Справа № 761/6569/24
Провадження № 3/761/1990/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Сіромашенко Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючу головним бухгалтером ТОВ «Мілоан», зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

30.01.2024 посадовою особою, головним державним інспектором відділу планових перевірок у сфері матеріального виробництва управління податкового аудиту Східного міжрегіонального управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків Поліщук О.С., за результатами проведення планової документальної виїзної перевірки ТОВ «Мілоан», встановлено порушення ОСОБА_1 , якапрацюючи на посаді головного бухгалтера ТОВ «Мілоан» допустила порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку в частині:

п.162.1 ст. 162, пп. 163.1.2 п.163.1 ст. 163, п.164.1 ст. 164, п.171.2 ст.171, пп.26.10 п.26 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу, ТОВ «МІЛОАН» не нарахував та не перерахував податок на доходи фізичних осіб в розмірі 53 473,91 грн. за виплачені суми фізичній особі підприємцю, адреса реєстрації якого (податкова адреса), на час надання послуг та перерахування коштів, знаходиться на тимчасово окупованій території України;

п.51.1 ст.51 та п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу, при поданні податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків- фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (з розбивкою по місяцях звітного кварталу) (за формою №№4 ДФ) за 1 і ІІ квартали 2021 року, III і IV квартали 2022 року та I i II квартали 2023 року з недостовірними даними про платника податку, які призвели до зміни платника податку та порушення правил нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпаного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься.

Разом з цим від ОСОБА_1 27.02.2024 до канцелярії суду подано письмові заперечення у справі, з яких вбачається, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 163-1 ч. 1 КУпАП, подала до суду письмові заперечення в яких зазначила, що на акт, який був складений за результатами перевірки ТОВ «Мілоан» та на підставі якого складено протокол про адміністративне правопорушення, подано заперечення, які мають бути розглянуті комісією орган, який склав акт. 30.01.2024 ТОВ «Мілоан» отримано податкові повідомлення-рішення контролюючого органу, які також оскаржені, результату оскарження на момент подачі цих заперечень не має. Сама наявність повідомлення-рішення не доводить, що вчинено правопорушення та не є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, а сума що оскаржується є неузгодженою. Крім цього, вважає, що запрошення ОСОБА_1 до податкового органу для складання протоколу вручено не належно, оскільки не надсилалось за адресою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суддя, дослідивши матеріали справи, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до відповідальності з огляду на наступне.

Частина 1 статті 163-1 КУпАП передбачає відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Згідно положень п. 86.1 ст. 86 Податкового Кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

За результатом проведеної документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Мілоан», податковим органом були виявленні порушення податкового законодавства, про що відповідно було складений акт перевірки.

Уразі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно п. 86.7. ст. 86 ПК України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Рішення контролюючого органу у сфері адміністрування податків, може бути оскаржено суб`єктом господарювання платником податку по процедурі адміністративного оскарження (ст.ст. 55, 56 Податкового кодексу України) та в судовому порядку. Розпочата процедура оскарження прийнятих на підставі акту перевірки податкових-повідомлень рішень призводить до неузгодженості сум визначених в них зобов`язань та зупиняє їх стягнення.

Перевірка правильності прийнятих податковим органом рішень відноситься до компетенції судів адміністративної юрисдикції.

В порядку КАС перевіряється правильність висновків податкового органу, які покладаються в основу прийнятих податкових повідомлень-рішень, разом з цим, не за всіма порушеннями податкового законодавства, приймається рішення про нарахування сум фінансового зобов`язання. Таким чином, наявність розпочатої процедури оскарження прийнятих за результатами перевірки рішень, не свідчить що виявлене актом перевірки порушення податкового законодавства є не встановленим та не визнаним у законному порядку.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку передбачена адміністративна відповідальність. Поняття «ведення податкового обліку» за диспозицією ч.1 ст. 163-1 КУпАП статті є узагальненим та відсилає до податкового законодавства, факт порушення якого фіксується актом перевірки податкового органу. Суд наголошує, що під час розгляду справи в порядку КУпАП, правильність та обґрунтованість висновків податкового органу не перевіряються та судом не оцінюються.

Акт податкового органу, складений за результатом перевірки не є рішенням контролюючого органу, але є документом, що фіксує виявлені порушення податкового законодавства на підставі якого приймається відповідне рішення, в тому числі й про притягнення посадових осіб суб`єкта господарювання до адміністративної відповідальності, тобто акт перевірки є доказом по справі.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП та перебіг строків притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст.38КУпАП, відсутності рішення про визнання висновків контролюючого органу за результатом проведеної перевірки помилковими та/або протиправними, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП доведена та підтверджується наступними доказами, які суд визнає належними, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення № 27/32-0007-01-21 від 31.01.2024;

- витягом з акту про результати планової виїзної документальної перевірки № 1174/32-00-07-01-14/40484607 від 01.12.2023;

- наказом № 6-к від 10.01.2017 про призначення на посаду головного бухгалтера ОСОБА_1 ,

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП, а саме: порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь її вини, майновий стан. Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи за результатом розгляду справи не встановлені.

За результатом розгляду справи суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягненняу виді попередження.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Керуючись ст.ст. ч.1 ст. 163-1, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605( шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови або внесення подання прокурором, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі не сплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або місцем знаходження його майна.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суду м. Києва.

Суддя: Н.В. Сіромашенко