Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/3073/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспорт серії НОМЕР_1 , не працюючої, жительки АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №001473 від 15.12.2023 року вбачається, що 14.12.2023 року, о 17 год. 00 хв., на автодорозі Київ-Ковель-Ягодин, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом автомобілем марки MERCEDES BENZ, номерний знак НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху не впевнилася в безпечності руху та здійснила зіткнення з транспортним засобом автомобілем марки SКODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_3 , який повертав ліворуч. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальної шкоди.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у встановленому законом порядку, що стверджується матеріалами справи. 29.02.2024 року на адресу суду, засобами електронного зв`язку, надійшла письмова заява ОСОБА_1 згідно якої остання вказала, що вона не може бути присутньою в судовому засіданні у зв`язку з проживанням у іншій країні, що свідчить про те, що ОСОБА_1 достовірно відомо про розгляд справи відносно неї у Олевському районному суді Житомирської області.

Потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомили обставини вчинення ДТП, які повністю відповідають їх письмовим поясненням та письмовим поясненням ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи. При цьому, потерпілі вказали про те, що на місці дорожньо-траснпортної пригоди ОСОБА_1 повністю визнавала свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП не віднесені до категорії справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

З огляду на вищезазначене, суд керуючись ч.2 ст.268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи про адміністративне правопорушення без участі ОСОБА_1 за наявності доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 280 КУпАП передбачає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обставини вчинення зазначеного правопорушення підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №001473 від 15.12.2023 року, який складений у відповідності до вимог КУпАП, містить формулювання суті вчиненого адміністративного правопорушення та підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 отримала його копію, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ст. 124 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних у протоколі не вказала;

- схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 14.12.2023 року на автодорозі Київ-Ковель-Ягодин, що містить схематичне зображення дорожньо-транспортної пригоди;

- письмовим поясненням ОСОБА_4 від 14.12.2023 року у яких останній вказав, що він 14.12.2023 року, близько 16 год. 40 хв., рухався на власному автомобілі марки FORD FOCUS, державний номерний знак НОМЕР_4 , автодорогою Київ-Ковель-Ягодин, в напрямку м. Коростень. Виїжджаючи на перехрестя вказаної автодороги ОСОБА_4 побачив у кюветі два автомобілі, почав надавати першу допомогу учасникам ДТП та люди, які були присутні на місці події викликали швидку;

- письмовим поясненням ОСОБА_2 від 14.12.2023 року у яких остання вказала про те, що вона 14.12.2023 року, близько 17 год. 00 хв., разом зі своїм колегою ОСОБА_5 , виїхали автомобілем марки SКODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_3 з м. Олевська, Коростенського району, Житомирської області в напрямку м. Коростень, Житомирської області. Виїжджаючи на перехрестя автодороги Київ-Ковель-Ягодин, побачила як на їх автомобіль рухався інший транспортний засіб та здійснив з ними зіткнення. Після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 було доставлено до лікарні в м. Олевськ, Коростенського району, Житомирської області;

- письмовим поясненням ОСОБА_1 від 14.12.2023 року у якому остання підтвердила обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №001473 від 15.12.2023 року.

Відповідно до загальних положень ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Як вбачається з п. 10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до диспозиції норми ст. 124 КУпАП, з урахуванням положень п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, особа підлягає адміністративній відповідальності у випадку, зокрема, порушення нею, як учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, а саме водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом автомобілем марки MERCEDES BENZ, номерний знак НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху не впевнилася в безпечності руху та здійснила зіткнення з транспортним засобом автомобілем марки SКODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_3 , який повертав ліворуч, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальної шкоди. Таким чином,вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повністю та об`єктивно знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 кваліфікуються за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, у відповідності до ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховується характер вчиненого адміністративного правопорушення, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини у вчиненому правопорушенні, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст. ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення ОСОБА_1 , крім того враховуються обставини вчинення правопорушення, її вік, майновий стан, і у зв`язку з чим приходжу до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 ст. 27 КУпАП, і на підставі викладеного обрати їй адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП, за якою вона притягується до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 27, 40-1, 124, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Штраф перерахувати на рахунок отримувача (стандарт ІВАN) UA0006001, Отримувач ГУК в Житомирській області, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37976485, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн., які перерахувати на рахунок отримувача UA0026001, Отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача ( код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.В.Винар