1Справа № 335/829/24 3/335/452/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП на запит суду не надано, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ст. 173, ст. 185 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

08.01.2024 року, о 00 годині 00 хвилин, гр. ОСОБА_1 , здійснюючи рух на транспортному засобі «Mazda 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. В`ячеслава Зайцева, біля буд. 23 у м. Запоріжжі, не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив, шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушено п.п. 8.9 «б», 2.4 Правил дорожнього руху України.

Крім того, 08.01.2024 року, о 00 годині 00 хвилин, гр. ОСОБА_1 , здійснював рух на транспортному засобі «Mazda 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. В`ячеслава Зайцева, біля буд. 23 у м. Запоріжжі, не маючи права керувати транспортним засобом повторно протягом року, чим порушено п. 2.1. «а» Правил дорожнього руху України.

Крім того, 08.01.2024 року, о 00 годині 00 хвилин, гр. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Mazda 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. В`ячеслава Зайцева, біля буд. 23 у м. Запоріжжі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушено п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР України.

Крім того, 08.01.2024 року, о 00 годині 20 хвилин, гр. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: вул. В`ячеслава Зайцева, буд. 23 у м. Запоріжжі, після зупинки транспортного засобу не виконував неодноразово законну вимогу поліцейського про припинення правопорушення.

Крім того, 08.01.2024 року, о 00 годині 20 хвилин, гр. ОСОБА_1 , перебуваючи у громадському місці, а саме біля третього під`їзду буд. 23 (дворова територія) по вул. В`ячеслава Зайцева у м. Запоріжжі, виражався нецензурною лайкою в присутності гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 , внаслідок чого, порушив громадський порядок та спокій громадян.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.03.2024 року справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ст. 173, ст. 185 КУпАП було об`єднано в одне провадження для спільного розгляду, на підставі ст. 36 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, співробітниками поліції до суду не доставлений. Крім того, постановою суду від 26.01.2024 року до ОСОБА_1 було застосовано привід у судове засідання, на виконання якої суду повідомлено про неможливість його виконання.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до Глави 21 КУпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи, що судом вжито всіх можливих заходів для повідомлення ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП , орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 122-2 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п. 2.4. Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Пунктом 8.9 «б» Правил дорожнього руху України передбачено, що вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП підтверджується дослідженими судом наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 645281 від 08.01.2024 року; рапортом співробітника поліції; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; відеозаписом, який міститься на компакт-диску, долученому до матеріалів справи. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Відповідно до п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про дорожній рух», право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №21098 від 29.12.2023 року гр. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 3 400,00 гривень.

Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується зібраними матеріалами справи та дослідженими судом наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 645442 від 08.01.2024 року; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №21098 від 29.12.2023 року; довідкою бази даних підсистеми «Адмінпрактика», згідно з якою ОСОБА_1 посвідчення водія відповідної категорії не отримував, та архівом порушень; рапортом співробітника поліції; відеозаписом, який міститься на компакт-диску, долученому до матеріалів справи. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП, зокрема, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, перелік яких затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Судом досліджено наступні докази, які долучено до матеріалів справи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 645441 від 08.01.2024 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким ОСОБА_1 від проходження огляну на стан сп`яніння відмовився; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.01.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився; рапорт співробітника поліції; довідку бази даних підсистеми «Адмінпрактика», згідно з якою повторність притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП відсутня; письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; відеозапис, який міститься на компакт диску, долученому до матеріалів справи.

На підставі досліджених доказів, судом достовірно встановлено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, на якого, виходячи з вищезазначених положень Закону, покладено обов`язок на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, відмова від якого передбачає адміністративну відповідальність.

ОСОБА_1 , який у судові засідання не з`явився, будь-яких даних щодо обставин адміністративних правопорушень суду не наведено, тоді як дослідженими доказами судом достовірно встановлено порушення ним п. 2.5 ПДР України, які суд вважає достатніми для доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Статтею 185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП підтверджується зібраними матеріалами справи та дослідженими судом наступними доказами: протоколами про адміністративні правопорушення серії АА №087900 від 08.01.2024 року, серії АА №087585 від 08.01.2024 року; протоколом про адміністративне затримання серії АА №049177 від 08.01.2024 року; рапортами співробітників поліції; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; довідкою бази даних підсистеми «Адмінпрактика»; відеозаписом, який міститься на компакт диску, долученому до матеріалів справи.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП, знайшла своє підтвердження і повністю доведена дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи встановлені судом обставини, підтверджені належними доказами, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ст. 173, ст. 185 КУпАП, і накласти на нього, відповідно до ст. 36 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років, у межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Разом з тим, санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено міру відповідальності у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу чи без такого. Проте, з адміністративного матеріалу не встановлено даних про те, що транспортний засіб «Mazda 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 на момент вчинення адміністративних правопорушень, перебуває у його власності, у зв`язку з чим суд не застосовує стягнення у вигляді його оплатного вилучення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП України особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 23, 36, 40-1, 122-2, 126, 130, 173, 185, 254, 251, 266, 279, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ст. 173, ст. 185 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст.ст. 307, 308 КУпАП, відповідно до яких, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у такий строк, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Калюжна