ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 683/4333/23

Провадження № 33/4820/243/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні, його захисника адвоката Козака І.О., апеляційну скаргу захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ОСОБА_2 на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

За постановою суду, ОСОБА_1 17 грудня 2023 року о 22 год. 25 хв. в м. Старокостянтинів по вул. Героїв Небесної Сотні, 5/6, на порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом марки «Opel Zafira», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нечітка мова, запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2024 року та скасувати її, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги аргументує невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та істотним порушенням прав, оскільки суд розглянув справи у відсутність ОСОБА_1 , який бажав надати суду свої пояснення, проте не зміг цього зробити із поважних причин так як перебував на військовій службі, що є порушенням його права на захист.

Вказує, що сам захисник позбавлений можливості надати пояснення щодо особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а може надати лише правову допомогу.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис, а також інші докази які є в матеріалах справи не доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Стверджує, що існували обґрунтовані сумніви в тому, що його підзахисний перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки в матеріалах справи відсутні достатні докази його вини.

Наголошує адвокат і на тому, що в суді першої інстанції заявлялося клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, в задоволенні якого було безпідставно відмовлено, чим також порушено право на захист.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 та його захисник Козак І.О., будучі повідомленими про час та місце розгляду провадження належним чином, у судове засідання не з`явились. На адресу апеляційного суду захисник Козак І.О. надіслав заяву про зупинення провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП до його звільнення з військової служби або до припинення чи скасування воєнного стану в Україні. Просив розглянути дане клопотання без його участі та участі ОСОБА_1 .

Оскільки сторона захисту обізнана про розгляд вказаного провадження, тому апеляційний суд визнає можливим розглянути клопотання про зупинення провадження та провадження про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та захисника, оскільки перешкод для такого розгляду, визначених ст. 268 КУпАП, не має.

Мотиви суду

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки такий пропущений з поважних причин. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 участь у справі не брав, оскільки перебував на військовій службі, захисник приймав участь у розгляді справи та отримав вчасно копію постанови, однак не мав повноважень на подачу апеляційної скарги через відсутність договору на захист інтересів ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції. Договір було укладено лише 03.03.2024.

Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з поважних причин не спростовуються матеріалами справи, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України), клопотання підлягає задоволенню, а строк на подачу апеляційної скарги поновленню.

Розглянувши заяву захисника про зупинення провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП до його звільнення з військової служби або до припинення чи скасування воєнного стану в Україні, апеляційний суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок зупинення провадження у справі, за виключенням справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією (ст.277 КУпАП).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна особа має право на розгляд її справи упродовж розумного строку судом встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти неї обвинувачення. Тому розгляд даної справи без невиправданої затримки буде відповідати інтересам особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також слід зазначити, що стороною захисту не надано суду доказів того, що ОСОБА_1 позбавлений можливості участі в розгляді справи, в тому числі і в режимі відеоконференції, як і не позбавлений він можливості подати відповідні письмові пояснення та заперечення по суті обвинувачення у письмовій формі, аналогічно клопотанню захисника про зупинення провадження у справі.

Таким чином, з огляду на викладене, подане клопотання про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, врахувавши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

Висновок суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АДД № 405408 від 17 грудня 2023 року, о 22 год. 25 хв. в м. Старокостянтинів по вул. Героїв Небесної Сотні, 5/6, на порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом марки «Opel Zafira», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нечітка мова, запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АДД № 405408 від 17 грудня 2023 року,в якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення (а.с.1);

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на місці зупинки (а.с.4);

- відеозаписомобставин вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення (а.с.6);

Обставини, зафіксовані працівниками поліції в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 в повній мірі підтверджуються також даними відеозаписів з нагрудних камер працівниками поліції.

Апеляційний суд вважає, що давши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Щодо доводів захисту про розгляд судом першої інстанції справи з істотним порушенням процесуальних прав ОСОБА_1 , то апеляційної суд вважає їх безпідставними, оскільки на стадії розгляду справи в суді першої інстанції, судом були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя.

Статтею 277 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Апеляційний суд констатує той факт, що судовий розгляд в суді першої інстанції проведено за відсутністю ОСОБА_1 . Проте його відсутність, на думку апеляційного суду, не було перешкодою для судового розгляду даного провадження, адже його інтереси в суді представляв захисник адвокат Козак І.О., що діяв на підставі договору про надання правової допомоги та неодноразово подавав заяви про відкладення слухання справи а також заяву про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Апеляційний суд також виходить з того, що виходячи з положень ст. 268 КУпАП участь особи яка притягається до адміністративно відповідальності за ст. 130 ч.1 КупАП в судовому засіданні не є обов`язковою.

Крім того, Перебування ОСОБА_1 на військовій службі не позбавляє його можливості надати суду письмові пояснення та заперечення проти обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Більше того, апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 та його захисник Козак І.О. не були позбавлені можливості висловити свої доводи щодо обставин провадження, висловлювати правову позицію в ході апеляційного перегляду провадження, проте цим не скористались. Сторона захисту надала апеляційному суду заяву про зупинення провадження у справі з проханням розглянути його в їх відсутності.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис, а також інші докази які є в матеріалах справи не доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.266 ч.ч.2, 3 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні вимоги до проведення огляду на стан сп`яніння водія ТЗ дублюються і в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність на підставі ст. 130 ч.1 КУпАП настає зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З переглянутого в апеляційному суді відеозапису, вбачається, що він містить необхідну інформацію щодо обставин, які підлягають встановленню, зокрема, фактичні дані, які вказують на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, мав ознаки алкогольного сп`яніння та на неодноразові вимоги поліцейського про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я, відмовився від проходження такого.

ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, а тому працівники поліції правомірно склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі.

Будь-яких заперечень чи уточнень щодо вчиненого правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не зазначено, працівниками поліції були роз`ясненні його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст..63 КУ, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, який підписаний останнім власноруч, а тому всі наведені обставини в сукупності повністю спростовують апеляційні твердження сторони захисту, наведені в обґрунтування доводів про закриття провадження щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Отже, судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б не були предметом дослідження в суді першої інстанції, або порушень судом вимог матеріального або процесуального закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАПу виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає відомостям характеризуючим особу правопорушника.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання захисника ОСОБА_1 Козака І.О. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Старокостянтинівського районного суду від 22 лютого 2024 року задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 Козаку І.О. строк на апеляційне оскарження постанови Старокостянтинівського районного суду від 22 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 Козака І.О. на постанову Старокостянтинівського районного суду від 22 лютого 2024 року залишити без задоволення.

Постанову Старокостянтинівського районного суду від 22 лютого 2024 року, про притягнення до адміністративної відповідальності Ти ОСОБА_3 , за правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП залишити без змін

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя