Справа №521/9055/23
Номер провадження 3/521/2927/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Федоренко Т.І., розглянувши протокол про порушення митних правил №1390/50000/22 від 08.11.2022 року, який надійшов з Одеської митниці Держмитслужби у відношенні відправника міжнародного поштового відправлення CN22 №RA575256207UA від 22.10.2022 року ОСОБА_1 , інформація зазначена на відправленні: Миколаївська область, м.Очаків,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №1390/50000/22 від 08.11.2022 року 08.11.2022 в зоні митного контролю відділу митного оформлення №3 цех обробки міжнародних поштових-відправлень ПАТ «Укрпошта» митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці Держмитслужби (Україна, Одеська область, місто Одеса вулиця Середньофонтанська 26), до митного огляду подано міжнародне поштове відправлення, яке переміщувалось з України до Польщі, за міжнародною поштовою декларацією CN22 № RA575256207UA. Згідно даних, зазначених в митній декларації та на оболонці міжнародного поштового відправлення, відправник громадянин ОСОБА_1 . Очаків Миколаївська область, Україна, одержувачем посилки є: Марцин Сребро ul. Norwida 28, Taрнов, Польща. Під час проведення митного огляду міжнародних поштових відправлень за допомогою технічного засобу митного контролю (скануючого рентген обладнання) в посилці без ознак приховування було виявлено археологічні знахідки: 1.Накладка на шолом на дерев`яній основі (рядового драгунського полку зр.1840р., Австро-Угорщина,1914-1918рр.) 1шт.; 2.Пряжка ремінна з гербом (для нижніх чинів Російської Імператорської армії) 1шт.; 3.Пряжка ремінна гладка (нижніх чинів піших частин, зр.1888р., Австро-Угорщина 1914-1918рр.)-2шт. В митній декларації CN22, яка є підставою для переміщення товарів через митний кордон України, відправник міжнародного поштового відправлення громадянин ОСОБА_1 не задекларував товар, зазначивши лише вагу- 0,300кг. Отже, гр. ОСОБА_1 заявив неточні та недостовірні відомості про товари в митній декларації, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі їх переміщення через митний кордон України.Частиною 7 ст. 233 Митного кодексу України визначено, що міжнародні поштові відправлення переміщуються через митний кордон України після здійснення митного контролю і митного оформлення товарів, що знаходяться в цих відправленнях.Відповідно до ст. 236 Митного кодексу України товари, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України у міжнародних поштових відправленнях, підлягають письмовому декларуванню.Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.Абзацом першим підпункту 2 пункту 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 450 передбачено, що товари, які пересилаються через митний кордон України в міжнародних поштових відправленнях, декларуються шляхом подання митному органу уніфікованого міжнародного документа, форма якого установлена актами Всесвітнього поштового союзу, а саме: митні декларації CN 22, CN 23.Згідно з Указом Президента України від 10.10.2017 № 316/2017 затверджені Всесвітня поштова конвенція, Загальний регламент Всесвітнього поштового союзу, Заключний протокол Всесвітньої поштової конвенції та Угода про поштові платіжні послуги, підписані від імені України 11 жовтня 2012 року в м. Доха.Відповідно до Заключного протоколу Регламенту письмової кореспонденції: міжнародні поштові відправлення, що підлягають митному контролю, повинні мати митну декларацію CN 22 або відривний ярлик цієї ж форми; якщо відправник побажає, тоді до відправлень, крім того, додається митна декларація CN 23 (стаття РК156); вміст відправлення детально вказується в митних деклараціях CN 22 та CN 23. Зазначення загального характеру не допускаються (пункт 11 статті РК156). Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.Відповідно до ч.3 ст.471 МК України передбачено відповідальність за порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України.

Таким чином, відправник поштових відправлень ОСОБА_1 відправив з України до Польщі в міжнародному поштовому відправленні незадекларований товар: археологічні знахідки 1.Накладка на шолом на дерев`яній основі ( рядового драгунського полку зр.1840р., Австро-Угорщина,1914-1918рр) 1шт.; 2.Пряжка ремінна з гербом (для нижніх чинів Російської Імператорської армії) 1шт.; 3.Пряжка ремінна гладка (нижніх чинів піших частин, зр.1888р., Австро-Угорщина 1914-1918рр.) -2шт, не заявивши за встановленою формою (митна декларація CN22) точні та достовірні відомості про товар, який підлягає обов`язковому декларуванню. Враховуючи вищевикладене, в діях відправника міжнародного поштового відправлення № RА575256207UA гр. ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 ), наявні ознаки порушення митних правил, передбачені ч.3 ст. 471 Митного кодексу України.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) ст.471 ч.3 МКУ

За даним фактом працівниками митниці складено протокол про порушення митних правил від 08.11.2022 року №1390/500000/22 відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 471 МК України.

В судове засідання ОСОБА_1 викликався до суду шляхом розміщення оголошення про виклик особи в судове засідання на веб-сайті Судова влада України.

За вказаних обставин, враховуючи строки розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу, за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, на підставі наявних матеріалів, оскільки протокол про порушення митних правил містить тільки прізвище та ініціали особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, також адреса проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності містить лише назву міста та області - м.Очаків Миколаївської області, яке зазначене на конверті від відправника поштового відправлення, відсутні назва вулиці, номер будинку, таким чином у суду відсутня можливість належним чином викликати особу до суду.

Представник митниці Євдокимов Д.А. у судовому засіданні вважав, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути її до відповідальності за ч.3 ст.471 МК України та застосувати стягнення відповідно до санкції вказаної статті, у виді накладення штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією товарів.

Як вбачається з матеріалів справи про порушення митних правил, постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 17.10.2023 року матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.471 МК України було повернуто до Одеської митниці Держмитслужби України для проведення додаткової перевірки, а саме надання відомостей про повідомлення ОСОБА_1 про складання стосовно нього протоколу.

Після дооформлення матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.471 МК України надійшли до суду 06.12.2023 року та недоліки усунуті не були.

Крім того, постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 18.01.2024 року матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.471 МК України було повернуто до Одеської митниці Держмитслужби України для проведення додаткової перевірки, а саме проведення дій щодо ідентифікації особи, стосовно якої складено протокол.

Після дооформлення матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.471 МК України надійшли до суду 13.02.2024 року та недоліки усунуті не були.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку представника митниці, суд приходить до наступних висновків.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст.7 КУпАП).

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, ст.486 МК України, завданням у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст.280 КУпАП, ст.489 МК України, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.

Відповідно до вимог ст. 489 Митного кодексу України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 487 Митного кодексу України передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.494 МК України протокол про порушення митних правил повинен містити такі дані: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; прізвища та адреси свідків, якщо вони є; відомості щодо товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; інші необхідні для вирішення справи відомості.

Судом досліджено надані докази, серед яких протокол про порушення митних правил, доповідна записка інспектора митниці, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, копія конверту поштового відправлення, фототаблиця, висновок експертизи, відповідно до якої вилучені речі під час поштового відправлення не є культурними цінностями. Будь-яких інших доказів суду не надано.

Судом встановлено, що протокол про порушення митних правил містить тільки прізвище та ініціали особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, також адреса проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності містить лише назву міста та області - м.Очаків Миколаївської області, яке було зазначене на конверті від відправника поштового відправлення, відсутні назва вулиці, номер будинку, номер телефону, електронна пошта, тощо. Таким чином у суду відсутня можливість належним чином викликати особу до суду та взагалі її ідентифікувати, що позбавляє суд можливості здійснити розгляд справи та прийняти законне і обґрунтоване рішення. Суд не наділений повноваженнями збирати докази та не може ґрунтувати своє рішення на припущеннях. Двічі судом вживалося заходів щодо усунення зазначених перешкод, а саме направлялися матеріали справи до митного оргау для доопрацювання.

Також суду не надано і після доформлення матеріалів справи будь-які докази, які б допомогли ідентифікувати особу, стосовно якої складено протокол.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

У ч. 1 ст. 268 КУпАП закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, оскільки в протоколі зазначено лише прізвище та ініціали особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутня її адреса проживання, наявна лише адреса місця поштового відправлення, що не відповідає вимогам ч.2 ст.494 МК України таунеможливлює належним чином викликати особу до суду та взагалі її ідентифікувати, що позбавляє суд встановити вину або її відсутність конкретної особи, а отже здійснити судовий розгляд та прийняти законне і обґрунтоване рішення, тому за таких обставин суд позбавлений можливості встановити вину ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 251-252, 280 КУпАП, ст.3, 95, 458-459, 470, 495, 522, 527 МК України, суддя-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України.

Вилучені предмети згідно протоколу про порушення митних правил №1390/50000/22 від 08.11.2022 - повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.І.Федоренко