ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/175/24 Справа № 707/3949/23 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Суходольський О. М. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Дон В.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Черкаського районного суду Черкаської області від 21 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 605грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 22 грудня 2023 року о 21 годині 47 хвилин в с. Червона Слобода, Черкаського району, Черкаської області, вул. Чигиринський шлях, керував транспортним засобом «ВАЗ 21074», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України (далі ПДР). Стан сп`яніння встановлено за допомогою «Drager Alcotest 6810» №2660, результат 0,30 ‰.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає, що зазначена постанова винесена без врахування фактичних обставин справи та з порушенням норм процесуального права.

Стверджує, що судом не враховано, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена, а протокол складений з порушенням процесуального права та є недійсним.

В обґрунтування апеляційних вимог приводить положення законодавства про адміністративні правопорушення та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі Інструкція № 1395).

На переконання захисника, матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, цебто у цьому випадку відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення.

Вказує, що для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» за принципом «плодів отруєного дерева».

З цього приводу приводить правову позицію, що викладена у судовому рішенні від 15 березня 2019 року Верховного Суду (справа № 686/11314/17).

Відзначає про версію ОСОБА_1 , про котру той повідомив в суді першої інстанції, згідно з якої за кермом перебував його знайомий ОСОБА_2 , який пересів після зупинки транспортного засобу.

Не погоджується з позицією суду, відповідно до якої ОСОБА_1 казав, що не пам`ятає хто саме був за кермом

Вказує про неповноту судового розгляду, адже суддею районного суду було відмовлено у допиті свідків.

Стосовно посилання суду на письмове пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення, записане власноруч ОСОБА_1 , то зауважує, що у судовому засіданні надавалось пояснення, що фактично вказаний запис здійснено під диктовку поліцейського, що також підтверджується доданим до справи відеодоказом.

З відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 підтверджує факт керування транспортним засобом. Фактично той надав документи поліцейському на перевірку виключно внаслідок погроз з боку поліцейських вилучити автомобіль та передати військовим, що необхідно розглядати як провокацію з боку поліцейських, оскільки сприйняв такі погрози як реальні та хвилювався за вилучення свого майна.

Засвідчує про відсутність підстав для проведення огляду ОСОБА_1 , поведінка якого цілком відповідає обстановці, будь- які ознаки сп`яніння відсутні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Дона В.О., які підтримали апеляційні вимоги та надали пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Стаття 294 КУпАП визначає, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею не було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 310537 від 22 грудня 2023 року, в цей день о 21.47 год. в с. Червона Слобода, Черкаського району, Черкаської області, вул. Чигиринський шлях, керував транспортним засобом «ВАЗ 21074», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР. Стан сп`яніння встановлено за допомогою «Drager Alcotest 6810» №2660, результат 0,30 ‰.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Разом з тим, зазначені в протоколі обставини не підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції доказами.

Частина 3 статті 266 КУпАП визначає, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Такі ж саме норми містяться в ст. 7 розд. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція) та ст. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі Порядок).

З відеозапису з нагрудних камер патрульного поліцейського випливає, що водій ОСОБА_1 не висловив погодження з результати огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським з використанням спеціального технічного засобу. Навпаки ОСОБА_1 заперечував, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, до проведення відповідного огляду, також заперечував, що вживав алкогольні напої.

Апеляційний суд визнає, що ОСОБА_1 через 20 хвилин після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, затим, як особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, розпочала складати відповідний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, повідомив, що на передодні випив пляшку алкогольного пива. Також ОСОБА_1 власноручно у згаданому протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД № 310537 зазначив, що випив півлітра пива годину тому та їхав на автомобілі додому, думав, що вміст алкоголю допустимий.

Разом з тим, факт надання таких пояснень та такий запис у протоколі не підтверджує, що ОСОБА_1 погоджувався з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Заразом можливість складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП пов`язується з установленням стану алкогольного сп`яніння водія, що здійснений на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, у разі згоди водія з таким результатом.

Проте інспектор патрульної поліції не переконався у ОСОБА_1 чи згоден той з результатами відповідного огляду. Тим більше патрульний поліцейський, за обставин складання відповідних матеріалів про притягнення особи до адміністративної відповідальності, жодного разу не повідомив водія про можливість проходження його огляду на стан алкогольного сп`яніння лікарем в закладі охорони здоров`я.

Позиція патрульного поліцейського, котрий не роз`яснив водієві ст. 7 розділу І Інструкції, переконував останнього, що той перебуває у стані легкого алкогольного сп`яніння, бажав від того почути щиросердне каяття, що нібито буде впливати на результат розгляду справи в суді, не відповідає положенням ст. 266 КУпАП.

Наперекір такої позиції патрульного поліцейського, ОСОБА_1 не погоджувався з результатами проведеного огляду та вважав, що вміст алкоголю в крові є допустимим.

У такому випадку, поліцейський, не отримавши згоду водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП, ст. 9 розд ІІ Інструкції та ст. 7 Порядку повинен був забезпечити проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Утім поліцейський цих імперативних норм законодавства не виконав та за відсутності правових підстав для цього склав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції на відповідні доводи ОСОБА_1 щодо його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів вмотивованих відповідей не надав.

За умови незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздрукування на папері показників спеціального технічного засобу не підтверджують, що водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Заразом апеляційний суд відзначає, що інші доводи захисника, як окремі підстави для скасування судового рішення, є безпідставними, оскільки не впливають на законність прийнято суддею рішення.

З урахуванням наведеного, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Дон В.О. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Черкаського районного суду Черкаської області від 21 лютого 2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук