Справа № 216/1243/24
провадження 3/216/873/24
ПОСТАНОВА

іменем України

26 березня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально - Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області Чирський Г.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Державної податкової служби України Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого керівником ТОВ «Метенергомаш», місце вчинення правопорушення: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи керівником ТОВ «Метенергомаш», тобто посадовою особою, несвоєчасно надав платіжне доручення на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), а саме: встановлено несвоєчасну сплату узгодженої суми грошового зобов`язання з ПДВ на суму 292308,20 грн., фактично сплачено у повному обсяг 22.11.2023 року, чим порушено вимоги п. 50.1 ст. 50, п.57.1 ст. 57, пп. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України, за що ч.1 ст. 163-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

ОСОБА_1 в судовому засіданні просив справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, давши відповідну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, дійшов висновку, що провадження в справі підлягає закриттю з таких підстав.

Ст. 163-2 ч.1 КУпАП передбачено, що правопорушенням є неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

За вимогами ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів татехнічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

По справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП суду надано такі докази: протокол про адміністративне правопорушення № 5701/04-36-04-12/31224470 від 13.02.2024 року, акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Метенергомаш» від 03.01.2024 р. № 123/04-36-04-12/31224470.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові по справі № 811/119/13-а від 10 травня 2018 року, Суд зазначив наступне: «акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що, в свою чергу, відповідає встановленим правилам складання акту перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні КАС України. Дії службової особи щодо включення до акту певних висновків не можуть бути предметом розгляду у суді. Заперечення, зауваження до акту перевірки (за їх наявності) та висновки на них є невід`ємною частиною акту. Це свідчить про те, що дії, пов`язані з включенням до акту висновків, є обов`язковими, тоді як самі висновки такими не є. Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язків характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Водночас судження контролюючого органу про нікчемність окремих угод є висновками тільки контролюючого органу, зазначення яких в акті перевірки не суперечить чинному законодавству. Такі твердження акту можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акту».

Враховуючи викладене, Верховний Суд вважає, що акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, діяльність яких перевірялася, тому його висновки не можуть бути предметом спору.

Таким чином, акт перевірки № 03.01.2024 р. № 123/04-36-04-12/31224470не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні КАС України, а висновки, викладені у акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

При цьому, пунктом 7 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення, тому провадження щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП суддя,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Г.М.Чирський