Справа №587/1301/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Степаненко О. А.
Номер провадження 33/816/36/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 лютого 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., за участі секретаря судового засідання Демченко А. Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 587/1301/22 за апеляційною скаргою захисника САПІЧА В. М. на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 16.03.2023, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

захисника адвоката Сапіча В. М.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі захисник САПІЧ В. М. просить скасувати постанову судді, а провадження закрити у зв`язку із відсутністю доказів керування його підзахисним т/з у стані алкогольного сп?яніння, результат огляду ОСОБА_2 на місці зупинки т/з є недійсним, оскільки огляд був проведений не належним технічним засобом, декілька разів і кожного разу використовувався один і той же мундштук, а ОСОБА_2 має ряд серйозних хвороб і взагалі не вживає алкоголь.

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 16.03.2023 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн. Стягнуто на користь держави 536,80 грн судового збору.

Згідно постанови, 28.08.2022 о 22:30 ОСОБА_2 на а/ш О-191512 4 км Суми-Старе село на території Н. Сироватської сільської ради Сумського району Сумської області керував т/з Fiat Doblo, д. н. з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатора алкотестер «Драгер 6820», результат якого склав 1,19 %. З результатом огляду водій не погодився, але від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Вислухавши доводи ОСОБА_2 та його захисника Сапіча В. М., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 074594 від 28.08.2022, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що ОСОБА_2 після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора алкотестер «Драгер 6820» і не згоди з його результатом (1,19 проміле) відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

- роздруківкою результатів тестування «Alkotest 6820», згідно якого показник алкоголю у ОСОБА_2 28.08.2022 становили 1,19 проміле (а. с. 2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовані ознаки сп`яніння ОСОБА_2 , результат огляду за допомогою газоаналізатора Драгер (1,19 проміле), з яким останній не погодився (а. с. 3);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в присутності яких ОСОБА_2 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Драгер, з результатом 1,19 проміле був не згоден, пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я відмовився (а. с. 4, 5);

- відеозаписами з технічних засобів працівників поліції, на яких зафіксовані обставини зупинки т/з під керуванням ОСОБА_2 , виявлення у останнього ознак алкогольного сп`яніння, проходження огляду на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Драгер, з результатом якого 1,19 проміле останній був не згоден, а також відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я у присутності двох свідків (а. с. 9).

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. При цьому, досліджуючи під час розгляду письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на предмет їх достовірності та допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як доказ вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ці письмові пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами в справі. До того ж письмові пояснення вказаних свідків не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, процедура якого закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному КМУ, а згідно вимог ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Необхідно зауважити, що положення ст. 266 КУпАП не регламентують дії поліцейського та не визначають порядок і форму фіксації ним відмови водія (особи, яка керує т/з) від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, а тому у разі вчинення вказаними особами таких дій поліцейському слід керуватись п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (в ред. Постанови КМУ № 888 від 28.10.2015), згідно якого у разі відмови водія т/з від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, ОСОБА_2 , який пройшов огляд на місці зупинки т/з за допомогою спеціального технічного засобу, з результатом якого 1,19 проміле був не згоден, повинен був пройти відповідний огляд на стан такого сп`яніння у закладі охорони здоров`я, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною і обґрунтованою, а водій в усякому випадку не мав права ігнорувати вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника Сапіча В. М. про відсутність в матеріалах справи беззаперечних доказів керування т/з його підзахисним, то вони не заслуговують на увагу, так як не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються дослідженими в суді відеозаписами з технічних засобів працівників поліції.

Зокрема, з доданого до матеріалів справи відеозапису убачається, що працівник поліції підходить до автомобіля, який перебуває у працюючому стані і стоїть біля блокпосту. За кермом автомобіля перебуває ОСОБА_2 , пристебнутий паском безпеки. На питання працівника поліції чи вживав він алкоголь повідомляє, що вживав небагато, бо був на дні народженні. На вимогу працівника поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з останній погодився, при цьому не заперечував, що керував т/з. Перед проходженням огляду за допомогою алкотерстера, поліцейським було роз`яснено ОСОБА_2 порядок продуття спеціального технічного засобу, однак останній лише імітував продуття в мундштук приладу «Драгер», оскільки алкотестер фіксував недостатність повітря для отримання результатів. Працівниками поліції неодноразово було зроблено водієві зауваження з приводу того, як потрібно видихати у мундштук та попереджено, що у випадку неналежного продуття приладу Драгер, означене буде розцінено поліцейським, як ухилення від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Після чергової спроби ОСОБА_2 пройшов огляд, однак не погодився з його результатом 1,19 проміле. На пропозицію працівників поліції пройти огляд в закладі охорони здоров`я відмовився.

Також не беруться до уваги доводи захисника щодо неодноразового продуття ОСОБА_2 алкотестеру, що свідчить про його несправність, оскільки неодноразове продуття відбулося внаслідок умисного невірного продуття останнім алкотестеру Драгер, що зафіксовано на відеозаписі та окрім цього, протокол відносно ОСОБА_2 складено не за керування т/з в стані алкогольного сп`яніння, а саме за відмову від проходження такого огляду у встановленому законом порядку.

Апеляційним судом не встановлено порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення такого огляду та оформлення протоколу ОСОБА_2 не висловлював, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_2 , а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю складу правопорушення, як про це просить захисник.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, дотримавшись положень ст. 268, 279, 280 КУпАП, а тому винесена постанова є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, внаслідок чого це судове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 16.03.2023 відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника САПІЧА В. М. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов