Справа № 446/150/24 Головуючий у 1 інстанції: Котормус Т.І.
Провадження № 33/811/350/24 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Галемея Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 140 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 07 лютого 2024 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 07 лютого 2024 року

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 09.01.2024 о 18:08 год., на 3км+825м. автодороги Львів-Радехів-Луцьк, порушив норми та стандарти, які діють у сфері забезпечення дорожнього руху, а саме не обробив належним чином дорожнє полотно проти ожеледичною сумішшю, що спричинило до дорожньо-транспортної пригоди з матеріальними збитками за участю автомобіля марки «Рено Магнум», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 .

На постанову судді Боровик Л.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати. провадження закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що суддею невірно відображено у постанові надані ним пояснення, не враховано письмового обгрунтування того, що ПП «Рома» не є власником автомобільної дороги.

Звертає увагу на те, що у протоколі не зазначено частину чи пункт ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», яку було порушено, також, у протоколі відсутні відомості про свідків, однак їх пояснення зазначаються суддею у протоколі.

Матеріали справи не містять підтверджень обстеження ділянки дороги, підтверджень факту ДТП, причинного зв`язку між ДТП та неналежним виконанням ПП «Рома» своїх обов`язків.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , та його захисник Гелемей Ю.М. апеляційну скаргу підтримали, просили її задоволити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , виступ захисника Гелемея Ю.М., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що постанову слід скасувати, справу закрити з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції була допущена неповнота з`ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення, а викладені в постанові судді висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Допущена судом першої інстанції неповнота з`ясування обставин усунута при розгляді справи апеляційним судом шляхом дослідження доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зазначені вимоги нормативно-правових актів поліцейськими дотримані не були.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення суддя місцевого суду покликався у судовому рішенні на матеріали справи.

Однак, суд першої інстанції не дав оцінки наведеним доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності для прийняття рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 140 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Частина 4 цієї статті встановлює відповідальність за вчинення будь-якого з названих вище порушень, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З системного аналізу вказаної норми статті вбачається, що суб`єктом вказаного правопорушення можуть бути службові або посадові особи, до кола повноважень яких входить дотримання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд та вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху або відновлення безпечних умов для руху, а також громадяни.

Згідно з вимогами статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за таке правопорушення. При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Зазначена вище норма закону є бланкетною, а тому вирішення питання щодо наявності чи відсутності в діях посадової особи ознак адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 140 КУпАП передбачає необхідність аналізу нормативно-правових актів, які регламентують діяльність у цій сфері суспільних відносин, а також безпосередніх функціональних обов`язків посадових осіб, до компетенції яких входить забезпечення цих правил, норм та стандартів. Окрім того, у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено, які саме професійні обов`язки покладались на винну особу, відповідно до яких конкретно нормативних актів (інструкцій, правил, вказівок тощо), та які з цих обов`язків не виконані взагалі або виконані неналежним чином.

Разом з тим з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 неможливо зрозуміти, що саме поставлено йому у провину, які саме правила, норми і стандарти ним порушено.

У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що саме ОСОБА_1 є особою, яка відповідальна за належне утримання дорожнього полотна на ділянці дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода (3км+825м. автодороги Львів-Радехів-Луцьк). Зокрема, це могли б бути наказ підприємства про прийняття особи на роботу, посадова інструкція особи, внутрішні правила роботи тощо, які б деталізували та конкретизували обов`язки ОСОБА_1 , тим самим підтверджуючи його вину у цьому правопорушенні. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Відтак, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

З урахуванням положень частини 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти росії» (рішення від 30 травня 2013 року) та «Карелін проти росії» (рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципи рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Матеріали справи не містять доказів, що саме ОСОБА_1 мав обов`язок стежити за належним експлуатаційним утриманням ділянки автодороги Львів-Радехів-Луцьк та є відповідальним за належне утримання доріг для забезпечення умов безпеки руху.

Окрім того, з системного аналізу диспозиції ч. 4 ст.140 КУпАП вбачається, що відповідальність за ч. 4 ст.140 КУпАП настає при наявності причинно-наслідкового зв`язку між порушеннями, передбаченими частинами першою, другою або третьою цієї статті на наслідками у виді створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, а в даному випадку діями чи бездіяльністю зі сторони ОСОБА_1 (у разі, якщо він дійсно мав відповідні обов`язки) та дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце, та завдала потерпілому матеріальної шкоди.

Відповідальність за наслідки, що наступили, можлива лише тоді, коли ці наслідки були закономірним результатом вчиненого особою діяння. Дія або бездіяльність, що є однією з умов виникнення цього результату, але не пов`язані з ним внутрішнім необхідним зв`язком, є лише мотив, але не причина наслідків, що наступили. Для встановлення існування такого причинного зв`язку слід довести, що: 1) протиправна поведінка передувала настанню шкідливих наслідків; 2) шкідливі наслідки є результатом протиправної поведінки особи.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку заподіяну шкоду, а тільки за ту шкоду, яка заподіяна його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями завдавача, а викликана якимись іншими обставинами.

Отже, у матеріалах справи відсутні докази, які б безпосередньо підтверджували, що саме дії/бездіяльність ОСОБА_1 стали причиною дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля марки «Рено Магнум», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , внаслідок чого було порушення частини 4 статті 140 КУпАП.

Натомість, матеріали справи містять копію схеми ДТП, письмові пояснення ОСОБА_2 та інших водіїв: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а тому не слід виключати ймовірність того, що вказана дорожньо-транспортна пригода могла статися внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху із врахуванням того, що на ділянці дороги Н-17 Львів-Радехів-Луцьк 4 км+300 м. с. Ременів було встановлено тимчасові дорожні знаки: 1.13 «Слизька дорога», 7.12 Табл. «Ожеледиця», 7.2.1 табл. «Зона дії 5 км.», що підтверджується долученими до матеріалів справи фото (а.с. 24-25).

Таким чином, доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, і його дії призвели до ДТП матеріали справи не містять.

Відтак, у справі відсутні допустимі докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задоволити, постанови судді скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 07 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 140 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах