ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/160/24 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.6 ст.481 МК України
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2024 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. ознайомившись із матеріалами справи за апеляційною скаргою представника Тернопільської митниці Гребеняка Р.Б. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 січня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою провадження у справі про порушення митних правил та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.6 ст.481 МК України закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Таке рішення обгрунтоване тим, що ОСОБА_1 перевищив установлений ст.380 Митного кодексу України строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування марки «HONDA» модель «CR-V», кузов « НОМЕР_1 », реєстраційний номер НОМЕР_2 , на митну територію України більше ніж на тридцять діб, з обставин, що не залежали від його волевиявлення, так як з введенням воєнного стану існувала та продовжує існувати заборона виїзду за кордон України чоловікам-громадянам України віком з 18 до 60 років, які підлягають мобілізації. Вказана обставина є поважною причиною пропуску строку тимчасового ввезення транспортного засобу і її слід віднести до обставин непереборної сили. З цих підстав, суд першої інстанції прийшов до висновку, що у ОСОБА_1 були перешкоди, які не давали можливості до закінчення встановленого терміну вивезти транспортний засіб внаслідок дії форс-мажорних обставин чи обставин непереборної сили в контексті вимог Митного кодексу України, тому справа про порушення митних правил та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.6 ст.481 МК України підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

В апеляційній скарзі представник Тернопільської митниці Гребеняк Р.Б. просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 січня 2024 року, та винести нову постанову, якою визнати гр. України ОСОБА_1 винуватим у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.481 МК України та притягнути його до адміністративної відповідальності згідно із санкцією вказаної статті. Свої вимоги мотивує тим, що сам факт введення на території України воєнного стану без належного обґрунтування фактичної неможливості своєчасного вивезення транспортного засобу за межі митної території України у визначений строк, не є безумовною підставою для висновку про відсутність складу правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, та закриття провадження в справі. Зазначає, що ОСОБА_1 жодних дій, які були б пов`язані із вивезенням за межі митної території України транспортного засобу у визначений зобов`язанням строк, не вчинив. Вказує на те, що ОСОБА_1 завчасно не повідомив митницю, в зоні діяльності якої перебуває транспортний засіб, про об`єктивну неможливість виконати взяте на себе зобов`язання. Звертає увагу суду на те, що на території Тернопільської та західних областей України не велися бойові дії, які б унеможливлювали доставлення транспортного засобу ОСОБА_1 до будь-якого з пунктів пропуску на західному кордоні України з метою виконання взятого на себе зобов`язання.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Кметик В.Я. подав на апеляційну скаргу відзив, у якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги за її безпідставністю.

Заслухавши доводи представника Тернопільської митниці Гребеняка Р.Б., який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, думку захисника Кметика В.Я., який просив проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 та відмовити в задоволенні апеляційної скарги, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Згідно протоколу про порушення митних правил №0048/40300/23 від 19.10.2023 року, транспортний засіб марки «HONDA» модель «CR-V», кузов « НОМЕР_1 », реєстраційний номер НОМЕР_2 , ввезено 01.03.2022 року на митну територію України через пункт пропуску «Рава-Руська - Хребенне» Львівської митниці гр. України ОСОБА_1 у митному режимі «тимчасове ввезення», на строк, що не перевищує 60 днів.

Згідно обліків, що містяться у БД Держмитслужби та АСМО «Інспектор» станом на 19.10.2023 вказаний транспортний засіб не вивезено за межі митної території України в установлений законодавством термін, або його поміщення в інший митний режим станом на 19.10.2023 (дата складання даного протоколу про порушення митних правил) не встановлено. З наявної інформації електронної бази даних модуля «заяви підприємств та осіб» АСМО «Інспектор», гр. України ОСОБА_1 до митних органів України із заявою продовження терміну тимчасового ввезення не звертався.

Тернопільською митницею 05.10.2023 року гр. України ОСОБА_1 , за наявною в митних органах адресою було надіслано запрошення за вих. № 7.25-08-3/7.25-20/10/5421 про необхідність прибуття до митного органу в термін до 24.10.2023 року, для надання пояснень по вказаному факту.

19.10.2023 року гр. України ОСОБА_1 прибув у Тернопільську митницю для надання пояснень, де пояснив, що транспортний засіб не вивезений за межі митної території, у митницю щодо продовження терміну тимчасового ввезення не звертався, чим не дотримався вимог ст.103, 380 МК України.

Вказані дії ОСОБА_1 у протоколі про порушення митних правил кваліфіковано за ч.6 ст.481 МК України, як перевищення встановленого статтею 380 Митного кодексу України строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування марки «HONDA» модель «CR-V», кузов « НОМЕР_1 », реєстраційний номер НОМЕР_2 , на митну територію України більше ніж на тридцять діб.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Положення ст.487 МК України передбачають, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому, відповідно до вимог ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 6 ст.481 МК України передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

На переконання апеляційного суду, при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.6 ст.481 МК України суддя місцевого суду вказаних вимог закону дотримався у повному обсязі.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 01 березня 2022 року на митну територію України через пункт пропуску «Рава-Руська - Хребенне» Львівської митниці гр. України ОСОБА_1 , у митному режимі «тимчасове ввезення», на строк, що не перевищує 60 днів, ввезено належний йому транспортний засіб марки «HONDA» модель «CR-V», кузов « НОМЕР_1 », реєстраційний номер НОМЕР_2 .

При цьому, працівником митного органу в ОСОБА_1 було відібрано зобов`язання вивезти за межі митної території України належний йому транспортний засіб марки «HONDA» модель «CR-V», 2008 року випуску, ідентифікаційний № « НОМЕР_1 », реєстраційний номер НОМЕР_2 у термін до 21 квітня 2022 року.

Однак, ні вказане письмове зобов`язання ні інші матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 мав на той час право виїзду за межі території України, незважаючи на запроваджену з 25 лютого 2022 року заборону виїзду за кордон військовозобов`язаним громадянам України.

Як слідує з матеріалів справи, зокрема пояснень ОСОБА_1 від 19 жовтня 2023 року та клопотання його захисника адвоката Кметика В.Я., в якому останній просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, ОСОБА_1 , своїх зобов`язань виконано не було з тих підстав, що вивезти з митної території України транспортний засіб марки «HONDA» модель «CR-V», кузов « НОМЕР_1 », реєстраційний номер НОМЕР_2 , не мав можливості, так як Указом Президента України Зеленського В.О. №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, який було продовжено і який діє до теперішнього часу, під час якого чоловікам-громадянам України віком з 18 до 60 років, які підлягають мобілізації, виїзд за кордон України заборонено, що є обставинами непереборної сили. Окрім того, 15 березня 2022 року ОСОБА_1 уклав контракт добровольця територіальної оборони.

Закриваючи провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 МК України, суддя своє рішення мотивував тим, що причиною пропуску ОСОБА_1 строку тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу стали форс-мажорні обставини та обставини непереборної сили, передбачені ст.460 МК України, які зумовлені тим, що внаслідок військової агресії російської федерації проти України її громадянам, які є військовозобов`язаними заборонений виїзд за межі України. Крім того, ОСОБА_1 16 березня 2022 року підписано контракт добровольця територіальної оборони строком на три роки.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, відповідно до ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених ч.3 ст.469, ст.470, ч.3 ст.478, ст.481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (ст.268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією з боку російської федерації, на території України введено воєнний стан, який згодом був продовжений відповідними Указами.

Згідно листа Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1, Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Виходячи із вищенаведеного, військова агресія російської федерації проти України та введення через це на всій території України воєнного стану є обставиною непереборної сили, що не залежала від волі ОСОБА_1 , але безумовно вплинула на можливість вивезення останнім ввезеного транспортного засобу за межі митної території України.

Отже, з огляду на вищенаведене, апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про те, що в діях ОСОБА_1 відсутня вина, як обов`язковий елемент складу порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч.6 ст.481 МК України, зважаючи на обставини непереборної сили, через що останній не зміг виконати зобов`язання про зворотне вивезення належного йому транспортного засобу марки «HONDA» модель «CR-V», кузов « НОМЕР_1 », реєстраційний номер НОМЕР_2 , оскільки йому заборонено виїзд за межі України.

В матеріалах справи відсутні і в ході апеляційного розгляду не встановлено доказів того, що ОСОБА_1 всупереч встановленої законодавством України заборони виїзду військовозов`язаних за межі України мав реальну можливість виїхати належним йому автомобілем за межі митної території України у встановлений законом строк.

Таким чином, на переконання апеляційного суду зазначені обставини відповідно до вимог ч.1 ст.460 МК України виключають відповідальність ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, оскільки стороною захисту доведено причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням обов`язку та наявністю форс-мажорних обставин, що унеможливили вивезення автомобіля за межі митної території України.

Доводи представника митниці про те, що ОСОБА_1 завчасно не повідомив митницю, в зоні діяльності якої перебуває транспортний засіб, про об`єктивну неможливість виконати взяте на себе зобов`язання, апеляційний суд хоч і бере уваги, однак зазначає, що неповідомлення митного органу загалом не спростовує самого факту наявності обставин непереборної сили, які були підтверджені належними та допустимими доказами.

Водночас, згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Апеляційний суд у даному контексті враховує правові позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (Baklanov v. Russia, заява №68443/01, рішення від 09.06.2005), і в справі «Фрізен проти Росії» (Frizen v. Russia, заява №58254/00 рішення від 24.12.2005), згідно з якими досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (Ismayilovv. Russia, заява №30352/03, п. 38 рішення від 16.10.2008) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, ст. 529 МК України суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Тернопільської митниці Гребеняка Р.Б. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 січня 2024 року, якою закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 МК України без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя