КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/1079/2024
Справа № 363/6405/23
Головуючий в суді І інстанції Рукас О.В.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 березня 2024 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 26 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.9а, 12.1, 13.1 ПДР та скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 26 грудня 2023 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за порушення п. 2.9а, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху і вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у сумі 536,80 грн. на користь держави.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 08 листопада 2023 року близько 18:40 у м. Вишгород Київської області по вул. Набережна, 26, керуючи автомобілем марки Renault д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем ІКСО д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду, і якого в подальшому відкинуло на автомобіль Toyota д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався попереду, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_1 порушив п. 12.1, 13.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, 08 листопада 2023 року о 18:40 у м. Вишгород ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Renault д.н.з. НОМЕР_1 , був виявлений працівниками поліції з явними ознаками алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу, результат огляду позитивний, стан алкогольного сп`яніння 1,37 проміле, своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 , поданій 05 січня 2024 року засобами поштового зв`язку, указано на незаконність та необґрунтованість постанови, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду дійсним обставин справи.

ОСОБА_1 вказував, що згідно його письмових пояснень, які долучені до матеріалів справи, детально викладено обставини, які передували ДТП, в них чітко зазначено, що за кермом під час зіткнення з іншими автомобілями перебувала інша особа, яка втекла з місця ДТП після його скоєння. Суд, невмотивовано ставши під час розгляду справи на бік працівників поліції, не прийняв зазначені пояснення до уваги, а навпаки, зазначив в постанові, що доводи апелянта на знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Підкреслював, що співробітники поліції прибули на місце ДТП після виклику на спецлінію 102, тобто через тривалий час після факту ДТП, і фізично не могли бачити, хто був за кермом автомобілів. Всупереч об`єктивним обставинам, показання співробітників поліції кладуться в основу постанови, ніби вони особисто бачили, що за кермом автомобіля Рено перебував ОСОБА_1 . Також є незрозумілим, яким чином водій автомобіля Тойота теж міг стверджувати той факт, що за кермом знаходився саме апелянт, якщо він був на значній відстані від автомобіля Рено, тим більш, що ДТП відбулось в темний час доби.

В своїх письмових поясненнях апелянт наголосив, що сам підійшов до водія ІКСО через декілька хвилин після ДТП, а після цього підійшов і до водія автомобіля Тойота, таким чином, вбачається, що водії цих автомобілів знаходились на значній відстані та не можуть ствердно та категорично стверджувати про те, хто був за кермом та виходив з місця водія.

Звертав увагу на процесуальні порушення, допущені судом першої інстанції, а саме, що судове засідання було призначено на 26 грудня 2023 року, захисником Бабенка О.В. заздалегідь направлено вмотивоване клопотання щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції, і дане клопотання було отримано судом. 26 грудня 2023 року захисник увійшла в підсистему ВКЗ задля участі в судовому засіданні шляхом відеоконференції, однак судом не було забезпечено її участь в судовому засіданні. ОСОБА_1 та його захисник не були належним чином повідомлені про відмову в проведенні судового засідання в режимі відеоконференції. Судом в постанові зазначено ряд норм, які наголошують на тому, що особа повинна самостійно слідкувати за справами у відношенні нього, але належна процесуальна поведінка ОСОБА_1 полягає в тому, що він уклав договір про правову допомогу в рамках зазначеної справи з захисником. Адвокатом подавалися клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, ОСОБА_1 особисто було підготовлено письмові пояснення, які було вчасно надано до суду, також вчасно і належним чином подано клопотання щодо проведення відеоконференції. Ухвалення рішення про відмову у відеоконференції разом з рішенням по суті справи свідчить про упередженість суду. Через порушення прав ОСОБА_1 з боку суду сторона захисту не змогла взяти участь у допиті свідків.

Висловлював сумніви, що свідки детально були допитані судом, оскільки 26 грудня 2023 року в Київській області повітряна тривога, під час якої всі державні органи влади припиняють роботу, тривала з 11:17 до 12:53, після чого з 13:00 до 13:45 була обідня перерва, а після обідньої перерви у судді Рукас О.В. була призначена велика кількість інших судових засідань, які було проведено. Таким чином, вбачається, що судове засідання по даній справі тривало 7 хвилин.

Також, згідно мотивувальної частини постанови, суд критично поставився до зауважень апелянта на те, що відеозйомка з нагрудної відеокамери була не безперервною, і самостійно навів положення п. 5 Розділу ІІ Інструкції № 1026 від 18 грудня 2018 року. Однак зазначені в цій Інструкції випадки, при яких дозволяється відключення бодікамери, під час спілкування поліцейського з ОСОБА_1 були відсутні, тобто і суд визнав, що відеозапис було проведено з порушенням.

Далі, виправдовуючи дії поліцейських, суд наводить п. 27 постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 - якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення в присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Наведення цих положень в постанові не є доречним і ще раз дає, на думку скаржника, підстави підозрювати суд в упередженому ставленні до нього.

Вказував, що в даному випадку не було відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. По-друге, ані на відеозаписі, ані в протоколі поліцейськими не зазначено виявлених ознак сп`яніння ОСОБА_1 , які стали підставою для проведення огляду, що є грубим порушенням діючого законодавства. По-третє, зазначена постанова Пленуму датована 23 грудня 2005 року та є застарілою до ч. 2 ст. 266 КУпАП, чинними вимогами якої щодо освідування є або відеозапис, або, у разі неможливості його проведення, залучення понятих, а застосування і того, і другого виключено.

Наголошував, що суд першої інстанції в постанові посилався на положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735. Ознаки алкогольного сп`яніння, вказані в цій інструкції, не були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, що є прямим порушенням Інструкції.

Тобто огляд особи на стан сп`яніння було проведено з грубими порушеннями діючого законодавства, тим більш, особи, яка не являлась на той момент водієм транспортного засобу.

Наводив зміст ст. 266, 7, 245, 247, 251, 280, 283 КУпАП, ст. 19 Конституції України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», вказував, що суд в порушення ст. 245 КУпАП невмотивовано став на бік співробітників патрульної поліції, не дотримався вимог процесуального права, визнаючи доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного просив скасувати постанову Вишгородського районного суду Київської області від 26 грудня 2023 року в справі № 363/6405/23 та прийняти нову постанову, якою закрити провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В судове засідання 04 березня 2024 року ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи належним чином повідомлений шляхом направлення судової повістки-повідомлення, клопотань про відкладення судового засідання не направляв.

Відповідно до ч. 4 - 6 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. Апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дня до початку судового розгляду. Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання (рішення ЄСПЛ «Чірікоста і Віола проти Італії»).

Враховуючи строки розгляду апеляційної скарги на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення та положення ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила ПДР України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.

Відповідно до п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки судді місцевого суду про доведеність факту вини ОСОБА_1 в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 017623 від 08 листопада 2023 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким особа керувала;

схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, в якій зафіксовано положення транспортних засобів після їх зіткнення, зокрема Renault д.н.з. НОМЕР_1 (капот, пердня фара, передній бампер), Samand д.н.з. НОМЕР_2 (капот, бампер передній, передні фари, задній бампер, заднє ліве крило, кришка багажника), Toyota д.н.з. НОМЕР_3 (заднім бампер, парктронік задній), перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП, підписаною всіма учасниками дорожньо-транспортної пригоди без зауважень;

письмовими поясненнями водія ОСОБА_3 , який пояснив, що їхав додому по вул. Набережній, м. Вишгород, майже на виїзді з м. Вишгород побачив аварію і почав плавно гальмувати, щоб об`їхати. Раптово відчув сильний поштовх ззаду, по інерції проїхав ще десяток метрів і зупинився. Відбулось це біля 18:40. Вийшов з машини і побачив, що у його автомобіль Toyota д.н.з. НОМЕР_3 в`їхав автомобіль Samand д.н.з. НОМЕР_2 , а в нього, в свою чергу, в`їхав автомобіль Renault д.н.з. НОМЕР_1 ;

письмовими поясненнями водія ОСОБА_4 , який пояснив, що їхав з Десни в напрямку м. Київ на власному авто Samand д.н.з. НОМЕР_2 , на виїзді з Вишгорода його наздогнав автомобіль Renault д.н.з. НОМЕР_1 , у задню частину авто, чим дав поштовх його автомобілю, внаслідок чого він вдарив авто попереду Land Cruiser Prado н.з. НОМЕР_3 . Час скоєння ДТП приблизно о 18:40;

письмовими поясненнями водія ОСОБА_1 , який пояснив, що рухався зі сторони Вишгорода у сторону Києва за автомобілем Samand д.н.з. НОМЕР_2 , дотримуючись безпечної дистанції. Попереду було ДТП. Автомобіль Samand д.н.з. НОМЕР_2 різко загальмував і автомобіль ОСОБА_1 зіткнувся з задньою частиною цього автомобіля. Погода була похмурою, а дорога слизькою. ДТП спереду роз`їхалося після їхнього зіткнення, свідків з їхнього боку немає.

Висновки судді місцевого суду про доведеність факту вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 017622 від 08 листопада 2023 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким особа керувала;

чеком Drager Alcotest 6820 від 08 листопада 2023 року 19 год. 01 хв., прилад АRLJ-0402, принтер № АRLK-0030, тест № 415 згідно якого у видихнутому ОСОБА_1 повітрі виявлено 1,37 проміле алкоголю, підписаним ОСОБА_1 ,

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 08 листопада 2023 року за допомогою «Драгер», згідно якого ОСОБА_1 згоден з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння 1,37 проміле;

відеозаписом з бодікамери поліцейського, на якому відображено процедуру медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу - газоаналізатору Drager Alcotest; дізнавшись про результат огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 не висловив заперечень.

Крім того, згідно письмових пояснень поліцейського ВРПП ОСОБА_5 , 08 листопада 2023 року близько 18:40, перебуваючи на чергуванні, прибув на виклик спецлінії 102 ДТП за адресою м. Вишгород вул. Набережна 26, де було складено протокол за ст. 124 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 . При спілкуванні з водієм було встановлено, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом Рено д.н.з. НОМЕР_1 , знаходився в транспортному засобі сам під час складання протоколу. Водій повідомив, звідки він і куди рухався, і саме що було причиною ДТП, а саме не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем, який рухався попереду, та який в подальшому відкинуло на інший автомобіль. Водій ОСОБА_1 заперечень не подавав, з протоколом погодився, що саме він керував транспортним засобом. В ході спілкування з водієм ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, водію було запропоновано пройти тест «Драгер» та проїхати до лікарні, на що водій погодився пройти освідування на місці події. Останньому було роз`яснено його права та обов`язки, заперечень не висловив. Тест «Драгер» пройшов, з результатами 1,37 проміле, в присутності двох свідків та з фіксуванням на бодікамер. Водій погодився з результатами, а проїхати до лікарні відмовився, зауважень та заперечень стосовно керування транспортним засобом не мав.

Згідно письмових пояснень поліцейського ОСОБА_6 , 08 листопада 2023 року близько 18:40, перебуваючи на чергуванні, прибув на виклик спецлінії 102 по факту ДТП за адресою м. Вишгород вул. Набережна, 26. Було встановлено винуватця події ДТП - ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Рено д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, скоїв зіткнення з авто ІКСО д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду та якого в подальшому відкинуло на авто Тойота д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , та надалі було складено протокол за ст. 124 КУпАП на ОСОБА_1 . В ході спілкування з ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія огляд проведено на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора Драгер, який показав 1,37 проміле, водій з результатом погодився та заперечень не мав, до лікарні їхати відмовився, ОСОБА_1 його права та обов`язки були роз`яснені та складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні 26 грудня 2023 року вказані працівники поліції надали особисті пояснення аналогічного змісту, викладені в постанові суду першої інстанції.

В письмових поясненнях водія ОСОБА_2 , поданих до суду першої інстанції 26 грудня 2023 року, зазначено, що 08 листопада 2023 року він їхав з Десни у напрямку Києва на власному автомобілі Samand д.н.з. НОМЕР_2 . При виїзді з м. Вишгород його «наздогнав» автомобіль Renault д.н.з. НОМЕР_1 та завдав удару у задню частину авто саме водій ОСОБА_1 , який керував своїм автомобілем, чим завдав поштовх автомобілю Samand, внаслідок чого він вдарив авто попереду Land Cruiser Prado д.н.з. НОМЕР_4 . Підтвердив, що за кермом був саме ОСОБА_1 , який знаходився в автомобілі один та був винуватцем ДТП. Також він був свідком, що водій ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджує його проходження на стан алкогольного сп`яніння тест Драгер. В його присутності ОСОБА_1 інспекторами поліції було роз`яснено права та обов`язки та запропоновано пройти освідування на місці, або проїхати до лікарні, на що останній погодився тільки на тест Драгер. Результатом тесту підтвердилось, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Саме він керував транспортним засобом і спричинив ДТП.

В письмових поясненнях водія ОСОБА_3 , поданих до суду першої інстанції 26 грудня 2023 року, зазначено, що в салоні автомобіля Renault д.н.з. НОМЕР_1 знаходився лише ОСОБА_1 , тож керував транспортним засобом саме він.

Додатково до суду першої інстанції захисником Бабенка О.В. було надано до матеріалів справи його письмові пояснення від 23 грудня 2023 року, в яких ОСОБА_1 , що автомобіль належить його батьку, 08 листопада 2023 року на вказаному автомобілі він прибув у с. Хотянівка Вишгородського району, де він неофіційно працює садівником на приватних господарствах, в обідню перерву його покликали до себе працівники, які теж там працюють, запропонували йому поїсти та випити в зв`язку зі святкуванням дня народження одного з них. Він відмовився в зв`язку з тим, що йому потрібно було їхати додому на автомобілі. Під час розмови один з чоловіків, який був у тій компанії, повідомив, що він може сісти за кермо, оскільки йому теж треба їхати в Броварський район, і підвезе ОСОБА_1 на автомобілі додому, на що він погодився, і будучи переконаний, що йому не доведеться сідати за кермо автомобіля, випив пива. Коли вони рухалися по вул. Набережній, м. Вишгород, цей чоловік не побачив попереду затор на дорозі і в`їхав в бампер автомобіля Саманд, який знаходився попереду автомобіля, в якому їхали вони. Від удару ОСОБА_1 перебував у шоковому стані. Чоловік, який знаходився за кермом, сказав, що вийде і подивиться, і що йому необхідно передати ліки, які були у нього при собі, забрав з заднього сидіння свій пакунок і побіг в бік житлового масиву. Перебуваючи в шоковому стані, ОСОБА_1 вийшов з автомобіля та підійшов до автомобіля Саманд, спитав у водія, чи є у нього якісь пошкодження, потім вони підійшли до водія Тойоти , який сказав, що у нього невеликі пошкодження, але наполягав на виклику поліції. Поліція прибула приблизно через 20-30 хвилин і запитала у ОСОБА_1 , чи вживав він алкоголь, на що він відповів, що вживав. Але ніхто з поліцейських не бачив його за кермом автомобіля, на відео, яке було надано до суду, видно, що один з поліцейських пішов за газоаналізатором, після цього відео обривається. Вважає, що співробітники поліції навмисно вирізали те, що відбувалося далі. Коли поліцейський підійшов до свого автомобіля, ОСОБА_1 повідомив, що за кермом був не він, а винуватець скоро підійде на місце ДТП. Співробітник поліції став погрожувати, що у нього є декілька варіантів, або водій, який був за кермом, підходить через хвилину, або за нього продуває газоаналізатор ОСОБА_1 , при цьому варіанті він відпустить його та віддасть автомобіль. В іншому випадку він забере автомобіль на штрафмайданчик і ОСОБА_1 буде довго його забирати. Оскільки ОСОБА_1 під час ДТП вдарився головою, він погано розумів, що відбувається. Вони почекали цього чоловіка, але він не повернувся. Співробітники поліції запросили потерпілих в ДТП в якості свідків, при цьому ОСОБА_1 жодних процесуальних прав роз`яснено не було та не було роз`яснено право на відмову від проходження освідування на стан алкогольного сп`яняння. Коли працівники поліції дали йому газоаналізатор, він його продув, і результаті чого було визначено кількість проміле алкоголю в крові. Але якщо б він збирався їхати за кермом, то у цей день не вживав би алкоголь. Звертав увагу, що в матеріалах справи наявний диск з фрагментарним відеозаписом з бодікамер, на якому відсутній зафіксований факт керування ним транспортним засобом. Крім того, в матеріалах справи немає посилань підтвердження ним факту, що саме він перебував за кермом автомобіля, а лише погоджувався, що сталася ДТП. Стосовно чоловіка, який перебував за кермом його автомобіля, він його розшукував, але на теперішній час не може встановити його місцезнаходження та повні анкетні дані.

Вищевказані докази дозволяють в повній мірі відтворити обставини дорожньо-транспортної пригоди та є достатніми для встановлення в діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом першої інстанції відтворено механізм дорожньо-транспортної пригоди та встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Renault д.н.з. НОМЕР_1 , 08 листопада 2023 року о 18 год. 40 хв. у м. Вишгород на вул. Набережна, не вибрав безпечної швидкості, безпечної дистанції, не врахував зміну дорожньої обстановки, зумовленої поступовою зупинкою транспортних засобів, що їхали попереду, у зв`язку з наявною на дорозі дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем IKCO, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який у свою чергу по інерції вдарився в автомобіль Toyota, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 . Тобто, з матеріалів справи підтверджується факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 12.1, 13.1 ПДР України, що у свою чергу призвело до зіткнення транспортних засобів та отримання ними механічних пошкоджень.

Кінцеве розташування транспортних засобів на проїзній частині після зіткнення та локалізація описаних у додатку до схеми пошкоджень транспортних засобів повністю узгоджуються з наведеним вище механізмом дорожньо-транспортної пригоди.

Невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п. 12.1, 13.1 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками у виді спричинення механічних пошкоджень транспортним засобам, оскільки ОСОБА_1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, і залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, і стану транспортного засобу не дотримався безпечної дистанції, що спричинило зіткнення з автомобілем ІКСО (Samand) д.н.з. НОМЕР_2 .

Судом першої інстанції надано правильної оцінки доводам ОСОБА_1 , що транспортним засобом Renault д.н.з. НОМЕР_1 керував не він, а його знайомий, який після одразу дорожньо-транспортної пригоди залишив місце події, та відхилено дані доводи з посиланням на їх недоведеність, відсутність підтвердження як зі сторони доказу, так і з наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Судом першої інстанції правомірно зауважено, що дані доводи спростовуються поясненнями потерпілих та працівників поліції, які ствердно та в категоричній формі зазначили, що крім ОСОБА_1 , не було жодних інших осіб, які б могли здійснювати керування автомобілем Renault д.н.з. НОМЕР_1 .

Апеляційний суд погоджується з такими висновками, з огляду на те, що аргументи ОСОБА_1 про керування транспортним засобом Renault д.н.з. НОМЕР_1 за обставин, у час та місце, вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, ґрунтуються лише на його особистих поясненнях, не підтверджених будь-якими доказами.

При цьому доводи апеляційної скарги, що водії інших транспортних засобів Тойота та ІКСО не могла бачити, хто саме перебував за кермом його транспортного засобу, оскільки перебували на відстані від автомобіля Рено і ДТП відбулось в темну пору доби, є особистими припущеннями ОСОБА_1 та повністю спростовуються письмовими поясненнями водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які наполягали на тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault д.н.з. НОМЕР_1 .

Крім того, доводи ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом Renault д.н.з. НОМЕР_1 , спростовуються як відеозаписом, на якому ОСОБА_1 при спілкуванні з поліцейським не заперечує, що дійсно керував транспортним засобом Renault д.н.з. НОМЕР_1 , так і поясненнями, наданими ОСОБА_1 08 листопада 2023 року, згідно яких, ОСОБА_1 підтвердив, що рухався зі сторони Вишгорода у сторону м. Києва, дотримуючись безпечної дистанції, отже виконував функції водія, і розцінюються апеляційним судом як намагання уникнути відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, об`єктивних підстав ставити під сумнів наявні в матеріалах справи докази у суду не має. Сутність вчиненого правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення викладена із належною повнотою та відповідає диспозиції ст. 124 КУпАП.

Оцінюючи правильність висновків суду першої інстанції в частині встановлення вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в сукупності з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Дотримання наведених вимог під час медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння судом першої інстанції перевірено.

Судом досліджено DVD-R диск, на якому містяться два файли з відеозаписами: «0000000__0012» тривалістю 05 хв. 28 сек., «0000000__0013» тривалістю 03 хв. 16 сек., перевірено, що вказані відеозаписи зроблені на нагрудну камеру працівників поліції, обставини та події, зафіксовані на них, за датою, часом та місцем узгоджуються з тими, що розглядаються в межах даної справи, а самі відеозаписи у своїй сукупності утворюють логічну, послідовну, хронологічну картину обставин і подій вчинення ОСОБА_1 діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З вказаних відеозаписів судом першої інстанції встановлено, що 08 листопада 2023 року о 18 год. 40 хв. працівники поліції прибули за викликом на спецлінію «102» за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце у м. Вишгород, вул. Набережна, буд. 26. Зафіксовані на відеозаписі обставини та факти дорожньо-транспортної пригоди, характер та локалізація пошкоджень транспортних засобів, їх взаємне розташування після зіткнення, дає можливість підтвердити, що автомобіль Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автомобілем IKCO, державний номерний знак НОМЕР_2 , який у свою чергу по інерції допустив зіткнення з автомобілем Toyota, державний номерний знак НОМЕР_3 .

З відеозапису вбачається, що працівниками поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а на запитання працівників поліції ОСОБА_1 підтвердив факт вживання алкогольних напоїв 08 листопада 2023 року, тобто перед тим, як сісти за кермо автомобіля. У зв`язку з цим запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в спеціальному медичному закладі. ОСОБА_1 підтвердив бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу.

Перед проведенням огляду працівниками поліції було розпаковано мундштук спеціального технічного засобу, роз`яснено про порядок використання пристрою шляхом повідомлення про необхідність планомірного дуття у трубку приладу, а також зроблено контрольний забір повітря, який засвідчив відсутність всередині приладу парів алкоголю. Після цього ОСОБА_1 добровільно та з власної ініціативи пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою вказаного приладу, результат огляду позитивний, стан алкогольного сп`яніння 1,37 проміле. Працівниками поліції ознайомлено ОСОБА_1 з результатами проведеного огляду, на що він не надав жодних заперечень і зауважень, не просив відвезти його до медичного закладу для проходження повторного огляду.

Навпаки, з відеозаписів вбачається, що після оголошення результатів огляду та повідомлення ОСОБА_1 про факт перебування у стані алкогольного сп`яніння, складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 прямо та добровільно повідомляє працівникам поліції про те, що він з усім «згоден».

Апеляційний суд також враховує, що в протоколі про адміністративне правопорушення ААД № 017622 в графі пояснень ОСОБА_1 підтверджує, що о 14:00 випив 2 літри пива.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, що відеозапис з бодікамери поліцейського, долучений до матеріалів справи, не є безперервним, а отже проведений з порушенням, апеляційний суд враховує наступне.

У пункті 5 Розділу ІІ, пункті 1 Розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, зазначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам. Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Апеляційний суд погоджується з доводами ОСОБА_1 , що наявні в матеріалах справи відеозаписи не є безперервними, проте це жодним чином не впливає на встановлені обставини та правильність висновків суду першої інстанції, оскільки відеозапис повністю підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, щодо виявлення поліцією у водія ознак алкогольного сп`яніння, пропозиції пройти водію огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці пригоди чи у лікаря нарколога та проходження ОСОБА_1 такого огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Посилання апелянта на недоречність застосування судом першої інстанції п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації

транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», норми якого є застарілими відносно чинного ч. 2 ст. 266 КУпАП, не є самі по собі підставою для скасування постанови суду, оскільки посилання суду першої інстанції на зазначену постанову Пленуму не вплинуло на правильність оцінки судом обставин справи, наявних в матеріалах справи доказів та зроблених на їх підставі висновків, а при прийнятті постанови суд першої інстанції фактично керувався актуальним законодавством в чинній редакції.

Є безпідставними та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги, що ознаки алкогольного сп`яніння, передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, не зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення, що, на думку ОСОБА_1 , було прямим порушенням зазначеної інструкції.

Апеляційний суд зауважує, що у випадку керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, за яке відповідальність передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначення ознак стану алкогольного сп`яніння в протоколі про адміністративне правопорушення не передбачене, і такі ознаки зазначаються лише у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду.

Апеляційний суд враховує доводи апеляційної скарги, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся у відсутності ОСОБА_1 та його захисника, яка подала клопотання про забезпечення її участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке не було задоволено судом і водночас не відкладено розгляд справи для повторного виклику вказаних учасників справи в судове засідання.

Разом із тим, процесуальні права ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 КУпАП, в повній мірі були поновлені під час розгляду справи апеляційним судом, а тому він не був позбавлений права на захист та доступ до правосуддя.

Таким чином, вказані обставини відповідно до норм КУпАП не є підставою для скасування постанови судді Вишгородського районного суду Київської області від 26 грудня 2023 року.

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для притягнення його до відповідальності та на законних підставах наклав на нього стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення (ч. 1 ст. 130 КУпАП), належним чином мотивувавши своє рішення.

Є нічим не підтвердженими припущеннями та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги, що судове засідання в даній справі тривало лише сім хвилин, а свідки не були детально допитані судом.

Доводи, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на законність постанови та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п. 12.1, 13.1 та 2.9а ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.

При цьому апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Наведене вказує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст. 251, 280 КУпАП.

Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події, при винесення постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

За таких обставин постанова судді Вишгородського районного суду Київської області від 26 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим суд залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 26 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.9а, 12.1, 13.1 ПДР та скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.