Провадження №: 3/336/1742/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 березня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає у АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, після доопрацювання, надійшли матеріали справи з протоколом про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, складеним щодо ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 04 січня 2024 року приблизно о 22.13 годині у АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме словесно погрожувала та відбирала пенсійну картку, чим вчинила домашнє насильство.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілий, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не сповістили.

Судом в ході розгляду справи було досліджено відеозапис з місця складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовилась від підпису протоколу та від надання пояснень по суті порушення.

Копія термінового заборонного припису, долучена до матеріалів справи, судом не досліджувалась через неналежну якість та неможливість встановити зміст даного документу.

Будь-яких інших доказів, після доопрацювання та належного оформлення, до матеріалів справи долучено не було.

На відеозаписі з боді камер працівників УПП в Запорізькій області судом встановлено наступне.

Після приїзду за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 повідомила, що чоловік ОСОБА_2 погрожував їй, натомість, як ОСОБА_2 вказував про те, що він лише забрав у ОСОБА_1 належну йому пенсійну картку та більше ніяких дій не вчиняв, натомість як вона на нього кричала. ОСОБА_1 в ході спілкування з працівниками поліції вказувала, що вживала алкоголь, ОСОБА_2 також підтвердив вживання алкоголю. Як зазначив ОСОБА_2 , коли його дружина викликала працівників поліції, він вже ліг спати та конфлікту не вчиняв, не погрожував та лише забрав свою банківську картку.

В ході спілкування з подружжям Годлевських, вони зазначили про систематичність виникнення конфліктних ситуацій на ґрунті вживання алкогольних напоїв.

Після чого працівниками поліції прийняте рішення про складання протоколу про адміністративне правопорушення та термінового заборонного припису відносно ОСОБА_1 .

Згодом, після складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вказувала, що картку не забирала, натомість, ОСОБА_2 вказував, що картка була у сімейному бюджеті, він лише того дня забрав свою картку. Картка лежала в них серед документів та інших карток.

При вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення суд виходить з наступного.

Відповідальність за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно з положенням Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia",рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

При цьому в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні докази вчинення ОСОБА_1 дій, які б підпадали під ознаки домашнього насильства, не вказано які наслідки для потерпілого настали внаслідок вчинення психологічного та економічного насильства.

З дослідженого відеозапису встановлено лише те, що дійсно між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник словесний конфлікт з приводу користування пенсійною карткою, яка належить ОСОБА_2 , однак хто саме та з яких причин вчинив сварку не зрозуміло, оскільки обидві сторони чітких пояснень з приводу даної обставини не надали.

За таких обставин, на переконання суду, матеріалами справи не підтверджено скоєння ОСОБА_1 дій, які б можна було кваліфікувати як домашнє насильство.

За таких обставин, з урахуванням наведеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд, керуючись ст. 247 п. 1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.І. Дацюк

Постанова набрала законної чинності «_____»_________________20___року

Дата видачі «_____»_________________20___року