ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року

м. Київ

провадження №33/824/1564/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О. Ф.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Солом`янського районного суду м. Києва

в складі судді Застрожнікової К. С.

від 19 січня 2024 року

у справі №760/1185/24 Солом`янського районного суду м. Києва

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП

громадянки - ОСОБА_1 , головного бухгалтера у ТОВ «ЮЖПРОМГРУП», ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

У С Т А Н О В И В:

15 грудня 2023 року головним державним інспектором відділу моніторингу камеральних перевірок податкової звітності управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у м. Києві Захарчук В. Г. складено протокол про адміністративне правопорушення № 46975//І/26-15-04-13 про те, що посадова особа - головний бухгалтер ТОВ «ЮЖПРОМГРУП» ОСОБА_1 , 20.10.2023, вчинила порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, а саме: п.192.1 ст. 192 Податкового Кодексу України, що відображено в акті перевірки від 14.11.2023 №74544 за вересень 2023 року, а саме: в ході камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість за вересень 2023 року платника ПДВ ТОВ «ЮЖПРОМГРУП» встановлено зменшення податкових зобов`язань на суму ПДВ - 19 555,00 грн шляхом включення до рядка 7 декларації розрахунків коригування до податкових накладних, з них не зареєстровано в ЄРПН на суму ПДВ - 11 571,16 грн, що призвело до заниження позитивних нарахувань, які підлягають сплаті до бюджету на суму ПДВ 11 571,00 грн, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170,00 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилалася на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що судом першої інстанції проігноровано те, що у протоколі не зазначено місце та час його складання та суть правопорушення. Також судом не враховано її пояснень, зазначених у протоколі.

Вказала, що у протоколі не зазначено в чому саме полягає суть порушення нею п 192.1 ст. 192 ПК України, тобто не зазначено підстави притягнення її до адміністративної відповідальності.

Також зазначила, до декларації з ПДВ за вересень 2023 року були помилково включені зменшуючи розрахунки коригування по даті розблокування РК, про що свідчить рішення комісії з питань реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування. Дана помилка була виправлена шляхом подання уточнюючого розрахунку НОМЕР_1 від 29.11.2023. Відповідно сума штрафу за подання уточнюючого розрахунку було сплачена до бюджету.

Додала, що наявні в матеріалах справи докази не свідчать про вчинення нею адміністративного правопорушення. У протоколі відсутня відмітка про роз`яснення прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності. Акт про результати камеральної перевірки ні нею, ні директором не підписувалися.

За вказаних обставин просила скасувати постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 19.01.2024 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Разом з апеляційною скаргою скаржник також подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 19.01.2024.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, посилалася на те, що про розгляд справи її не повідомляли, постанову суд виніс за її відсутності, а копія постанови їй не направлялася. Копію постанови отримала у приміщенні суду 29.01.2024.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Як вбачається з матеріалів справи 19.01.2024 судом першої інстанції винесено оскаржувану постанову.

З апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернулася 13.02.2024, тобто з пропуском строку, передбаченого ст. 294 КУпАП.

Разом з тим, як вже зазначалось вище, в клопотанні про поновлення строку скаржник зазначила, що про розгляд справи повідомлена не була, постанова винесена за її відсутності, а про існування постанови дізналася 29.01.2024, тому просила визнати причини пропуску строку поважними.

Дійсно, як вбачається з матеріалів справи, постанову винесено 19.01.2024.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, а постанова суду першої інстанції винесена за відсутності ОСОБА_1 . На аркуші справи 18 міститься сформована повістка про виклик ОСОБА_1 в судове засідання 19.01.2024, датована 18.01.2024. Доказів належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи матеріали справи не містять.

Крім того, матеріали справи не містять доказів надсилання копії постанови ОСОБА_1 , а з матеріалами справи остання ознайомилася 29.01.2024 та отримала копію оскаржуваної постанови, що підтверджується розписками (а. с. 22, 25).

З огляду на викладене, суд вважає, що наведені скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду є поважними.

Також суд враховує, що частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права" (рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).

Ураховуючи викладене та виходячи з принципу верховенства права, положень статей 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень ст. 6 Конвенції, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 та поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 19.01.2024.

У судове засідання, призначене на 18.03.2024 ОСОБА_1 не з`явилася, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлена своєчасно та належним чином (а. с. 53-54).

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

ОСОБА_1 не зверталася до суду з клопотанням про відкладення судового засідання, призначеного на 18.03.2024, з зазначенням поважних причин і такі докази до суду не подавалися.

За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без її участі у судовому засіданні.

Заслухав доповідь судді апеляційного суду, вивчив та перевірив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідив наявні у справі докази, перевірив доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 20.10.2023 порушила встановлений законом порядку ведення податкового обліку за вересень 2023, передбачений п. 192.1 ст. 192 ПК України, та Порядком. Порушення відображено в акті перевірки від 14.11.2023 №74544, а саме: в ході камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість за вересень 2023 року платника ПДВ ТОВ «ЮЖПРОМГРУП» встановлено зменшення податкових зобов`язань на суму ПДВ - 19 555,00 грн шляхом включення до рядка 7 декларації розрахунків коригування до податкових накладних, з них не зареєстровано в ЄРПН на суму ПДВ - 11571,16 грн, що призвело до заниження позитивних нарахувань, які підлягають сплаті до бюджету на суму ПДВ 11571 грн, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена належними та допустимими доказами у розумінні ст. 251 КУпАП а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №46975//І/26-15-04-13 від 15.12.2023, матеріалами адміністративної справи: актом №74544/ж5/26-15-04-13-03/38792462 від 14.11.2023 за результатами камеральної перевірки даних з ПДВ, задекларованих ТОВ «ЮЖПРОМГРУП» за вересень 2023 року; листом про запрошення на підписання протоколу; копією наказу про переведення ОСОБА_1 на посаду головного бухгалтера.

Суд також дійшов висновку, що акт податкової перевірки від 14.11.2023 є службовим документом та його може бути оскаржено шляхом подання заперечень контролюючому органу.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

У п. 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та в порядку, встановлених цим кодексом, а фактичні - цим кодексом та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з п. 86.2 ст. 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно з порядком та методичними рекомендаціями акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати та є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. В акті перевірки зазначається детальна інформація щодо виявлених перевіркою порушень податкового, валютного та іншого законодавства.

Одним із невід`ємних прав платника податків відповідно до пп. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 ПК є право на подання до контролюючого органу письмових заперечень до акта перевірки в порядку, установленому цим кодексом.

У п. 86.7 ст. 86 ПК передбачено, що в разі незгоди платника податків або його представників з висновками чи фактами й даними, викладеними в акті перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному п. 44.7 ст. 44 цього кодексу, до контролюючого органу, який проводить перевірку.

Отже, акт податкової перевірки є службовим документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні тієї або іншої податкової перевірки порушення, він є носієм доказової інформації про виявлені порушення та його зміст може бути оскаржено шляхом подання до контролюючого органу за основним місцем обліку заперечень. Зазначені висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19.06.2020 по справі № 140/388/19.

Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-3 суд виходив з відсутності доказів оскарження акта податкової перевірки у встановленому законом порядку та відсутності заперечень адресованих контролюючому органу.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 зазначала, що не була повідомлена про розгляд справи у суді першої інстанції тому була позбавлена можливості подати доказ та заперечення. Апеляційний суд погоджується з такими доводами скаржника та відновлює таке порушене право, шляхом поновлення строку на оскарження постанови місцевого суду та безпосередньо апеляційним переглядом справи.

До апеляційної скарги долучила наступні докази: Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 29.11.2023 за реєстраційним номером . Скаржник посилалася на даний доказ як на підтвердження спростування обставин, викладених у акті податкової перевірки.

Разом з тим вказаний доказ не спростовує таких обставин з огляду на те, що акт податкової перевірки складено 14.11.2023 за результатами камеральної перевірки податкової звітності з ПДВ за вересень 2023 року, в той час як Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, складено 29.11.2023, тобто після складання акту податкової перевірки і стосується звітності за період листопад 2023 року, а тому такий доказ не спростовує обставин викладених у акті податкової перевірки від 14.11.2023.

Більше того, з акту податкової перевірки від 14.11.2023 зазначено, що в ході перевірки використано податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2023 року (реєстраційний № від 20.10.2023) з додатками та уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок до податкової декларації з ПДВ за вересень 2023 року (реєстраційний № від 01.11.2023 з додатками).

Отже, встановлений у акті податкової перевірки від 14.11.2023 факт порушення головним бухгалтером ТОВ «ЮЖПРОМГРУП» ОСОБА_1 порушення п. 192.1 ст. 192 ПК України шляхом включення до рядка 7 декларації розрахунків коригування до податкових накладних, з них не зареєстровано в ЄРПН на суму ПДВ - 11571,16 грн, що призвело до заниження позитивних нарахувань, які підлягають сплаті до бюджету на суму ПДВ 11571 грн, став результатом перевірки податкової декларації з ПДВ від 20.10.2023 та уточнюючого розрахунку від 01.11.2023.

Уточнюючий розрахунок, долучений до апеляційної скарги стосується іншого звітного періоду, має інший реєстраційний номер та створений після складання акту податкової перевірки, а тому не є належним доказом у даній справі.

З тих же підстав апеляційний суд не приймає до уваги, долучені до апеляційної скарги рішення про реєстрацію податкових накладних від 20.09.2023 за реєстраційними номерами 9557446/38792462, 9557442/38792462, 9557445/38792462, 9557444/38792462, 9557443/38792462 та 9557441/38792462, оскільки з них вбачається, що датою складання всіх вище перелічених податкових розрахунків є 01.08.2023, в той час як протокол відносно ОСОБА_1 складено за наслідками перевірки податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2023 року (реєстраційний № від 20.10.2023) з додатками та уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок до податкової декларації з ПДВ за вересень 2023 року (реєстраційний № від 01.11.2023 з додатками).

Інших доказів на спростування обставин зазначених у протоколі від 15.12.2023 та акті податкової перевірки від 14.11.2023 до апеляційної скарги не долучено.

Отже матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт незгоди із висновками, викладеними податковим органом в акті від 14.11.2023 що встановлені за результатами камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «ЮЖПРОМГРУП» за вересень 2023 року, так само не надана будь-яка інформація щодо оскарження в висновків податкового органу у встановленому законом порядку.

Частиною 1 статті 163-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вина головного бухгалтера ТОВ «ЮЖПРОМГРУП» ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, доведена наявними в матеріалах справи доказами у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника, про те, що судом першої інстанції не враховано її пояснень, висловлених у протоколі, адже не зазначення таких пояснень у мотивувальній частині протоколу не свідчить про неврахування їх судом. Крім того, пояснення зазначено у протоколі, а судом протокол враховано. Більше того, пояснення ОСОБА_1 у протоколі, а саме: «помилково відображено по даті розблокування розрахунку коригування», не спростовують обставин, викладених у протоколі, та не свідчать про відсутність складу адміністративного правопорушення у діях головного бухгалтера ТОВ «ЮЖПРОМГРУП» ОСОБА_1 .

За відсутності доказів на підтвердження оскарження акта податкової перевірки, у встановленому законом порядку, доводи апеляційної скарги про те, що акт не підписано ні нею, ні директором ТОВ «ЮЖПРОМГРУП» не спростовують фактів, які підлягали встановленню у даній справі, і не можуть слугувати підставою для скасування постави суду першої інстанції.

Доводи скаржника про те, що їй не роз`яснювалися права спростовуються її підписом у відповідній графі протоколу.

В цілому доводи апеляційної скарги зводяться до того, що протокол не відповідає вимогам закону, по формі та змісту, однак апеляційним судом не встановлено таких невідповідностей протоколу, які б спростовували факти встановлені актом податкової перевірки від 14.11.2023, за що і складено протокол.

Доводи скаржника про те, що в протоколі не зазначено чи є порушення наслідком невиконання нею своїх службових обов`язків та коли і ким такі службові обов`язки були для неї визначені є самостійним трактуванням ОСОБА_1 диспозиції протоколу.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи повною мірою дотримався вимог ст. 245, 251, 252, 266, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях головного бухгалтера ТОВ «ЮЖПРОМГРУП» ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі про притягнення головного бухгалтера ТОВ «ЮЖПРОМГРУП» ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності немає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 289, 294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 19 січня 2024 року - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 19 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 19 січня 2024 року стосовно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О. Ф. Мазурик