КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/1965/2024
Справа № 372/5561/23
Головуючий в суді І інстанції Сташків Т.Г.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 квітня 2024 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Рябка Руслана Олеговича на постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 07 лютого 2024 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 2.9 «а» ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Обухівського районного суду Київської області від 07 лютого 2024 року на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у сумі 605,60 грн. на користь держави.

ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за те, що він 29 жовтня 2023 року о 09 годині 55 хвилин за адресою Київська область, Обухівський район, с. Трипілля, вул. В.Шевченка, 17 керував транспортним засобом Mini Cooper д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, стан сп`яніння засвідчено на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager» Alcotest 6810 прилад ARBL-0576 у встановленому законом порядку, з відеофіксацією на нагрудну бодікамеру, результат якого позитивний - 1,03 проміле, чим ОСОБА_2 порушив п. 2.9 «а» ПДР.

У апеляційній скарзі захисника Рябка Р.О. поданій 16 лютого 2024 року засобами поштового зв`язку, указано на незаконність та необґрунтованість постанови та необхідність її скасування.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисником зазначено, що у патрульної поліції не було жодних законних підстав для зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 . Після зупинки автомобіля працівники поліції не повідомили йому про конкретні підстави для зупинки згідно законодавства України, хоча обов`язок поліцейського поінформувати водія про конкретну причину зупинення передбачено ч. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Однак, у порушення вказаного імперативного припису, патрульні поліцейські не роз`яснили ОСОБА_2 ні причину, ні підставу для зупинки, вичерпний перелік яких передбачено в ч. 1, 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», а одразу повели його на огляд на стан сп`яніння. Тобто, водій ОСОБА_2 не допустив жодних порушень ПДР, які б дозволяли працівникам поліції здійснити зупинку його транспортного засобу. За таких умов, усі подальші дії працівників поліції, а саме огляд на стан сп`яніння, складання протоколу про адміністративне правопорушення, вчинені незаконно, а отже не можуть бути належними та допустимими доказами для визнання винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилався на правові висновки, викладені в постановах Київського апеляційного суду, Чернівецького апеляційного суду, у яких міститься посилання на правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 15 березня 2019 року в справі № 686/11314/17.

Зазначив, що ОСОБА_2 виконав усі вимоги працівників патрульної поліції, однак поліція також повинна виконувати закон, який не дозволяє патрульній поліції зупиняти транспортний засіб лише для перевірки на стан сп`яніння. Навпаки, спочатку має бути підстава для зупинення за ч. 1, 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», а потім виявлення ознак сп`яніння. Працівники поліції не дотримались цього, а тому і всі їх дії та складені документи не можуть бути належними та допустимими джерелами доказування у цій справі.

Наголошував, що працівники патрульної поліції не дотримались принципу законності, закріпленому в ч. 2 ст. 19 Конституції України, адже не виконали вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» і безпідставно зупинили транспортний засіб ОСОБА_2 .

В судове засідання 22 квітня 2024 року ОСОБА_2 та його захисник Рябко Р.О. повторно не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлялись.

Відповідно до ч. 4 - 6 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. Апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дня до початку судового розгляду. Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання (рішення ЄСПЛ «Чірікоста і Віола проти Італії»).

Враховуючи строки розгляду апеляційної скарги на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення та положення ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_2 та його захисника Рябка Р.О.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОН України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).

Згідно п. 4, 5, 7, 10 розділу ІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дотримання наведених вимог працівниками поліції під час огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння судом першої інстанції перевірено.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки судді місцевого суду про доведеність факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 484737, складений 29 жовтня 2023 року о 10:10, згідно якого ОСОБА_2 29 жовтня 2023 року о 09:55 в с. Трипілля, вул. В.Шевченка 17 керував автомобілем Mini Cooper д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, стан сп`яніння засвідчено на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager» Alcotest 6810 прилад ARBL-0576 у встановленому законом порядку, з відеофіксацією на нагрудну бодікамеру, результат якого позитивний - 1,03 проміле;

чеком Drager Alcotest 6810 від 29 жовтня 2023 року 10 год. 02 хв., прилад ARBL-0576, принтер № ARBL-5128, тест № 700, згідно якого у видихнутому ОСОБА_2 повітрі виявлено 1,03 проміле алкоголю, підписаним ОСОБА_2 ,

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 29 жовтня 2023 року за допомогою «Drager» Alcotest 6810, згідно якого ОСОБА_2 згоден з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння 1,03 проміле;

відеозаписом з бодікамери поліцейського, на якому відображено процедуру медичного огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу - газоаналізатору Drager Alcotest; дізнавшись про результат огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_2 не висловив заперечень;

письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 29 жовтня 2023 року на окремому аркуші, згідно яких, вчора 28 жовтня 2023 року до 00:00 він вживав алкогольні напої, а саме пиво та коктейлі. Сьогодні, 29 жовтня 2023 року близько 09:50 за адресою Обухівський район, с. Трипілля, він керував транспортним засобом Mini Cooper д.н.з. НОМЕР_1 , де був зупинений працівниками поліції, які в ході спілкування з ним відчули різкий запах алкоголю з порожнини рота, після чого йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці з застосуванням приладу алкотестер Drager , або ж у медичному закладі, він, в свою чергу, погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці з застосуванням приладу алкотестер Drager, результат огляду позитивний 1,03 проміле.

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для притягнення його до відповідальності та на законних підставах наклав на нього стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності - також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_2 у порушенні ним вимог п.2.9. «а» ПДР, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Судом першої інстанції надано правильну оцінку доводам захисника Рябка Р.О. про те, що безпідставна зупинка транспортного засобу є підставою для закриття провадження в справі, дані доводи визнано судом непереконливими, оскільки правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння за наявності ознак алкогольного сп`яніння. Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому законом порядку медичного огляду кореспондується з обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Крім того, причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційна скарга захисника Рябка Р.О. не містить доводів, які би вказували на незаконність ухваленого судом рішення.

Із доводів апеляційної скарги не вбачається порушення ст. 266 КУпАП, Порядку № 1103 та Інструкції № 1452/735 під час проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо доводів апеляційної скарги про безпідставність зупинки транспортного засобу, оскільки, всупереч ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», працівниками поліції не було повідомлено водію причину зупинки, апеляційний суд звертає увагу на те, що нормативними документами, які регламентують порядок виявлення та фіксування керування водіями транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння (ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР, Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735) не передбачено, як умови для вчинення дій, пов`язаних із виявленням та фіксацією у водіїв стану наркотичного сп`яніння, обов`язковість підстав зупинення їх поліцейськими.

Дійсно, матеріали справи не містять даних про причину зупинення керованого ОСОБА_2 автомобіля. Однак це не дає підстав вважати, що всі дії працівників поліції, пов`язані з оглядом та подальшим оформленням матеріалів справи, є незаконними, і твердження захисника про те, що процесуальні документи є недопустимими доказами, є його власною інтерпретацією вимог чинного законодавства. Що стосується посилань на постанову Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 15 березня 2019 року в справі № 686/11314/17, то вона є рішенням у конкретній справі.

Доводи, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на законність постанови та не спростовують порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.9 «а» ПДР за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_2 не викликають.

При цьому апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Апеляційний суд приймає до уваги, що апеляційна скарга не містить доводів щодо міри відповідальності, призначеної судом першої інстанції, та щодо обставин, які могли бути не враховані судом при накладенні стягнення.

Наведене вказує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Постанова судді Обухівського районного суду Київської області від 07 лютого 2024 року щодо ОСОБА_2 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Рябка Руслана Олеговича залишити без задоволення.

Постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 07 лютого 2024 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 2.9 «а» ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.