Справа № 946/131/24 Провадження № 3/946/289/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Присакар О.Я., ознайомившись з адміністративними матеріалами, що надійшли з відділу організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №359384, 04.01.2024 року о 13 год. 30 хв. в Одеській області, м. Ізмаїл, пр. Незалежності 268, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz GL 450, державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Героїв Крут, при виїзді на нерегульоване перехрестя з пр. Незалежності, не надав перевагу у русі транспортному засобу Chevrolet Cruze, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №359500, 04.01.2024 року о 13 год. 30 хв. в Одеській області, м. Ізмаїл, пр. Незалежності 268, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Mercedes-Benz GL 450, державний номерний знак НОМЕР_1 став учасником ДТП та після події за його участі вживав алкогольні напої, що підтверджується висновком лікаря-нарколога № 219.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник адвокат Рашков М.З. не з`явились, про час та місце розгляду справи на 20.03.2024 року були повідомлені належним чином. Представник ОСОБА_1 адвокат Рашков М.З. надав клопотання про розгляд справи без їх участі та зазначив, що в частині розгляду протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 визнає свою провину, просить суд призначити йому мінімальне покарання, відповідно до санкції статті. Також зазначив, що з протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 не згоден, про що відповідне клопотання направлено до суду з обґрунтуванням такої позиції. Вказане клопотання підтримує та просить його задовольнити. Відповідно до письмового клопотання від 20.03.2024 року, представник ОСОБА_1 адвокат Рашков М.З. просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 4 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 не визнає себе винним, вважає вказаний протокол про адміністративне правопорушення таким, що складений з порушенням законодавства, крім того працівником поліції до суду не надано жодних допустимих доказів, які б вказували на порушення вимог Правил дорожнього руху та КУпАП, а саме ч. 4 ст. 130 КУпАП щодо вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після ДТП за її участі алкоголю. Також зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 359500 від 04.01.2024 року вказано, що правопорушення вчинено 04.01.2024 року о 13 год. 30 хв. та згідно висновку щодо результатів медичного огляду № 19 у п. 7 зазначено, що огляд проведено 04.01.2024 року о 17 год. 30 хв., тобто після спливу двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Крім того, вказав, що відеозапис, долучений до матеріалів справи не містить інформації чи роз`яснювалися особі, яка притягається до відповідальності, права та обов`язки, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Відеозапис не містить процесу складання протоколу про адміністративне правопорушення та направлення до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. До матеріалів справи направлення отримане та підписане ОСОБА_1 не долучено. Відеозаписами, факт вжиття ОСОБА_1 після події за його участі алкоголю - не зафіксовано. Згідно пояснень ОСОБА_1 , другий водій - ОСОБА_3 , який керував т/з, після пригоди не мав ніяких претензій, відшкодування збитків вони вирішили добровільно, без будь-яких претензій. Впевнившись про обоюдне вирішення питання про відшкодування збитків потерпілій стороні, та після того як пройшов тривалий проміжок часу більше 2 годин, ОСОБА_1 , не перебуваючи вже на місці пригоди, через стресову ситуація, вжив алкоголь. На місці пригоди ОСОБА_1 алкогольних напоїв не вживав, заборони від працівників поліції вживати алкоголю не було. Відеозапис не є безперервним, а тому вважає, що неможливо зробити висновок про те, чи був дотриманий при цьому порядок проходження огляду на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів відповідно до Інструкції, а саме, чи відповідно до порядку визначеного в Інструкції пропонувалося особі пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 359500 від 04.01.2024 року не відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, є недопустимим доказом та не може розглядатися як процесуальна підстава для притягнення до відповідальності ОСОБА_1 .

Справу може бути розглянуто під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).

За таких обставин, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника.

Дослідивши матеріали справи та відеозапис, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 16.11 Правил дорожнього руху, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідно до ч. 4 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

В судовому засіданні встановлено, що 04.01.2024 року о 13 год. 30 хв. в Одеській області, м. Ізмаїл, пр. Незалежності 268, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Mercedes-Benz GL 450, державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Героїв Крут, при виїзді на нерегульоване перехрестя з пр. Незалежності, не надав перевагу у русі транспортному засобу Chevrolet Cruze, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Відповідно до заяви представника ОСОБА_1 адвоката Рашкова М.З. від 20.03.2024 року, ОСОБА_1 визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №359384 від 04.01.2024 року;

- схемою місця ДТП від 04.01.2024 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 04.01.2024 року;

- відеозаписами, долученим до матеріалів справи.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП є доведеною поза розумним сумнівом, не заперечується самим ОСОБА_1 , що беззаперечно підтверджується матеріалами справи.

Вивчивши пояснення захисника, якими обґрунтовуються доводи сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП, надавши їм оцінку, суд зазначає наступне.

Доводи про те, що суду не надано жодних допустимих доказів, які б вказували на порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху та КУпАП, а саме ч. 4 ст. 130 КУпАП щодо вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після ДТП за її участі алкоголю, є необґрунтованими та спростовуються відеозаписами, відповідно яким о 16:21:45 ОСОБА_1 зазначає працівнику поліції, що він вживав алкогольні напої після ДТП та не заперечує перебування у стані алкогольного сп`яніння. Також протокол про адміністративне правопорушення не містить заперечень та ОСОБА_1 у протоколі зазначив: «був не правий».

З цих же підстав суд відхиляє твердження сторони захисту щодо того, що відеозаписами не зафіксовано факт вживання алкоголю ОСОБА_1 після ДТП за його участі.

Що стосується доводів про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 359500 від 04.01.2024 року зазначено час вчинення правопорушення - 04.01.2024 року о 13 год. 30 хв. та згідно висновку щодо результатів медичного огляду № 19 у п. 7 зазначено, що огляд проведено 04.01.2024 року о 17 год. 30 хв., тобто після спливу двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, то такі доводи сторони захисту суд визнає неспроможними, оскільки як встановлено матеріалами справи та відеозаписами, настання ДТП мало місце 04.01.2024 року о 13 год. 30 хв. працівники поліції на місце події приїхали о 13:56. Запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння о 16:21. Першу спробу на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 пройшов о 16:54, другу 17:17.

Згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Таким чином, враховуючи, що моментом встановлення підстав для здійснення огляду на стан алкогольного сп`яніння настав з моменту, коли працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події - о 16:21 (з моменту встановлення підстав для його здійснення), та зважаючи, що процес проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я було завершено о 17:17, тобто протягом 56 хв., то суд не знаходить порушення положень ч. 4 ст. 266 КУпАП та п. 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Надаючи оцінку доводам про те, що відеозапис, долучений до матеріалів справи не містить інформації чи роз`яснювалися особі, яка притягається до відповідальності, права та обов`язки, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, суд вказує на те, що хоч відеозапис не містить відомостей про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, однак звертає увагу, що протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД 359500 від 04.01.2024 року достеменно встановлено роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, що підтверджується його підписом у протоколі в графі про роз`яснення прав та обов`язків, повідомлення щодо дати, часу та місця розгляду справи.

Більш того, суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 звертався та органів Національної поліції зі скаргою дії, бездіяльність працівників поліції під час складання проколу про адміністративне правопорушення серії ААД 359500 від 04.01.2024 року.

Також суд відхиляє твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 вжив алкоголь після того як пройшов тривалий проміжок часу більше 2 годин, на місці пригоди алкогольних напоїв не вживав, заборони від працівників поліції вживати алкоголю не було, оскільки ОСОБА_1 після настання ДТП та до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції , чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, ОСОБА_1 не мав права вживати алкогольні напої, незважаючи на час, який пройшов з часу настання ДТП чи перебування його чи то на місці події, чи то у іншому місці. Крім того, суд зауважує, що працівники поліції не уповноважені забороняти особі, яка керувала транспортним засобом вживати алкоголь, а виконання приписів ч. 4 ст. 130 КУпАП та п. 10 є ПДР імперативно покладено виключно на водіїв.

Щодо доводів про відсутність в матеріалах справи письмового направлення для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, суд з урахуванням положень ст. 266 КУпАП, пунктом 6 Інструкції № 1395, пунктом 8 Порядку № 1103 та пунктом 8 Інструкції №1452/735, зазначає, що оформлення письмового направлення до медичного закладу згідно з формою, передбаченою додатком 1 до Інструкції №1452/735, діючим законодавством не передбачено.

Крім того, надаючи оцінку вказаним доводам, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) надає «автономне» значення концепції «кримінальне обвинувачення», незалежне від категорій, що використовуються в національних правових системах держав - учасниць Конвенції («Адольф проти Австрії» (Adolf v. Austria), пункт 30).

Першочергова оцінка ЄСПЛ застосовності кримінального аспекту ст.6 Конвенції ґрунтується на критеріях, викладених у рішенні у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (Engel and Others v. the Netherlands) (пункти 82-83): 1) класифікація в національному законодавстві; 2) характер правопорушення та 3) суворість покарання, ризику якого піддається відповідна особа.

При цьому, в практиці ЄСПЛ перший критерій має відносну значимість та слугує тільки як відправна точка. Другий та третій критерії являються альтернативними та необов`язково застосовуються одночасно; для вирішення про застосовність ст.6 Конвенції достатньо, щоб розглядуване правопорушення за своїм характером вважалось «кримінальним» з точки зору Конвенції або щоб за вчинене правопорушення на особу покладалось покарання, яке за своїм характером та ступеню серйозності належало в цілому до «кримінальної» сфери («Озтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), пункт 54; «Лутц проти Німеччини» (Lutz v. Germany), пункт 55).

Аналізуючи вказані вище джерела права, враховуючи вид та розмір санкції, яка визначена національним законом за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, порівнюючи її з санкцією кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України, вважаю, що адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП з точки зору Конвенції можна вважати «кримінальним».

В основі встановлених кримінальним процесуальним законом правил допустимості доказів лежить концепція, відповідно до якої в центрі уваги суду повинні знаходитися права людини і виправданість втручання в них держави незалежно від того, яка саме посадова особа обмежує права.

Як неодноразово наголошувалося у постановах Касаційного кримінального суду, порушення порядку отримання доказів, яке призводить до їх недопустимості, визначається правилами допустимості доказів, передбаченими главою 4 § 1 КПК та іншими статтями КПК, в яких такі правила сформульовані. Також Суд визнавав, що не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

Сторона, яка стверджує про процесуальні порушення, має не лише довести наявність таких порушень, а й обґрунтувати, що ці порушення позначилися або могли позначитися на результаті судового розгляду, в тому числі на допустимості доказів, використаних у судовому розгляді.

Відтак, на думку суду, ОСОБА_1 та його представником не зазначено, яким чином відсутність письмового направлення для проходження медичного огляду на стан сп`яніння перешкоджало забезпеченню та реалізації його прав і свобод, яким чином ці порушення позначилися або могли позначитися на результаті судового розгляду, в тому числі на допустимості доказів, використаних у судовому розгляді.

Приймаючи таке рішення, суд звертає увагу на те, що на пропозицію працівників патрульної поліції пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 пояснив, що, дійсно вживав алкогольний напій після ДТП, що підтверджується відеозаписами, долученими до матеріалів справи.

Щодо доводів сторони захисту стосовно невизнання протоколу про адміністративне правопорушення доказом в розумінні ст. 251 КУпАП, суд зазначає наступне.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Відповідно до ст. 255 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 цього Кодексу мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції.

Згідно з ч.ч. 1, 2 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Також суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення може бути визнаний неналежним доказом в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вони не є самостійним беззаперечним доказом, лише у разі, якщо обставини викладені в ньому не можуть бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Отже, протоколи про адміністративні правопорушення складені уповноваженою особою, відповідають вимогам ст. 256 КУпАП та за своєю правовою природою є самостійними беззаперечними доказами, оскільки обставини викладені в них перевірені та підтверджуються за допомогою інших доказів, які беззаперечно підтверджують вину ОСОБА_1 і не викликають сумніви у суду, у зв`язку з чим доводи захисника за даного питання відхиляються.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ч. 4 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №359500 від 04.01.2024 року;

- чеком приладу Алкофор 505 від 04.01.2024 року, результат тесту 2, 070 проміле;

- чеком приладу Алкофор 505 від 04.01.2024 року, результат тесту 1, 919 проміле;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 219 від 04.01.2024 року;

- відеозаписами, долученим до матеріалів справи;

- письмовими поясненнями від 20.03.2024 року.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 04.01.2024 року о 13 год. 30 хв. в Одеській області, м. Ізмаїл, пр. Незалежності 268, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Mercedes-Benz GL 450, державний номерний знак НОМЕР_1 став учасником ДТП та після події за його участі вживав алкогольні напої.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст.130 КУпАП вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, а також порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна.

Згідно довідки старшого інспектора з особливих доручень ВОНС в місті Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП від 05.01.2024 року, ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_3 отримував 01.06.2019 року

Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд враховує обставини, згідно ст.ст. 34, 35 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, з урахуванням чого застосовує адміністративне стягнення в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення, а саме за ч. 4 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 34000 (тридцять чотири) тисячі гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 36, 124, 130, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, ч.4 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 34 000 (тридцять чотири) тисячі гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення.

Повний текст постанови складено та підписано 22.03.2024 року.

Суддя: О.Я.Присакар