Справа №592/1902/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Литовченко О. В.
Номер провадження 33/816/25/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 485 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 березня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., з участю секретаря судового засідання Демченко А. Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про порушення митних правил № 592/1902/23 за апеляційною скаргою представника Сумської митниці ОБРУЧА В. В. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.02.2023, якою провадження в справі за ст. 485 МК України відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1

закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

установив:

У поданій апеляційній скарзі представник Сумської митниці ОБРУЧ В. В. просить накласти на ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, оскільки вона, маючи відомості про вирішальні характеристики товару, в митний декларації заявила недостовірний код товару, що призвело до зменшення розміру сплати митних платежів.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.02.2023 провадження в справі за ст. 485 МК відносно ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 08.08.2022 на підставі митної декларації ІМ74ДЕ № UA805090/2022/002574 ТОВ «ТАЛАНПРОМ» було поміщено в митний режим митного складу товар «Сітчастий матеріал AIR SEVILLA 310GR колір бежевий 1294 м. пог., являє собою текстильний матеріал бежевого кольору, який складається з двох шарів фарбованих трикотажних полотен».

31.08.2022 декларантом ТОВ «ТАЛАНПРОМ» ОСОБА_2 з метою випуску зазначеного товару у вільний обіг в режимі «імпорт» було надано до оформлення до митного поста «Ромни» Сумської митниці митну декларацію ІМ40АА № UA8050900/2022/2903. В графі 31 митної декларації декларантом ОСОБА_2 було зазначено: «сітчастий матеріал AIR SEVILLA 310GR колір бежевий 1294 м. пог., являє собою текстильний матеріал бежевого кольору, який складається з двох шарів фарбованих трикотажних полотен. В графі 33 митної декларації ОСОБА_2 визначено код товару за УКТ ЗЕД 0 (тканини з синтетичних комплексних ниток) та нараховані митні платежі в сумі 56060,82 грн.

Згідно Висновку Харківського управління експертиз та досліджень СЛПЕД Держмитслужби від 09.09.2022 №-0067, встановлено, що товар являє собою «фарбоване основов`язане трикотажне полотно».

Сумською митницею винесено рішення про визначення коду УКТ ЗЕД .

Таким чином, декларант ТОВ «ТАЛАНПРОМ» ОСОБА_2 , маючи відомості про вирішальні характеристики товару, заявила в митній декларації недостовірний код товару згідно УКТ ЗЕД 0 з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру у сумі 22212,78 грн.

Розглянувши протокол, суддя суду першої інстанції дійшов висновку про те, що митним органом не надано доказів на підтвердження того, що при заповненні декларації умисел декларанта ОСОБА_2 був спрямований саме на зменшення розміру митних платежів.

Вислухавши доводи ОСОБА_2 , яка заперечила проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 486 МК, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, а згідно ч. 2 цієї статті провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у ст. 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням. Провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до МК, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення (ст. 487 МК).

Розглянувши протокол про порушення митних правил № 0012/80500/23 від 01.02.2023 суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що митним органом не надано доказів на підтвердження того, що при заповненні декларації умисел декларанта ОСОБА_2 був спрямований саме на зменшення розміру митних платежів.

Такий висновок судді відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на досліджених та перевірених в суді доказах.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 08.08.2022 на підставі митної декларації ІМ74ДЕ № UA805090/2022/002574 ТОВ «ТАЛАНПРОМ» було поміщено в митний режим митного складу товар «Сітчастий матеріал AIR SEVILLA 310GR колір бежевий 1294 м. пог., являє собою текстильний матеріал бежевого кольору, який складається з двох шарів фарбованих трикотажних полотен. Шари з`єднані між собою мононитками бежевого кольору, у рулонах шириною 146 см, виготовлений із синтетичних волокон (100 % поліестер), поверхнева щільність 310 гр./кв. м. Використовується для виготовлення верхньої частини робочого взуття (підкладки або м`якої вставки)» Виробник: Tugtekin Ayakkabi Malzemeri San.Ve Tic. Ltd. Sti. Istanbul,Turkey Торгівельна марка: TUGTEKIN Пакування 36 рулонів.

31.08.2022 декларантом ТОВ «ТАЛАНПРОМ» ОСОБА_2 з метою випуску зазначеного товару у вільний обіг в режимі «імпорт» було надано до оформлення до митного поста «Ромни» Сумської митниці митну декларацію ІМ40АА № UA8050900/2022/2903.

В графі 31 митної декларації декларантом ОСОБА_2 було зазначено наступний опис: «сітчастий матеріал AIR SEVILLA 310GR колір бежевий 1294 м. пог., являє собою текстильний матеріал бежевого кольору, який складається з двох шарів фарбованих трикотажних полотен. Шари з`єднані між собою мононитками бежевого кольору, у рулонах шириною 146 см, виготовлений із синтетичних волокон (100 % поліестер), поверхнева щільність 310 гр./кв. м. Використовується для виготовлення верхньої частини робочого взуття (підкладки або м`якої вставки)».

В графі 33 митної декларації декларантом ОСОБА_2 визначено код товару за УКТ ЗЕД 0 (тканини з синтетичних комплексних ниток) та нараховані митні платежі в сумі 56060,82 грн за ставкою мита 1 % (2644,38 грн.), ПДВ 20% (53416,44 грн.).

В рамках процедур митного контролю та митного оформлення по митній декларації ІМ40АА № UA8050900/2022/2903 митним органом здійснено взяття проб (зразків) товарів.

Згідно висновку Харківського управління експертиз та досліджень СЛПЕД Держмитслужби від 09.09.2022 № -0067 товар являє собою «фарбоване основов`язане трикотажне полотно. Ширина проби становить 151,0+/-0,2 см. Трикотажне полотно виготовлено з комплексних синтетичних поліефірних ниток та монониток на 100 %. Трикотаж не має просочення та покриття які б сприймалися неозброєним оком».

27.09.2022 ОСОБА_2 повторно подано митну декларацію ІМ40АА № UA8050900/2022/3282 та в графі 31 зазначено опис товару: «сітчастий матеріал AIR SEVILLA 310GR 1294 метрів погонних, являє собою фарбоване основов`язане трикотажне полотно. Ширина полотна становить 151,0+/-0,2см. Трикотажне полотно виготовлено з комплексних синтетичних поліефірних ниток та монониток на 100 %. Полотно не має просочення та покриття які б сприймалися неозброєним оком».

15.01.2023 на підставі Висновку Харківського управління експертиз та досліджень СЛПЕД Держмитслужби від 09.09.2022 № -0067 Сумською митницею винесено рішення про визначення коду товару N KT-UA-2022, у якому визначено опис товару: «сітчастий матеріал AIR SEVILLA 310GR - 1294 метрів погонних, являє собою фарбоване основов`язане трикотажне полотно. Ширина полотна становить 151,0+/- 0,2см. Трикотажне полотно виготовлено з комплексних синтетичних поліефірних ниток та монониток на 100 %. Полотно не має просочення та покриття які б сприймалися неозброєним оком» та відповідно до опису код УКТ ЗЕД .27.09.2022.

01.02.2023 стосовно ОСОБА_2 складено протокол про порушення митних правил № 0012/80500/23 за ст. 4856 МК за фактом того, що вона заявила недостовірний код товару згідно УКТ ЗЕД 0 з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру у сумі 22212,78 грн.

ОСОБА_2 як у суді першої інстанції, так і в апеляційному суді пояснила, що код товару вона визначала самостійно, але оскільки вона не має спеціальних знань та не є технологом, то при визначенні коду спиралась на декларацію виробника, опис товару та надані технічні характеристики. Фізичний огляд товарів нею не проводився. Суперечностей щодо тлумачення УКТ ЗЕД при визначенні коду товару у неї не виникало. Менш ніж через місяць після подання митної декларації вона повторно подала митну декларацію, в якому вказала саме той код товару, який відповідає висновку експертизи.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, т/з комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність (ч. 1 ст. 458 МК).

Згідно ст. 489 МК посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (ч. 1 ст. 248 МК).

Частиною 1, 7, 8 ст. 257 МК встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії. Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів. Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митним органом на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться зазначені у цій частині відомості, у тому числі у вигляді кодів.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами УКТ ЗЕД, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, а згідно ч. 4 ст. 280 МК ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України.

Статтею 485 МК передбачена відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Таким чином, згідно диспозиції даної норми порушення митних правил має місце у разі зазначення декларантом: неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту); неправдивих відомостей щодо ваги або кількості товару, країни походження, відправника та/або одержувача товару; неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Тобто сам по собі факт неправильного зазначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД не становить склад правопорушення згідно ст. 485 МК.

Відповідно ч. 1-6 ст. 69 МК, якою встановлений порядок класифікації товарів, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари. Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо. Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митним органом виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Наведені положення МК передбачають, що контрольну функцію стосовно правильності визначення декларантом коду товару за УКТ ЗЕД здійснює митний орган і законодавцем відповідальність для заявника (декларанта) встановлена не за неправильне визначення декларантом певного коду товару за УКТ ЗЕД (у разі чого митниця самостійно приймає рішення про визначення коду товару), а за заявлення в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, тобто недостовірних даних (інформації) стосовно товару, які враховуються при його класифікації до тієї чи іншої позиції за УКТ ЗЕД.

Підставою для складання митним органом протоколу про порушення митних правил були дії декларанта ОСОБА_2 нібито спрямовані на зменшення розміру митних платежів, а саме зазначення в декларації неправдивих відомостей про товари, що переміщуються через митний кордон України, тобто вчинення дій, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів у розмірі 22212,78 грн.

Відповідно положень ч. 1 ст. 495 МК доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України, а згідно вимог ч.1 ст.488 цього Кодексу провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

У відповідності вимог ст. 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зокрема, порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. При цьому, слід враховувати, що протокол про правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою справи про порушення митних правил, тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Однак, митним органом не надано доказів на підтвердження того, що при заповненні декларації ОСОБА_2 мала умисел, спрямований на зменшення розміру митних платежів, а сам по собі факт неправильного зазначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД не становить склад правопорушення згідно із ст. 485 МК.

Необхідно зазначити, що відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі від 26.02.2019 № 1-р/2019).

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Ретельно дослідивши та перевіривши в ході апеляційного розгляду усі наявні в справі докази, апеляційний суд приходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, так як належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винним у порушенні митних правил не встановлено.

Оскаржувана постанова судді суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.02.2023 відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Сумської митниці ОБРУЧА В. В. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов