліції порушено вимоги розділу 3 частини 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом МВС України від 07.11. 2015 № 1395, зокрема, не надано належної оцінки слідам та слідовій інформації, залишеній після зіткнення транспортних засобів. Крім того, апелянт зазначає, що наданий ОСОБА_2 в ході судового розгляду, висновок судового експерта ОСОБА_3 № 10201240 від 12.02.2024 року проведений з порушенням Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої Наказом Мін`юсту України від 08.10.1998 року № 53/5 та перевищенням експертом своїх повноважень, а тому являється необ`єктивним та не може бути належним та допустимим доказом. За таких підстав апелянт вказує, що суд першої інстанції під час розгляду справи не дотримався вимог щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставини вчиненого адміністративного правопорушення, не надав їм належної оцінки, а його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 є необґрунтованим.

Під час провадження в суді апеляційної інстанції стороною захисту надано до суду клопотання про долучення до справи копії заяви про призначення транспортно-трасологічного дослідження та у зв`язку з цим просив оголосити перерву до отримання висновку судового експерта.

Присутній в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 не вбачав необхідності в оголошенні перерви у зв`язку з проведенням експертизи, так як стороною захисту до суду першої інстанції вже подався висновок експертного дослідження.

Суд дійшов висновку про долучення до матеріалів справи поданих захисником ОСОБА_1 адвокатом Баранівським В.О. документів та відмову у задоволені клопотання про оголошення перерви у розгляді справи, оскільки матеріали справи містять достатню кількість доказів для розгляду її по суті.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, які з`явились до суду, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з підстав, зазначених у цій постанові.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Приписи ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 124 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Ухвалюючи постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2024 року про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що вина правопорушника доведена наявними в матеріалах справи доказами.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 648982 від 18.11.2023 року, водій ОСОБА_1 18.11.2023 року о 23 годині 40 хвилин в м. Одесі керуючи автомобілем Volkswagen Golf державний номерний знак НОМЕР_1 при виїзді з прилеглої території не надала перевагу у русі автомобілю Volkswagen Е-Golf державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по вул. Героїв Крут, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів та завдані матеріальні збитки. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушила вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ст. 124 КУпАП. (а/с 1).

З вказаного протоколу вбачається, що свідки ДТП відсутні. До протоколу додано схему ДТП та пояснення водіїв-учасників ДТП.

ОСОБА_1 в графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» вказала, що згодна, про що особисто розписалася (а. с. 1).

Відповідно до схеми місця ДТП від 18.11.2023 року встановлено обставини ДТП, а саме: подія мала місце 18.11.2023 року у м. Одесі по вул. Героїв Крут, за участі водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; вбачається рух транспортних засобів до моменту зіткнення, кінцеве положення автомобілем Volkswagen Golf державний номерний знак НОМЕР_1 та Volkswagen Е-Golf державний номерний знак НОМЕР_2 , місце зіткнення транспортних засобів, ширина проїжджої частини дороги, ширина дворового проїжджу, ширина між лівим краєм проїжджої частини та місцем зіткнення транспортних засобів, вказано перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП. Схема місця ДТП від 18.11.2023 року підписана всіма учасниками ДТП без зауважень (а/с 2 та зворотній бік).

Згідно пояснень ОСОБА_1 , наданих поліцейському 19.11.2023 року та в суді першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 на автомобілі Volkswagen Golf виїжджала з прилеглої території по вул. Героїв Крут, біля магазину АТБ на проїжджу частину. В момент здійснення маневру неочікувано для себе побачила автомобіль Volkswagen Е-Golf, що рухався у зустрічному напрямку. Після чого ОСОБА_1 почала застосовувати екстрене гальмування та в цю ж секунду трапилось зіткнення автомобілів (а/с 4).

В своїх поясненнях, наданих поліцейському 19.11.2023 року, а потім і в судах першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_2 зазначив, що рухався на автомобілі Volkswagen Е-Golf по вул. Героїв Крут в напрямку вул. Івана та Юрія Лип, з прилеглої території виїхав автомобіль Volkswagen Golf та в`їхав в бік його автомобіля. Також зазначив, що подія відбувалась в темну пору доби, проїжджа частина було мокрою, дорожня розмітка відсутня, на підтвердження чого надав до суду першої інстанції відео з місця ДТП, які останній знімав на свій мобільний телефон. Вказував на те що з двох боків кармани, в яких були припарковані авто, чому на схемі працівниками поліції це не відображено він не знає. Додав, що інший транспортний засіб ОСОБА_2 не бачив через припарковані автомобілі (а/с 3).

Матеріали справи містять висновок судового експерта ОСОБА_3 який обізнаний про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України. Відповідно до висновку експерта № 10201240 від 12.02.2024 року: з технічної точки зору місце зіткнення транспортних засобів розташовувалося на рівні передньої лівої кутової частини автомобіля Volkswagen Golf p/н НОМЕР_3 в своєму кінцевому положенні. Місце зіткнення, зображене на схемі огляді місця ДТП не підтверджується а ні слідовою інформацією, а ні кінцевим положенням транспортних засобів, тобто, не може бути визнане спроможним з технічної точки зору. З технічної точки зору в діях водія автомобіля Volkswagen Golf p/н НОМЕР_4 , невідповідностей вимогам п. 11.3 ПДР України не вбачається. 3 технічної точки зору перед здійсненням виїзду з прилеглої території дії водія автомобіля Volkswagen Golf р/н НОМЕР_3 регламентувалися вимогами п. 10.1 та 10.2 ПДР України, відповідно до яких його водієві слід було дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по ній. При цьому, з огляду на те, що автомобіль Volkswagen Golf p/н НОМЕР_5 перед подією знаходився в технічно справному стані факторів технічного характеру, які б перешкоджали його водієві належним чином виконати вимоги п.10.1 та 10.2 ПДР України з наданих на дослідження матеріалів справи не вбачається. З технічної точки зору належнi дii водія автомобіля Volkswagen Golf p/н НОМЕР_4 регламентувалися вимогами п.12.3 ПДР України, до яких його водієві необхідно з моменту виявлення автомобіля Volkswagen Golf p/h НОМЕР_6 , який перетинав проїжджу частину - застосувати заходи по зниженню швидкості аж до повної зупинки свого ТЗ. Водій автомобіля Volkswagen Golf p/н НОМЕР_4 , не мав у своєму розпорядженні технічної можливості запобігти зіткненню шляхом застосування своєчасного гальмування і повної зупинки свого ТЗ до місця зіткнення відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. Дії водія автомобіля Volkswagen Golf p/н НОМЕР_3 , що відповідають вимогам п. 10.1 та 10.2 ПДР України з технічної точки зору є необхідною і достатньою умовою настання ДТП, тобто технічною причиною його настання.

Допитаний у суді першої інстанції судовий експерт ОСОБА_3 , повідомив, що до нього звернувся ОСОБА_2 для проведення автомеханічного експертного дослідження обставин ДТП що відбулась 18.11.2023 року. Огляд транспортного засобу він не робив, те розташування транспортних засобів, яке зазначено в схемі місця ДТП не відповідає кінцевим положенням транспортних засобів, та суперечить пошкодженням автомобілів. Місце зіткнення вказане в схемі ДТП не підтверджується слідовою інформацією, та кінцевим розташуванням транспортних засобів. Момент зіткнення транспортних засобів це «занурення», і зіткнення відбулось в момент зупинки ОСОБА_4 який виїжджав з прилеглої території. Вказував, що в рамках трасологічного дослідження він має право досліджувати фото та відео, без відповідного допуску. ОСОБА_5 - це слідосприймальний об`єкт у який відбулось «занурення» ОСОБА_4 . Пошкодження на автомобілі Volkswagen Е-Golf, згідно фото від початку передньої двері до кінця автомобіля, що наближено до напрямку осі дороги. Щодо проведення векторіальних розрахунків - то в даному випадку це щодо встановлення швидкості. Працівниками поліції на місці не зафіксовано інших пошкоджень. Як експерт, він попереджався про кримінальну відповідальність.

Під час розгляду справи апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом вимог статті 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Відповідно до проколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 648982 від 18.11.2023 року водію ОСОБА_1 ставиться в провинну порушення вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 10.2. Правил дорожнього руху виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїжджою частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Апеляційний суд звертає увагу, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази, як кожний окремо, так і в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що зібрані в справі докази відображають обставини, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, узгоджуються між собою і не викликають суперечностей у їх відповідності фактичним обставинам справи, тобто є належними, допустимими і достатніми для підстав вважати, що в діях ОСОБА_1 наявна вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Тобто встановленими у справі обставинами ДТП вбачається, що в момент, коли автомобіль Volkswagen Golf під керуванням ОСОБА_1 здійснював виїзд з прилеглої території на проїжджу частину до нього з лівої сторони наближався Volkswagen Е-Golf під керуванням ОСОБА_2 . Зіткнення відбулося саме під час виїзду з прилеглої території на головну дорогу водія автомобіля Volkswagen Golf під керуванням ОСОБА_1 , де в цей момент рухався автомобіль Volkswagen НОМЕР_7 під керуванням ОСОБА_2 та ці дії призвели до дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.

Тобто саме у діях ОСОБА_1 вбачається порушення п. 10.2 ПДР у частині обов`язку водія при виїзді з прилеглої території дати дорогу транспортному засобу, що рухається по проїжджій частині.

Крім того, із оглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що радіус розвороту автомобіля Volkswagen Golf під керуванням ОСОБА_1 при здійсненні маневру, виходить за межі умовної лінії середини проїжджої частини.

Також, з висновку № 10201240 від 12.02.2024 року та пояснень судового експерту ОСОБА_3 , наданих в суді першої інстанції вбачається, що місце зіткнення вказане в схемі ДТП не підтверджується слідовою інформацією, та кінцевим розташуванням транспортних засобів, тобто, не може бути визнане спроможним з технічної точки зору.

У питанні первинності порушень Правил дорожнього руху, апеляційний суд звертає увагу, що у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням кожного з них та відповідними наслідками, що настали у зв`язку з порушеннями ПДР.

Водій автомобіля Volkswagen Golf під керуванням ОСОБА_1 повинен був аналізувати дорожню обстановку, що входить до обов`язків водія при виїзді на головну дорогу.

Зокрема, ОСОБА_1 повинна була врахувати рух водія ОСОБА_2 та надати можливість автомобілю Volkswagen Е-Golf, проїхати цю ділянку дороги.

Відтак, апеляційний суд вважає, що саме невиконання водієм ОСОБА_1 п. 10.2 ПДР України знаходиться у прямому причинному зв`язку з ДТП та наслідками, що настали.

Доводи апеляційної скарги та пояснення надані в суді апеляційної інстанції сторони захисту щодо порушення експертом процедури проведення експертизи, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки такі зводяться виключно до суб`єктивної думки сторони захисту та незгоди з висновком судового експерта № 10201240 від 12.02.2024 року.

Крім того, не заслуговує на увагу суду посилання апелянта щодо винесення рішення судом першої інстанції з грубим порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, з огляду на таке.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 648982 від 18.11.2023 року, схемою місця ДТП від 18.11.2023 року, поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 19.11.2023 року, висновком судового експерта № 10201240 від 12.02.2024 року, а також відеозаписом з місця події.

При цьому, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення спростовуються вищевикладеним, а матеріали справи містять докази, які підтверджують порушення нею Правил дорожнього руху та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Отже, викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції по їх оцінці.

Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд дійшов до висновку, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду першої інстанції.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

На підставі викладеного й керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Баранівського Вадима Олександровича - залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2024 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 08.04.2024 року.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе