КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи № 752/16274/23

Суддя в суді першої інстанції: Бойко О.В.

Провадження № 33/824/1080/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., за участю секретаря судового засідання Котляр К.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Александрова Дмитра Олександровича на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 14 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює директором ПП «Тодексер», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 листопада 2023 року визнано ОСОБА_1 винною у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає - 17 000 грн. (сімнадцять тисяч) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 (вісімдесят) коп. (а.с. 22-23).

Не погодившись з вказаною постановою, 21 грудня 2023 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Александров Д.О. подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначав, що вперше з апеляційною скаргою на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 листопада 2023 року звернувся в передбачений КУпАП строк, проте, апеляційну скаргу було повернуто з тих підстав, що нібито скарга була подана без підтвердження повноважень адвоката. Вважає повернення апеляційної скарги безпідставним, оскільки повноваження адвоката були підтверджені. Копію постанови суду про повернення апеляційної скарги не отримував, а дізнався про неї випадково.

В обґрунтування вимог скарги щодо скасування постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 14 листопада 2023 року зазначав, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена. Вказував, що 24 липня 2023 року працівники поліції вперше зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 та безпідставно склали протокол, справа перебуває на розгляді в суді. Після складання протоколу працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування, навпаки заборонили стоянку до ранку на території блокпосту, вимагали залишити території блокпосту. На вимогу військових та поліцейських ОСОБА_1 поїхала до найближчої заправної станції, щоб там залишитись до ранку. Під час паркування на території заправної станції до її автомобіля під`їхав екіпаж патрульної поліції, дізналися про складений протокол та почали вимагати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 не відмовлялася від проходження огляду. Вимога проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння надходила від поліції до ОСОБА_1 в комендантську годину та під час повітряної тривоги, при цьому, огляди під час повітряної тривоги не проводяться. Проте працівник поліції незважаючи на те, що ОСОБА_1 не відмовилась проходити огляд після повітряної тривоги, склав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені на зазначені ними поштові адреси, додатково ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Александров Д.О. 26 січня 2024 року, тобто завчасно, були сповіщені телефонограмами із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень (а.с. 48-51).

13 лютого 2024 року представник апелянта ОСОБА_1 - адвокат Александров Д.О. подав клопотання за змістом якого підтвердив обізнаність про розгляд справи апеляційним судом, просив відкласти такий розгляд, пославшись на зайнятість в іншій справі, проте доказів поважності причин неявки до клопотання не надав. Причини неявки до апеляційного суду ОСОБА_1 не повідомила (а.с. 52-54).

Прокурор був належним чином повідомлений про розгляд справи апеляційним судом, до суду не прибув, проте неявка прокурора за чинним законодавством України не перешкоджає розглядові адміністративної справи (а.с. 50-51).

Виходячи з положень ст.ст. 268, 271 КУпАП, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисник розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. При цьому присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визначена як обов`язкова процесуальним законом (ст. 268 КУпАП).

Європейський суд з прав людини вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України" № 16652/04).

Відповідно до ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність перешкод для апеляційного перегляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи вперше з апеляційною скаргою на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 листопада 2023 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Александров Д.О. звернувся до суду 16 листопада 2023 року, тобто в строк, передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Постановою Київського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року апеляційну скаргу адвоката Александрова Д.О. на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 14 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_1 повернуто, оскільки адвокат Александров Д.О. не долучив до апеляційної скарги документи, що є обов`язковими для підтвердження його повноважень як захисника ОСОБА_1. у Київському апеляційному суді (а.с. 31-32).

У матеріалах справи відсутні докази отримання апелянтом та (або) адвокатом Александров Д.О. копії постанови Київського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року та повернутої апеляційної скарги.

При цьому, з даною апеляційною скаргою захисник ОСОБА_1 - адвокат Александров Д.О. звернувся 21 грудня 2023 року шляхом направлення на електронну адресу суду (а.с. 36-45).

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Поряд з цим, з метою реалізації права на апеляційне оскарження, частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлена можливість поновлення строку на апеляційне оскарження. Так, за змістом положень вказаної частини другої статті 294 КУпАП передбачена можливість, у разі пропущення особою десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, поновлення такого строку судом за відповідним клопотанням апелянта.

Враховуючи вищевказане, апеляційний суд дійшов висновку, що апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження постанови районного суду з поважних причин, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 525921, складеним 25 липня 2023 року, о 00 год. 55 хв. ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Volkswagen», р.н. НОМЕР_1 , в м. Києві по Столичному шосе, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер та у лікаря-нарколога у медичному закладі відмовилася у встановленому законом порядку, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

До протоколу долучено направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, відеозапис з бодікамер № 473586, 470894 (а.с. 2-4).

У протоколі у графі для пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 зазначила, що з протоколом не згодна, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі за допомогою приладу Драгер не відмовлялась. Вказала, що стояла на транспортному засобі та не рухалась, просила проїхати до медичного закладу після комендантської години та повітряної тривоги, в чому їй було відмовлено. Підписавши протокол ОСОБА_1 зазначила, що з протоколом не згодна.

Протокол про адміністративне правопорушення також підписаний поліцейським, який його склав, який своїм підписом підтвердив, що ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Пунктом 2.5. ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодилася нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Александров Д.О. посилався на те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вона не відмовлялася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що на заправній станції під час руху був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування з якою поліцейськими було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер» або проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 пояснювала, що вона вже пройшла огляд за допомогою приладу Драгер на блокпосту та на неї вже був складений протокол про адміністративне правопорушенні, що юрист їй рекомендував нічого не підписувати, і проходити огляд вона буде лише після комендантської години о 6 год. ранку. Працівник поліції роз`яснив їй порядок проходження огляду, що заклад охорони здоров`я працює, тому у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння складається протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 повторювала, що не відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, проте, на відеозаписі зафіксовано, що вона не виходила зі свого автомобіля, сварилася з працівниками поліції та не здійснювала дії, які б свідчили про її згоду проїхати з поліцейськими на огляд до лікаря-нарколога (а.с. 4).

Проаналізувавши обставини справи та наявні у справі докази, оглянувши відеозапис боді-камер вказаної події 25 липня 2023 року, апеляційний суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 свідчать про її фактичне ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема, водій не виявила бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння (на місці зупинки транспортного засобу та/або в найближчому закладі охорони здоров`я) на вимогу працівників поліції, поставивши умову, що готова пройти огляд після закінчення комендантської години та після повітряної тривоги, неодноразово зазначивши, що не відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Обставини події зафіксовані відеозаписом боді-камер працівників поліції, які мають бути оцінені судом, тому суд апеляційної інстанції відхилив заявлене апелянтом клопотання про виклик і допит в судовому засіданні працівника поліції Шмигельського В., який склав протокол серії ААД № 525921.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає відповідальність не лише за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Долучений до матеріалів справи відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року під час проведення огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд відхилив посилання захисника Александрова Д.О. на те, що під час повітряної тривоги лікарі-наркологи КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» огляди водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння не проводять, як в присутності працівників поліції, які доставили водія на огляд, так і водіїв, які звернулись з письмовою заявою про проведення огляду, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит від 05 жовтня 2023 року № 1542, з огляду на наступне (а.с. 19).

Згідно наявних у справі доказів, а саме протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 було зупинено 25 липня 2023 року о 00 год. 38 хв., запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння о 00 год. 49 хв. При цьому, повітряна тривога у місті Києві, де було зупинено ОСОБА_1 , була оголошена о 01 год. 57 хв., тобто майже через годину після пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння.

Доводи апелянта, що ОСОБА_1 пояснювала працівникам поліції, що вона вже проходила огляд за допомогою приладу Драгер на блокпосту та на неї був складений протокол про адміністративне правопорушенні, об`єктивними доказами (доданням фотокопії іншого протоколу та (або) рішення уповноваженого органу (суду) за наслідками розгляду протоколу, тощо) до суду першої інстанції та апеляційного суду не було надано і в матеріалах апеляційної скарги та адміністративної справи відсутні.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

При цьому, таке посилання не звільняє водія від обов`язку, визначеного пунктом 2.5. ПДР, за яким, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції справу розглянуто повно, об`єктивно та всебічно, а висновки суду щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на зібраних по справі доказах.

Отже, відсутні підстави для скасування постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 14 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Александрову Дмитру Олександровичу строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 14 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Александрова Дмитра Олександровича - залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 14 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює директором ПП «Тодексер», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець