Справа № 139/153/24
Провадження № 33/801/315/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Коломійцева В. І.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 05 березня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, інваліда з дитинства, -

встановив:

Постановою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 05 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

У постанові суду зазначено, що 07.02.2024 о 23:26 по вул. Комарова в смт. Муровані Курилівці Могилів-Подільського району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21104, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проїхати для проведення такого огляду у медичний заклад відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 05 березня 2024 року і закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до того, що він відмовився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, проте погодився проїхати до медичного закладу для проходження такого огляду, однак працівники поліції йому відмовили та запропонували поїхати в лікарню самостійно.

Крім того, вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складений без присутності двох свідків та стверджує, що працівники поліції зупинили його без причини.

В судовому засідання ОСОБА_1 підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з пунктом 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність, за частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена зокрема, у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (надалі Інструкція) якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Районний суд визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходив з того, що його вина підтверджується, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 396660 від 07.02.2024; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 були ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, виражене тремтіння пальців рук; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського з якого слідує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, а також відмовився проїхати до лікарні.

Суд першої інстанції не звернув уваги та належним чином не дослідив те, що хоча в протоколі і зазначено про «диск із відео», однак доданий до матеріалів справи відеозапис (а.с. 6) не містить моменту пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння та відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду, на відео чутно лише уривки слів та сильний шум вітру, а відтак відсутні належні докази того, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння.

Відповідно до частини 2 статті 266 КУпАП, огляд проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, огляд повинен бути зафіксований або за допомогою належного і допустимого відеозапису, або проведений у присутності двох свідків.

Оскільки відеозапис, який міститься в матеріалах справи не підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, немає підстав вважати, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП підтверджується належними доказами.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, формально послався на відеозапис без конкретизації моменту коли ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відтак, апеляційний суд виснує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 визначено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, приходжу до висновку, що при розгляді справи суддя, досліджуючи докази у справі, не надав належної оцінки обставинам, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, не пересвідчився в тому, що факт правопорушення не зафіксований належним чином, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до статей 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Враховуючи викладене, наявні підстави для скасування постанови місцевого суду з винесенням нової постанови про закриття провадження у справі відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 05 березня 2024 року скасувати, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета