Справа № 166/1744/23 Провадження №33/802/84/24 Головуючий у 1 інстанції:Свистун О. М.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю захисника особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 адвоката Ткачука О.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 на постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 20 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 05 грудня 2023 року о 15 год. 56 хв. на вул. Саниській в с. Броди, Ковельського району Волинської області керував транспортним засобом «УАЗ 2206», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, неповно та необ`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимог законодавства. Зокрема зазначає, про те, що він наполягав на проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння саме шляхом відібрання у нього біологічних зразків на що йому було відмовлено. Крім того, звертає увагу на те, що в матеріалах справи не міститься повний фрагмент відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції щодо події яка сталася 05 грудня 2023 року. Посилаючись на вказані обставини, просить оскаржуване рішення в даній справі скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника Ткачука О.В., який апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній мотивів та просив задовольнити, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП України, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 228860 від 05.12.2023 року, складеним інспектором СРПП ВП №2 (смт. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області капітаном поліції Моружко В.С. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зі змістом якого останній був ознайомлений, про що свідчить його підпис (а.с. 1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді різкого запаху алкоголю з порожнини рота, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Drager Alcotest 6810", за результатами якого в організмі останнього виявлено 0,43 проміле алкоголю, однак він з даним результатом був не згідний (а.с.3);

- копією роздруківки тесту "Drager Alcotest 6810" № 5120 від 05.12.2023 року, згідно з якою в організмі ОСОБА_1 виявлено 0,43 проміле алкоголю (а.с.4);

- висновком лікаря КНП "Ратнівська ЦРЛ" щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 240 від 05.12.2023 року, яким констатовано факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння (а.с.5);

- довідкою ВП №2 (смт. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області від 06.12.2023 року з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягався.

Вищевказані обставини також підтверджуються відеозаписами наданими працівниками поліції, які з урахуванням вимог ст.251 КУпАП, були правильно оцінені судом як належний доказ винуватості ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, на якому зафіксовано перебіг подій, що мали місце 05 грудня 2023 року на місці зупинки транспортного засобу, а також в медичній установі під час медичного огляду.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 як на підставу для скасування судового рішення про те, що результат огляду на стан алкогольного сп`яніння є недійсним, у зв`язку з тим, що в медичному закладі у нього не було відібрано біологічних зразків (крові, сечі) для проведення вказаного огляду, на увагу суду не заслуговують, оскільки відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, встановлено порядок проведення такого огляду, згідно якого не передбачено для визначення стану алкогольного сп`яніння особи, обов`язку лікаря відбирати зразки біологічного середовища, як про це вказує апелянт.

Медичний огляд ОСОБА_1 був проведений у спеціалізованому медичному закладі (КНП "Ратнівська ЦРЛ") лікарем ОСОБА_2 у кваліфікації якої суд не мав підстав сумніватися, висновок виготовлений на офіційному бланку, як того вимагає законодавство. При цьому, у разі, якщо апелянт був не згоден з результатами огляду, то не був позбавлений права пройти такий огляд в будь-якому іншому медичному закладі з власної ініціативи. Однак, таким своїм правом не скористався, а тому, на думку суду, з отриманими результатами погодився.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що огляд на стан сп`яніння в медичному закладі відбувається не тільки за допомогою спеціальних технічних засобів, а й на підставі встановлення зовнішнього вигляду, поведінки, стану свідомості, мовної здатності вегето-судинних реакцій, рухової сфери обстежуваної особи тощо. Тобто, висновок про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння здійснюється лікарем як на підставі комплексу об`єктивних показників так і з використання спеціальних технічних засобів.

Також, суд зазначає, що в силу положень пункту 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку. Однак, ОСОБА_1 висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.12.2023 року з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував.

Водночас, твердження ОСОБА_1 про те, що відеозаписи, які було надано працівниками поліції не повністю відображають події, які мали місце, оскільки вони є уривистими, не заслуговують на увагу, так як, ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення наявними у справі відеозаписами зафіксовано безперервно.

Таким чином, вищенаведені та усі інші доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі та наведені його захисником в ході апеляційного розгляду щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

А тому, постанова судді Ратнівського районного суду Волинської області від 20 грудня 2023 року підлягає залишенню без змін відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 20 грудня 2023 року, щодо нього, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Волинського апеляційного суду В.А. Подолюк