П О С Т А Н О В А

Справа № 126/196/24

Провадження № 3/126/290/2024

"21" березня 2024 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду

Вінницької області Гуцол В. І.

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 320969 від 17.01.2023, 17.01.2023 о 17 год. 30 хв. в м. Бершадь по вул. Ярослава Мудрого водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ М-21 державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова, почервоніння обличчя) від проходження медичного огляду на місці зупинки та в лікарні відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою не визнав, пояснив, що автомобілем не керував.

Адвокат ОСОБА_2 через канцелярію суду подала заперечення в яких стверджує, що в матеріалах даної справи про адміністративне

правопорушення, відсутні належні та допустимі докази вчинення

ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 130 КУпАП, за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне

правопорушення серії ААБ № 320969, з наступних підстав. Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року в справі № 177/525/17 (2-

а/177/13/17) вказав, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини

особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. В силу статті 251 КУпАП, обставини, що мають значення для правильного

вирішення справи встановлюються доказами в справі про адміністративне

правопорушення. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема,

за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. В зазначеному протоколі про адміністративне

правопорушення час та місці ОСОБА_1 не керував транспортним засобом ГАЗ М-21, а коли до нього підійшли працівники поліції лише перебував біля вказаного автомобіля. Попередньо зазначеним автомобілем керував син ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , який залишив автомобіль на батька, через погане самопочуття. Працівники поліції почали звинувачувати ОСОБА_1 в тому, що він нібито, керував транспортним засобом в нетверезому стані. Будучи юридично неосвідченим, ОСОБА_1 погодився пройти медичний огляд, не являючись при цьому водієм, у розумінні пункту 10.1 Правил дорожнього руху. Із долученого до матеріалів справи СD-диску, що фіксує вчинене правопорушення, взагалі не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Також зазначає, що працівниками поліції при складанні оскаржуваного протоколу про адміністративне правопорушення порушено встановлений Законодавством України порядок направлення водія транспортного засобу для проведення огляду на стан сп`яніння, та порядок проведення такого огляду. Статтею 266 КУпАІІ визначено чіткий порядок огляду водія на етап алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У відповідності до п.6,7,8 Порядку, затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 (зі змінами та доповненнями) водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, або висловив незгоду з його результатами, направляється уповноваженою особою Державтоінспекції для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Уповноважена особа Державтоінспекції забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі

охорони здоров`я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Протокол про адміністративне правопорушення серії АЛЛ №320969. від 17.01.2024 складений за відсутності свідків. Будь - яких інших доказів, які б свідчили про умисну чи необережну форму вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП до справи не надано. Тому прошу провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Ткач І.І. та дослідивши адміністративні матеріали, суд дійшов слідуючих висновків.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час розгляду справи в суді не встановлено факту керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, оскільки він автомобілем не керував.

Обставини справи, викладені у протоколі, не відповідають дійсності.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

В той же час стаття 130 КУпАП України передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Відповідальність за знаходження біля автомобіля, або в непрацюючому автомобілі, або на пасажирському сидінні навіть у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, законодавством не встановлена.

Вирішуючи питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_1 , суддя бере до уваги, що в матеріалах справи відсутні докази того, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння, окрім посилань працівників поліції в протоколі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , 17.01.2024 він транспортним засобом не керував, пройти медичне освідування на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Драгер" працівники поліції йому не пропонували.

З огляду на викладене, суддя приходить до обґрунтованого висновку, що викладені в протоколі обставини вчиненого правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

Стаття 245 КУпАП визначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є водії транспортних засобів, які знаходяться у стані алкогольного сп`яніння.

Однак будь-яких інших даних (пояснень свідків, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами) крім протоколу складеного працівниками поліції про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, та які б спростовували його свідчення надані в судовому засіданні, в матеріалах справи не міститься.

Долучений до матеріалів адміністративної справи відеозапис містить відомості, що вочевидь не містить візуальних даних про номер портативного відеореєстратора з датою і часом здійснюваного відеозапису, не охоплює належного роз`яснення останньому його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП; повідомлення свого службового звання, імені та причин зупинки транспортного засобу; встановлення осіб свідків; пропозиції проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу; відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським; вручення водієві письмового направлення на медичний огляд, а також складання протоколу про адміністративне правопорушення в присутності двох свідків.

Згідно п.п.1 п.2 п.5 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення працівниками поліції здійснюється застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог п.2,5 розділу ІІ вказаної Інструкції портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

З наведених підстав даний відеозапис та решту представлених в справі письмових документів суд визнає недопустимими доказами, оскільки вони здобуті не у відповідності до порядку, що передбачено вказаною інструкцією.

Більш того, матеріали адміністративної справи не містить об`єктивних документальних відомостей щодо керування ОСОБА_1 певним транспортним засобом, що є обов`язковою умовою за змістом диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП, однак самостійна вказівка цієї обставини за змістом лише протоколу про адміністративне правопорушення не є безумовною підставою для притягнення особи до відповідальності.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В ході судового розгляду в діях ОСОБА_1 не встановлено ознак, які б свідчили про умисну чи необережну форму вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що унеможливлює кваліфікацію його дій за даною статтею.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відношення до вчиненого, приймаючи до уваги, що вина ОСОБА_1 не доведена, керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 130, 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В. І. Гуцол