Номер провадження: 33/813/266/24
Номер справи місцевого суду: 946/9161/23
Головуючий у першій інстанції Бальжик О. І.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28 листопада 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченного ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №469785, 19.11.2023 о 18 годині 00 хвилин водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «OPEL» державний номер НОМЕР_1 по вул. Павла Фурдуя в с. Матроска Ізмаїльського району Одеської області у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився за допомогою алкотестера «Drager», результат тесту - 0,76 проміле.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі складає 536 (пятсот тридцять шість) гривень 80 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Не погодившись з наведеною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність, просить суд скасувати постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28 листопада 2023 року та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що надаючи пояснення співробітнику поліції він повідомив, що вживав алкоголь доволі давно, що не могло відобразитися як позитивний показник, проте це було трактовано, як визнання вини. Зазначає, що на нього чинили тиск і його змусили погодитися із протоколом. Ознак алкогольного сп`яніння у нього не було, тобто огляд на стан сп`яніння проведено безпідставно. Всупереч вимогам п. 5 Інструкції йому не було роз`яснено порядок застосування спеціального технічного засобу та не було надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Крім того, як зазначає скаржник «Alcotest Drager», який використовувався інспектором поліції для визначення стану сп`яніння відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України. Зазначені обставини, на думку скаржника, є підставою для закриття провадження у справі за п.1 ч. 1ст. 247 КУпАП.

В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 05.03.2024, ОСОБА_1 не з`явився, хоча був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 25).

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Частиною 7 ст.294 КУпАП, передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до п.п. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №469785 від 19.11.2023 (а.с. 1);

- роздрукованим чеком «Alcotest Drager», відповідно до якого результат тестування на алкоголь ОСОБА_1 склав 0,76 % (а.с. 2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.11.2023 (а.с. 4);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 7);

- відеозаписам події, яка сталася 19.11.2023 (а.с. 8).

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 , встановленою постановою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28 листопада 2023 року та порушенні ним вимог п. 2.9а ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що ознак алкогольного сп`яніння у нього не було, тобто огляд на стан сп`яніння проведено безпідставно. При цьому, надаючи пояснення співробітнику поліції він повідомив, що вживав алкоголь доволі давно, що не могло відобразитися як позитивний показник, проте це було трактовано, як визнання ним вини. Окрім того, як зазначає скаржник, на нього чинили тиск і його змусили погодитися із протоколом.

Проте вказані доводи апелянта є необґрунтованими та безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, працівником поліції йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «DRAGER ALCOTEST 7510», на що ОСОБА_1 погодився, результат огляду його склав 0,76 проміле. З вказаним результатом огляду ОСОБА_1 погодився, про що власноруч написав в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №469785 від 19.11.2023, поставивши власноруч свій підпис без жодних зауважень.

Крім того, у своїх письмових поясненнях, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив: «Я вживав спиртні напої перед керуванням т/з, а саме 100 грамів настойки о 17:30 год 19.11.2023» (а.с. 7).

Отже, наведеними доказами, які підписані ОСОБА_1 без зауважень, є узгодженими між собою і не містять суперечностей, підтверджується проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також підтверджують результат такого огляду - 0,76%.

Більш того, як вбачається з наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, на запитання поліцейського, чи вживав водій ОСОБА_1 спирті напої, останній чітко зазначив: «випив рюмку настойки» (1 уривок відеозапису: 19:09:13) та після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на запитання поліцейського, чи згоден він з таким результатом, ОСОБА_1 зазначив, що згоден, бо за пол часа перед виїздом він випив рюмку настойки, а тому передувати в Драгер він не буде, оскільки немає смислу (2 уривок відеозапису).

При цьому, доводи скаржника, що на нього чинили тиск і його змусили погодитися із протоколом, апеляційним судом оцінюються критично, з огляду на те, шо матеріали справи не містять жодних доказів чинення поліцейськими тиску на ОСОБА_1 під час спілкування з останнім та оформлення матеріалів адміністративного провадження.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 звертався у встановленому законом порядку зі скаргою на дії поліцейських.

Безпідставними є і посилання скаржника про те, що всупереч вимогам п. 5 Інструкції йому не було роз`яснено порядок застосування спеціального технічного засобу та не було надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Так, згідно п.5 розділу ІІ «Інструкції про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки надається поліцейським лише на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння.

З пояснень ОСОБА_1 та матеріалів справи, вбачається, що він не вимагав у поліцейського сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу «Drager», а тому його доводи про те, що йому не було надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, є безпідставними.

Крім того, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння зазначено про те, що ОСОБА_1 згоден з результатами огляду, про що останній поставив свій підпис, також ОСОБА_1 підписав дані тесту та протокол про адміністративне правопорушення без будь-яких зауважень.

Безпідставними є і твердження апелянта про те, що «Alcotest Drager», який використовувався інспектором поліції для визначення стану сп`яніння відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України, з огляду на наступне.

Пунктами першим та третім розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Наказом Держлікслужби України № 1529 від 29.12.2014 «Про державну реєстрацію медичних виробів» затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення. Номер 43, зазначеного переліку, - це газоаналізатори Drager Alcotest, реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений. Відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію №14455/2014 газоаналізатори Drager Alcotest внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення МОЗ України і дозволені для застосування на території України.

Отже, прилад «Drager Alсotest 7510», який був застосований працівниками поліції під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, дозволений МОЗ та має свідоцтво про державну реєстрацію.

Жодних інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, постанова судді місцевого суду відповідає вимогам Закону, істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова