Єдиний унікальний номер №377/865/23
Апеляційне провадження № 33/824/1354/2024
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 року суддя Київського апеляційного суду Журба С.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2023 року, прийняту відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №024986, ОСОБА_1 , 24.08.2023 року о 16 год. 20 хв. керував транспортним засобом «Dacia Logan» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Оранжерейній, 29 в м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода, почервоніння шкіряних покривів обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 30 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір 536, 80 грн.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, 25.01.2024 року ОСОБА_1 , направив апеляційну скаргу, в якій просить постанову Шевченківького районного суду міста Києва від 30 листопада 2023 року скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 1 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Переглянувши справу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав:

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Хоча чинним процесуальним законом і передбачене право апеляційного суду на вихід за межі доводів апеляційної скарги або прийняття нових доказів, які не досліджувалися раніше, однак випадки і підстави для цього чітко регламентовані законом. В даному випадку такі підстави відсутні, відтак апеляційний суд розглядає справу виключно у межах вимог апеляційної скарги.

Свою незгоду з оскаржуваним рішенням апелянт обґрунтовував насамперед тим, що працівниками поліції його авто було зупинено безпідставно.

Апеляційний суд не погоджується із вищевказаними твердженнями апелянта. З наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудної боді-камери працівника поліції вбачається, що одразу після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 було повідомлено про зупинку транспортного засобу саме у зв`язку із перевіркою наявної у поліції інформації про причетність до вчинення адміністративних правопорушень. При цьому в ході розмови було підтверджено той факт, що ОСОБА_1 причетний до скоєння ряду правопорушень, однак його за такі правопорушення вже було притягнуто до відповідальності. Таким чином, ті обставини, які були озвучені в якості підстави для зупинки транспортного засобу, знайшли своє підтвердження, відтак твердження про безпідставність дій працівників поліції не відповідає дійсності.

Наступним доводом апелянта була відсутність встановлених зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння.

Вищевказані твердження апелянта також не можуть бути прийняті судом. Чинним законодавством не формалізовано порядок фіксування таких ознак, на підставі яких у працівників поліції виникає підозра щодо стану водія. Жодного заперечення з цього приводу водій не висловив.

Окремо апеляційний суд звертає увагу на те, відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

З наведеної вище правової конструкції вбачається, що за наявності зовнішніх ознак, відповідно до порядку проходження огляду, працівник поліції має висловити вимогу про проходження огляду. При цьому, наявність таких ознак не має доказового значення у справі, а є суб`єктивною підозрою працівника поліції, припущенням, яке і має або підтвердити, або спростувати огляд на стан сп`яніння.

Відповідно до п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Окремим доводами апелянта було посилання на порушення процедури огляду водія на стан сп`яніння, оскільки йому не було запропоновано пройти огляду в медичному закладі.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Встановлений порядок огляду передбачає обов`язок працівника поліції запропонувати водієві проходження огляду в медичній установі, у разі незгоди з проходженням огляду на місці зупинки транспортного засобу. В той же час, такими порядком, як і жодним іншим нормативним документом, не формалізовано процедуру такої пропозиції.

В матеріалах справи міститься направлення водія на проведення огляду до належного медичного закладу. Про таке направлення було повідомлено і самого ОСОБА_1 , з чого апеляційний суд робить висновки про обізнаність апелянта з вимогами про проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

Окремо апеляційний суд звертає увагу і на те, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 визнав факт вживання нам алкогольних напоїв, відтак відмова від проходження огляду була обумовлена саме цією підставою, а не іншими обставинами, про які зазначав апелянт у своїй скарзі, зокрема щодо необізнаності з правилами та процедурою проведення огляду.

Інші наведені в скарзі обставини не обумовлюють наявності таких порушень процедури огляду, які б нівелювали наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Враховуючи зазначене, апеляційним судом встановлена невідповідність дійсності тих обставин, якими апелянт обґрунтовує свою апеляційну скаргу, відтак порушень судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду під час апеляційного перегляду справи, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2023 року, прийняту відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Журба