Справа № 285/6009/23
провадження у справі 3/0285/158/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 березня 2024 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Мозговий В.Б., розглянувши матеріали, що надійшли з Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , -

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 23.09.2023 о 20 год. 18 хв., по вул. Волі в м. Звягель, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу, що підтверджується тестом № 490 від 23.09.2023, результати огляду становлять 2,55 % проміле, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засідання захисник ОСОБА_2 просив закрити провадження у справі оскільки відсутні докази керування автомобілем, порушено поліцейськими правила зупинки т/з (ст.35 ЗУ Про Національну поліцію,) про що надав копії рішень Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області, якими було скасовано постанови поліцейських про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення ПДР.

Захисник посилаючись на те, що оскільки правомірність зупинки поліцейськими автомобіля під керуванням ОСОБА_1 фактично визнано не законною, просив провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Дослідивши адміністративний матеріал, вислухавши пояснення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Частиною першою та другою статті 62 Закону України «Про національну поліцію України» (далі - Закон) передбачено, що поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Виконання цих завдань неможливе без чіткого визначення предмета доказування у даній справі, а також (у межах ст. 251 КпАП) відповідних засобів доказування.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні доведена матеріалами справи, зокрема, даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 399718 від 23.09.2023 тестом № 490 від 23.09.2023 результати огляду становлять 2,55 % проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, копією відеозапису.

Із переглянутого судом відеозапису, якій долучено до протоколу серії ААД № 399718 (файл____2) вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault, д.н.з. НОМЕР_1 , після зупинки транспортного засобу, поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння, на що останній погодився. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу, що підтверджується тестом № 490 від 23.09.2023, результати огляду становлять 2,55 %, з результати огляду газоаналізатора «Alcotest № 6820» ОСОБА_1 погодився та відмовився їхати до медичного закладу.

Отже, зазначений відеофайл, який є належними та допустимим доказом, дає підстави дійти висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника, що поліцейськими під час зупинки транспортного засобу було порушено вимоги ст.35 Закону, судом до уваги не приймаються, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.1995 р. (далі - Інструкція) водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

Право кожної людини на життя та безпеку може бути порушено, якщо водій керує транспортним засобом у стані сп`яніння. Крім того, керування автомобілем у стані сп`яніння є порушенням права на безпеку дорожнього руху та може призвести до серйозних наслідків для інших учасників дорожнього руху.

В теорії права існує такий принцип як - невідворотність юридичної відповідальності. Цей принцип полягає в тому, що кожна особа, яка вчинила правопорушення повинна понести покарання у виді адміністративного стягнення. Адміністративний проступок, на який держава не відреагувала призводить до безкарності, не відновлює соціальну справедливість, в наслідок чого відбувається заохочення неправомірної поведінки.

Таким чином, особа яка вчинила правопорушення, і у стороннього спостерігача не виникає сумніву, що вона його вчинила, повинна понести покарання у відповідності до законодавства.

Звільнення судом особи від юридичної відповідальності лише з формальних причин недотримання правоохоронними органами вимог законодавства (ст.35 Закону), призведе до порушення принципу невідворотності юридичної відповідальності.

Статтею 19 Закону визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Отже, з вищевикладеного, можна зробити висновок, що особа яка керує транспортним засобом в стані сп`яніння, і ця особа була виявлена поліцейським, останній зобов`язаний скласти відносно такої особи протокол відповідно до Інструкції та направити його до суду для розгляду у встановленому законом порядку.

Разом з тим, якщо під час оформлення поліцейським адміністративних матеріалів було порушено вимоги законодавства (ст.35 Закону), наслідком цього має бути відповідальність поліцейського за таке порушення (ст.19 Закону), а не звільнення особи, яка керує транспортним засобом в стані сп`яніння, від адміністративної відповідальності.

Встановлено, що зупинка автомобіля під керуванням ОСОБА_1 була зумовлена порушенням ним ПДР, про що йому поліцейськими було пояснено та за що відносно нього було винесено постанови про накладення адміністративного стягнення.

Посилання захисника на подальше скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення ПДР не може бути підставою для закриття провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки факт неправомірної зупинки працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п.2.9 (а) ПДР України та від відповідальності за порушення даного пункту, а лише є підставою для притягнення поліцейських до відповідальності (ст.19 Закону).

Встановлені судом обставини справи не викликають сумнівів, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції- тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативний вид адміністративного стягнення, суд не наділений законних підстав для врахування особи порушника, обтяжуючи та пом`якшуючи обставини.

Відповідно до ст. 40-1, ч. 5 ст. 283 КУпАП судовий збір у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 130 ч 1, 245, 283, 284 п 1, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) 60 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя В.Б. Мозговий