Справа № 357/1093/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2024 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції у Київській області полк патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

10.01.2024 о 12 год. 16 хв. водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 , в Київській області, м. Біла Церква по вул. Шевченка, при цьому не маючи права керування транспортними засобами, чим вчинив правопорушення повторно протягом року, 17.12.2023 постановою серії БАД №810213 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.1 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою проживання, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення, причини неявки суду не відомі. Суддя, виходячи з норм статтей 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутності. ЇЇ неявка навіть в одне судове засідання не перешкоджає розгляду справи. Крім того,

Крім того, на теперішній час на офіційному сайті «Судова влада України» у режимі онлайн фіксуються дата і час кожного судового засідання всіх справ, які розглядаються судами України, за допомогою якого будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

За повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП, відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що постановою серії БАД №810213 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП 17.12.2023, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Отже, вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.1 а ПДР України доводиться матеріалами адміністративної справи, а саме: відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 10.01.2024 серії ААД № 562217; довідкою кваліфікації адміністративного правопорушення та адмінпрактикою, які свідчать про повторність вчинення правопорушення ОСОБА_1 протягом року; переглянутим в судовому засіданні диском з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Таким чином, дослідивши в сукупності всі докази, приходжу до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Разом з тим, об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 04.09.2023 по справі № 702/301/20 дійшла правового висновку, що внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення водія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, втім своїми діями він керував транспортним засобом та порушив правила безпеки дорожнього руху, що створило реальну небезпека для життя і здоров`я інших осіб з можливим спричиненням відповідної шкоди, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в цьому випадках є необхідним з метою попередження спричинення ОСОБА_1 шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення ним правил дорожнього руху в майбутньому.

Крім того, відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, неможливо накладати стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншим особам.

Матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 є власником автомобіля DAWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 , за таких обставин, неможливо застосувати до останнього оплатне вилучення транспортного засобу.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі…

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти стягнення в межах санкції, встановленої за ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, ч. 5 ст. 126, статями 221, 284, 40-1 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилученням транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. в дохід держави.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяОльга БОНДАРЕНКО