Справа № 183/2107/24
№ 3/183/1802/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Крохмалюк І.П., розглянувши матеріали у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що надійшли з Новомосковського районного відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИЛА:

01.03.2024 року о 23.00 годині в м. Новомосковськ по вул. Шевченко, 23, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Volkswagen Jetta», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився в присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передання транспортного засобу тверезому водієві. Чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 вину в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав надавши пояснення по справі та просив закрити провадження оскільки вважає, що в його діях відсутній склад та подія даного адміністративного правопорушення, з огляду на наступне. ОСОБА_1 вказав на те, що обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності. Транспортним засобом він не керував, у стані алкогольного сп`яніння не знаходився. ОСОБА_1 являється військовим капеланом військової частини НОМЕР_2 . Того дня пізно повертався додому, будучи стомленим.

Першою частиною статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Саме керування транспортним засобом в стані сп`яніння є визначальним для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 було затримано працівниками поліції неподалік його будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Транспортним засобом ОСОБА_1 не керував, а йшов пішки додому.

ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції, що йде до свого місця мешкання, транспортним засобом не керував, дуже втомлений, однак вони сказали, що необхідно проїхати до поліції. ОСОБА_1 заперечував, однак його все ж таки туди відвезли.

В матеріалах справи відсутнє відео, яке б підтверджувало факт керування транспортним засобом. Також були відсутні і свідки. Вказаний факт підтверджується і протоколом про адміністративне правопорушення, в якому жодних даних свідків (їх присутність) не зазначено і відео, на якому відсутній запис хоча б поруч з автомобілем.

Пояснення осіб, які вказані як свідки його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, викликають сумнів, так як в цих поясненнях не зазначені повні їх анкетні дані з адресами реєстрації та контактними номерами телефонів. При відібранні пояснень ці особи не попереджались про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення. Ці особи відсутні на записах з нагрудних камер працівників поліції.

Звертає увагу суд на те, що працівники поліції (патрульні поліцейські) забезпечені нагрудними камерами, які безперервно повинні фіксувати, в тому числі спілкування з особами, яких було зупинено, з моменту початку спілкування.

Як вбачається з додатку, який долучено до протоколу, а саме диску, на якому має бути запис з бодікамери поліцейського - відеозапис не містить підтвердження керування ним транспортним засобом. Більш того, запис відтворює лише інформацію, де ОСОБА_1 вже знаходиться у відділку поліції та біля нього присутні два працівники поліції. Свідки також відсутні на цьому записі.

Порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них регулюється Наказом Департаменту патрульної поліції від 24.11.2015 №14/1 та п.4.1, 4.2 Розділу IV Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, яку затверджено наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 №100. Згідно п.3.5. Інструкції №100 після активації нагрудної камери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення. Однак, в порушення Інструкції відеозапис відсутній.

Як докази про адміністративне правопорушення до протоколу долучено рапорт поліцейського. Як зазначає Верховний Суд (постанова від 15 квітня 2020 року у справі №489/4827/16-а), свідчення працівника поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху. А враховуючи те, що рапорт є нічим іншим, як поясненнями, вважаю його як доказ не допустимим.

В цьому ж рапорті і в протоколі працівники поліції зазначають про моє відсторонення від керування транспортним засобом та передачу його тверезому водієві, однак жодного доказу цьому не надають, так як неможна відсторонити від керування особу, яка не керувала транспортним засобом та цього транспортного засобу і близько не було.

У фабулі протоколу зазначено, що: «... від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився».

Відповідно до розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами). Відповідно до п.З цього Порядку, огляд проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Окрім того, працівник поліції зобов`язаний був вказати про відмову водія пройти тест за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки у відповідному акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який передбачений Інструкцією, а далі повинен був забезпечити його доставку до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду, для встановлення стану сп`яніння, а у разі відмови водія пройти медичний огляд у медзакладі, - скласти відповідний протокол. Відмова водія від огляду у медичному закладі не зафіксована. Докази, які б вказували на дотримання працівниками поліції порядку направлення на такий огляд до медичного закладу, у справі відсутні.

До того ж в самому протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані сп`яніння та відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Фактично, працівник поліції зазначає дві підстави притягнення, що є неможливим.

Також в поясненні невідомих ОСОБА_1 осіб, яких він взагалі не бачив, зазначено, що «...під керуванням водія ОСОБА_2 ». Про якого ОСОБА_2 йде мова та з яких матеріалів адміністративного правопорушення працівники поліції взяли це пояснення я не розуміло.

Прізвище іншої особи, яка вказана як свідок, незрозуміле і воно не співпадає з тим прізвищем, яке фігурує в Акті огляду на стан сп`яніння.

Вказані особи не зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення як свідки.

Всі ці обставини ще раз підтверджують моє твердження проте, що свідків взагалі не було.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.І ст.130 КУпАП поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій при проведенні огляду на стан сп`яніння та оформлення його результатів, в тому числі фіксування відмови від проходження огляду водієм.

Статтею 266 КУпАП передбачено: огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, порушення поліцейським Інструкцій та Порядку при здійсненні огляду, направлення на огляд та оформлення його результатів, в тому числі оформлення відмови від проходження огляду - тягне за собою визнання недійсними результату огляду та порушення порядку складення протоколу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був належним і допустимим. Належний доказ - це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані - це дані, які мають зв`язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів. А допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також коли законодавець допускає його використання.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В сулу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, просить суд провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, а також надані до нього письмові докази суддя прийшла до таких висновків.

Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вивченням протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що в протоколі вказане правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, але в одному протоколі вказано два адміністративних правопорушень, тобто керування правопорушником транспортним засобом в стані алкогольного та відмова від проходження медичного огляду для встановлення ступеню алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. У відповідності до п. 8 ст. 247 КУпАП особа, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення, не може бути притягнена до відповідальності двічі за одне і те саме правопорушення.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння в присутності свідків, однак не зазначено прізвища свідків які були присутні при складанні протоколу та вказували б на скоєння даного адміністративного правопорушення, що не допустимо для розгляду справи.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності з законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що зазначені обставини позбавляють суддю можливості встановити в діях ОСОБА_1 факт наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП, якщо провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведено, тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 256, 283, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя І.П. Крохмалюк