НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

27 березня 2024 року Справа № 322/342/24 (Провадження № 3/322/344/24)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду 16.02.2024 з відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за ч.5 ст.126 КУпАП, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

11.02.2024 о 09 год 25 хв в районі будинку №2 по вул. Молодіжній (Пролетарській) в смт Новомиколаївка Запорізького району Запорізької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом «Delta» без н.з. не маючи права керування транспортними засобами. Керування транспортним засобом без наявності такого права було вчинено останнім повторно протягом року.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з такого.

Положеннями ч.5 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.ч.2 - 4 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність наступає за: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч.2); керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч.3); керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч.4).

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав. Вказав, що встановленні обставини дійсно мали місце. Мопед (мотоцикл) він придбав приблизно 20 років тому, і в той час на нього не потрібні були відповідні документи. Право керування транспортними засобами будь-яких категорій він не отримував взагалі, а поліцейським пояснював, що взагалі у нього є права, однак без відповідної категорії, оскільки вважав, що вони йому повірять і відпустять без складання матеріалів. Згаданий транспортний засіб він вже продав, оскільки розуміє, що не має права їздити на ньому. Каявся у вчиненому, просив суворо не карати.

Суддею досліджено наявні у справі документи: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №592716 від 11.02.2024 (далі Протокол), довідка начальника сектору адміністративної практики Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області б/д б/н щодо належності ТЗ та посвідчення водія, письмове пояснення ОСОБА_1 , копія його паспорта, копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6829087 від 13.04.2023, DVD-R з відеозаписами, відповідь на запит суду.

Протокол підписаний власноручно ОСОБА_1 без зауважень. Зі змісту його письмових пояснень випливає, що він у вказаний час і місці керував мопедом не маючи права керування цим транспортним засобом.

На відеозаписах зафіксовані обставини, що мають значення для справи, зокрема факт спілкування поліцейських з ОСОБА_1 який сидить на транспортному засобу із пасажиром і пояснює, що він їхав з дому, що знаходиться на сусідній вулиці, що права керування транспортним засобом такої категорії він не має. Зафіксовано встановлення особи ОСОБА_1 і факту того, що останній не мав посвідчення водія.

Дослідивши і оцінивши докази у їх сукупності, суддя дійшов висновку, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторне протягом року.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України; при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (до яких відносяться правопорушення, передбачені ст.126 КУпАП).

Відповідно до примітки ст.22 КУпАП положення цієї статті не застосовуються до правопорушень зокрема, передбачених ч.5 ст.126 цього Кодексу.

Санкцією ч.5 ст.126 КУпАП передбачені стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Водночас право керування транспортним засобом особа набуває після успішного складання теоретичного і практичного іспитів в територіальному сервісному центрі МВС, після чого їй видається відповідне посвідчення водія.

Згідно з Довідкою, і відповіді на запит ОСОБА_1 водійське посвідчення не отримував. Крім цього він в минулому був підданий адміністративному стягненню за керування транспортним засобом особою, без наявності такого права і в теперішній час вчинив аналогічне правопорушення.

В судовому засіданні останній вказав, що посвідчення водія він ніколи не отримував.

Перелічене дає підстави стверджувати, що ОСОБА_1 не надавалось право керування транспортними засобами, тому на останнього не може бути накладено стягнення у виді позбавлення такого права.

Крім цього наявними у справі доказами не можливо встановити хто є власником транспортного засобу яким керував ОСОБА_1 , останній в судовому засіданні повідомив що прибав його 20 років назад без документів і після події вже його продав, що фактично унеможливлює застосування і додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Отже, з метою виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень, суддя визнає за необхідне піддати ОСОБА_1 лише основному стягненню у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст.283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з ч.1, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Керуючись ст.ст.40-1, 283 - 285, 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:

піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі дві тисячі чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн (сорок тисяч вісімсот гривень 00 копійок) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Роз`яснити, що відповідно до ст.ст.307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений через установу банку України не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанові не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в зазначений строк, постанову буде надіслано судом для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов