Справа № 298/218/24
Номер провадження 3/298/154/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м. Тернопіль, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №013785 від 8 січня 2024 року, ОСОБА_1 7 січня 2024 року о 12 год. 20 хв. на околиці населеного пункту Великий Березний Ужгородського району Закарпатської області на відстані 900 метрів до лінії державного кордону в районі 115 прикордонного знаку був виявлений та затриманий під час спроби незаконного перетинання державного кордону в пішому порядку з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон в умовах воєнного стану, групою осіб спільно з ОСОБА_2 . Своїми діями порушив вимоги ст.ст.9, 12 Закону України «Про державний кордон» від 04.11.1991 р., відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що жодних дій спрямованих на незаконне перетинання державного кордону не вчиняв, свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення заперечує. Повідомив, що прибув потягом у населений пункт Великий Березний, де в подальшому мав намір їхати в с. Вишка на гірськолижний курорт «Красія» кататися на лижах. Бронювання житла не здійснював, оскільки завжди уже на місці здійснює пошук житла. Повідомив, що до початку війни він з жінкою проживали в м.Одеса, в подальшому жінка виїхала за кордон, а він повернувся в м.Тернопіль. На Закарпаття приїхав з наміром покататися на лижах. У потязі познайомився з громадянином ОСОБА_3 , який також прямував у смт.Великий Березний, щоб придбати автомобіль. Коли вони вийшли з потягу і попрямували до дороги, то до них під`їхав білий автомобіль «Дастер», з якого вийшли як він розуміє оперативні працівники держприкордонслужби та почали з`ясовувати мету їхнього візиту. В подальшому його та ОСОБА_2 було доставлено до відділу держприкордонслужби, де їх протримали добу і під примусом змусили написати пояснення, в яких вони зізнаються про свій намір перетнути державний кордон. Повідомив, що йому погрожували та залякували, що якщо він не напише визнавальні покази, то їх відвезуть в м.Ужгород на медкомісію і відправлять на війну. В кінцевому результаті він написав пояснення та заяву, які його спонукали написати і під супроводом поліції був доставлений до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 , де на даний момент проходить військову службу, є водієм.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно зі статтями 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винен ОСОБА_1 у вчиненні такого і чи підлягає він адміністративній відповідальності, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком), згідно з ч.1 ст. 9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч.2 ст.204-1 КУпАП встановлено відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Перетинання державного кордону поза пунктами пропуску через державний кордон може означати, що особа перетнула державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.

Відповідно спроба перетнути кордон поза пунктами пропуску через державний кордон означає певні умисні дії особи спрямовані на те, щоб перетнути державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.

В розглядуваному випадку протокол відносно ОСОБА_1 складено за ч.2 ст. 204-1 КУпАП із зазначенням того, що останній був виявлений та затриманий 7 січня 2024 року о 12 год. 20 хв. на околиці населеного пункту Великий Березний Ужгородського району Закарпатської області на відстані 900 метрів до лінії державного кордону в районі 115 прикордонного знаку під час спроби незаконного перетинання державного кордону в пішому порядку з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон в умовах воєнного стану, групою осіб спільно з ОСОБА_2 .

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення заперечує повністю. З наданих ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснень, слідує, що жодних дій спрямованих на незаконний перетин державного кордону він не вчиняв, у Закарпатську область приїхав з метою катання на лижах в с. Вишка, пояснення які в нього відібрали працівники держприкордонслужби, зокрема, щодо визнання ним вини були написані ним під тиском та під диктовку.

З метою доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, посадовою особою до протоколу долучено протокол про адміністративне затримання від 7 січня 2024 року; протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 7 січня 2024 року; копію паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_1 ; письмові пояснення ОСОБА_1 від 07.01.2024 року; письмові пояснення інспектора прикордонної служби вищої категорії начальника відділення повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 від 07.01.2024 року; витяг з книги прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 06/07 січня 2024 року; схему затримання правопорушників 07.01.2024 року; протокол про адміністративне затримання гр. ОСОБА_2 від 07.01.2024 р.; протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 07.01.2024 складений відносно гр. ОСОБА_2 ; письмові пояснення гр. ОСОБА_2 від 07.01.2024 року, що «поза розумним сумнівом» не доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Матеріали справи не містять належних даних щодо умисних дій ОСОБА_1 , спрямованих на спробу перетину державного кордону поза межами пунктів пропуску.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Частина 2 статті 251 КУпАП закріплює обов`язок осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, збирати докази.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності в частині названого обвинувачення, суд приходить висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, а тому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст.62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вина особи не була доведена належними доказами, поза розумним сумнівом, суд вважає, що згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП наявна обставина, яка виключає провадження по справі в частині вказаного обвинувачення.

Керуючись ч. 2 ст. 204-1, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.204-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.