Справа № 127/2911/24
Провадження № 3/127/825/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2024 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Михайленко А.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла від УПП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 383089 від 20.01.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, а саме 20.01.2024 року в період часу 00:00 в м. Вінниці, по проспекту Коцюбинського, 53, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_2 не маючи права керування транспортним засобом, чим повторно протягом року вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП., та порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5, ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, що підтверджується довідкою старшого інспектора ВАП Тетяни Гамарник, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 383089, постановою серії EHA № 1256248 від 16.01.2024 року, рапортом поліцейського взводу №1 роти №2 БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП рядового поліції Пащук Яни Василівни від 20.01.2024 року, відео з портативного відеореєстратора 468898, 468865.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено. В свою чергу, ОСОБА_1 не скористався своїм правом надати письмові пояснення (спростування, докази) щодо протоколу.

Положеннями пункту 2.1 а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

За повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом фактичні дані, дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 126 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, які пом`якшують чи обтяжують його відповідальність судом не встановлені.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Суддя вважає, що надані суду докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення, та винуватість у ньому ОСОБА_1 . Підстав сумніватися в достовірності вказаних доказів у судді немає.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст.17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно положень ст. 23 КУПАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкцією ч.5 ст.126 КУпАП передбачені стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно зі ст.29 КУпАП конфіскований може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника.

З матеріалів справи вбачається, що власником автомобіля «ВАЗ-2105», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , є ОСОБА_2 , у зв`язку з чим застосувати оплатне вилучення транспортного засобу не можливо.

Враховуючи вказане, для досягнення мети ст. 23 КУпАП, зокрема виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, накласти на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи викладене, керуючись 23, 33, 126, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя