Справа № 211/853/24
Провадження № 3/211/815/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 березня 2024 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Юзефович І.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції у місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 30.01.2024 серії ААД №639568, 30 січня 2024 року о 02 год. 46 хв. в м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Сергія Параджанова, 43, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Audi A6, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, що зафіксовано на БК 475724, 475639.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Від представника ОСОБА_1 адвоката Ільчука Д.Ю. до суду надійшли письмові заперечення на протокол, в обґрунтування яких зазначено, що оформлення матеріалів справи поліцейськими відбувалось з грубим порушенням порядку складення та подальшого викладення фактів в протоколі, а саме вищезазначений протокол не відображає всі обставини справи та не відповідає вимогам ст. 130 КУпАП, ст. 266 КУпАП, наказу Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735 «Про затвердження інструкції про порядок та виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Зазначив, що під час складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не були роз`яснені належним чином права, передбачені ст. ст. 55, 56, 59 Конституції України. Крім того, при перегляді відеозапису, факт руху транспортного засобу яким нібито керував ОСОБА_1 відсутній, адже він просто стояв біля машини, але не керував нею. Враховуючи викладене, просить закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті відповідно до положень ст. 268 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши письмові матеріали справи та відеозапис, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу, інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. №14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

У пункті 38 постанови Верховного Суду від 20.02.2019, справа № 404/4467/16-а вказано, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом та перебування під час такого керування у стані сп`яніння, або відмова особи від проходження огляду та керування транспортним засобом під час такої відмови. Коли ж особа перебуває біля автомобіля, чи в салоні автомобіля, який припаркований і не здійснює рух склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП відсутній.

Виходячи із наведеного, під керуванням транспортних засобом необхідно розуміти безпосередньо перебування у русі транспортного засобу, такий рух повинен здійснюватися за допомогою дії водія.

Під час розгляду справи проглянуто диск з відеозаписом, який доданий до матеріалів справи в якості доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та суд до даного доказу відноситься критично оскільки зафіксовані обставини не доводять наявність в діях ОСОБА_1 вказаного складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 639568 від 30.01.2024 року, зазначено, що ОСОБА_1 30.01.2024 року о 02-46 год., керував автомобілем «Ауді А6» державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, проте факт керування саме ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом у вказаний час та у вказаному місці не підтверджено ( на відео взагалі не зафіксовано даних обставин) та в процесі розгляду справи не здобуто.

Так відео запису щодо фіксації обставин вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення вбачається, транспортний засіб «Ауді А6» державний номерний знак НОМЕР_1 , проте факт керування ОСОБА_1 даним транспортним засобом не підтверджено (відео взагалі не містить таких обставин, зокрема його рух та його зупинення патрульними) та в процесі розгляду справи доказів керування саме ним не здобуто. Як з відео стало зрозуміло, ОСОБА_1 перебував біля автомобіля, факт руху даного транспортного засобу на відеозаписі не зафіксовано. З відео вбачається, що в цей час автомобіль перебував у нерухомому стані.

З огляду на викладене наявний у матеріалах справи рапорт щодо зупинення автомобіля «Ауді А6» державний номерний знак НОМЕР_1 підкеруванням водія ОСОБА_1 може свідчити лише про формальність даних обставин.

Таким чином відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння без належних доказів керування останнім автомобілем, ніякої доказової бази про склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, не несе.

Крім того суд також звертає увагу, що згідно вимог пункту 5 Розділу ІІ та пункту 2 Розділу ІІІ Наказу МВС України №1026 від 18.12.2018 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» передбачено, що включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення.

Прикладений до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис, не є безперервним, складається з файлів різної тривалості, не містить усіх обставин від початку до кінця.

Наведені факти свідчать про неналежність означених доказів, які не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно часу, місця, способу та інших обставин вчинення правопорушником протиправного діяння, що ставиться йому у провину складеним відносно нього протоколом. Таким чином викликають певних сумнівів дії уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. В світі таких недоліків зібрані в рамках даної справи докази не можуть належно свідчити про винуватість водія ОСОБА_1 .

В зв`язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення є основним процесуальним документом, на підставі якого здійснюється розгляд справи по суті, а у суду виникли сумніви щодо правдивості даних в ньому щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та законності його складання, то в такому випадку він не може слугувати як належний, допустимий доказ по справі.

У рішенні від 21.07.2011 у справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Крім цього, Європейський суд з прав людини підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

провадження по справі відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя: І. О. Юзефович