Справа № 351/3007/23
Провадження № 33/4808/316/24
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Калиновський М.М.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю захисника Петрички О.Є., розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Снятинського районного суду від 10 січня 2024 року щодо нього,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП призначено остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 6.12.2023 року близько 14:40 год. в м. Снятині по вул. Микулинська, керуючи автомобілем "Шкода" НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем "Шкода" НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Після цього він залишив місце автоподії, чим порушив п.2.10а ПДР України та ст. 122-4 КУпАП. Встановлено, що при керуванні автомобілем він перебуав у стані алкогольного сп`яніння. Освідчення на факт вживання алкоголю проводилось за допомогою приладу «Драгер» ARBH № 0641.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. Зазначає, що пропустив строк на апеляційне оскарження у зв`язку з тим, що в суді нге був, копію постанови отримав на руки тільки 30.01.2024 року. Тому без ознайомлення з текстом постанови він не мав можливості належним чином обгрунтувати апеляційну скаргу і вважає, що термін на подання апеляційної скарги був пропущений із-за дій суду.

Вважає постанову суду незаконною й необґрунтованою через істотні процесуальні порушення в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП. Стверджує, що акт огляду на стан сп`яніння не може бути належним та допустимим доказом, адже у ньому не зазначено коли і відносно кого він складений, у направленні на медичний огляд містяться неправдиві дані, оскільки він не був доставлений в медичний заклад, освідчення на стан сп`яніння було проведено після закінчення двохгодинного терміну після встановлення ознак сп`яніння, не було роз`яснено йому його права, чим порушено його право на захист та ставить під сумнів відеозапис події, який міститься в матеріалах справи, оскільки він є неповним. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, останню скасувати в частині притягнення його до відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного апеляційного строку підлягає задоволенню для забезпечення особи до правосуддя в умовах воєнного стану. Вказані ним причини цього пропуску на переконання судді-доповідача є поважними. Він є особою старшого віку, участі в судовому засіданні не брав, копію постанови суду ним отримано із запізненням, він не обізнаний з процесуальними нормами, потратив час на допомогу адвоката, що в сукупності перешкодило вчасно подати апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення захисника про підтримання апеляції, перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Фактичні обставини та кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП в апеляційній скарзі не оспорюється, тому постанова в цій частині не перевіряється.

Постанова суду щодо ОСОБА_1 в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП цим нормам закону не відповідає, вона не може залишатися в силі, тому в цій частині підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Судом не взято до уваги вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Ця справа належить до такої категорії проваджень.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Розгляд судом справи без участі ОСОБА_1 слід визнати порушенням його права на захист. Як з`ясовано, він не давав захиснику згоди на судовий розгляд без нього, захисник не хотів затягувати судовий процес і відкладати справу, був переконаний у виправданні підзахисного.

Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення ОСОБА_1 копії протоколу про правопорушення, що підтверджується відеозаписом події.Захисник заперечив таке вручення. Апеляційний суд розцінює це як істотне порушення прав ОСОБА_1 на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності і є безумовною підставою для скасування постанови суду. Суд не має повноважень на вручення нової копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це має виконувати лише працівник поліції ( на місці події, поштою або в суді).

Апеляційний суд не може спростувати доводи захисника, які підтверджується відеозаписом події про те, що останньому перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями його конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу і її було проголошено вже після завершення процедури огляду водія і складання протоколу.

При обґрунтуванні вини ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП суд послався на результати алкотестера. Захисник поставив під сумнів показання вказаного алкотестера. При цьому апеляційним судом враховується повідомлення уповноваженого представника виробника алкотестерів Драгер в Україні п. Шерстюка Р., яке є у всіх судах області, про те, що використання всіх алкотестерів в Івано-Франківській області за 2022-2023 роки є неправомірним, оскільки вони не пройшли належну сертифікаційну повірку. На повторний запит апеляційного суду п. ОСОБА_3 підтвердив попередню інформацію.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляції про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.

За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови.

Не всі апеляційні доводи апеляції дають підставу для скасування постанови суду, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Поновити апелянту пропущений апеляційний строк.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Снятинського районного суду від 10 січня 2024 року щодо нього в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП скасувати, провадження у справі в цій частині закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Вважати ОСОБА_1 винуватим за ст.ст.122-4,124 КУпАП з накладенням на нього штрафу згідно ст.36 КУпАП - 3400 грн.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький