Роздільнянський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 511/3395/23

Номер провадження: 3/511/12/24

"18" січня 2024 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Іванова О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

20.10.2023 року о 11 год. 10 хв. в м. Роздільна, по вул. Водопровідна Роздільнянського району Одеської області, гр. ОСОБА_1 керував т.з. мотоцикломMUSSTANG д/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка що не відповідає обстановці, зі згоди водія у встановленому законом порядку на місці зупинки т/з було проведено огляд з метою визначення стану сп`яніння за допомогою алкотестер «Драгер 6820», проба позитивна 0,26‰ проміле, від огляду в медичному закладі водій відмовився, під час огляду проводився відеозапис. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Позиція учасників розгляду справи.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення повістки, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Дослідивши фактичні обставини справи, надавши оцінку доказам, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Як відзначив суд у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього. Тому, суд у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги положення ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової присутності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та яка була належним чином повідомленою про дату та час судового засідання, суд приходить до переконання, що в цілях не порушення строків, встановлених ст. 38 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення слід розглянути за відсутності за наявними в справі про адміністративне правопорушення матеріалами.

Так, ч. 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 470473 від 20.10.2023 року, згідно якого 20.10.2023 року о 11 год. 10 хв. в м. Роздільна, по вул. Водопровідна Роздільнянського району Одеської області, гр. ОСОБА_1 керував т.з. мотоцкл musstang д/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка що не відповідає обстановці, зі згоди водія у встановленому законом порядку на місці зупинки т/з було проведено огляд з метою визначення стану сп`яніння за допомогою алкотестер «Драгер 6820» з метою встановлення стану сп`яніння, проба позитивна 0,26‰ проміле, від огляду в медичному закладі водій відмовився, під час огляду проводився відеозапис;

- результатом тестування на алкоголь №532, здійсненого приладом «Drager 6820», згідно якого у ОСОБА_1 виявлено 0.26‰ алкоголю;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат огляду, який здійснювався за допомогою газоаналізатора «Drager 6820» - результат огляду позитивний 0.26‰;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Роздільнянської ЦРЛ від 20.10.2023 року, згідно якого у результаті огляду, проведеного поліцейським у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, нестійка хода;

- диском з відеозаписом відносно факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР, згідно якого водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях останнього міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Враховуючи викладене, а також ступінь небезпеки, викликану тим, що водій 0.26. керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд вважає, що необхідним і достатнім адміністративним стягненням для правопорушника буде у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, суд врахував, що згідно довідки Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області від № 67/15723 від 23.10.2023 року, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Поряд з цим, об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 4 вересня 2023 року по справі № 702/301/20 зазначила, що суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Окрім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним і достатнім стягненням для ОСОБА_1 призначити штраф в межах санкції осудної статті з позбавленням права керування транспортними засобами.

Закон України «Про судовий збір» встановлює, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для прац ездатних осіб, тобто 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 268, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Реквізити для сплати штрафу:

Отримувач: ГУК в Од.обл./м.Роздільна/21081300

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37607526

Номер рахунку (стандарт IBAN): UA0015001

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку МФО: 899998

Код класифікації доходів бюджету: 21081300

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 гривень.

Реквізити для сплати судового збору:

отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783,

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

рахунок отримувача: UА0026001

код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що згідно статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя: О. В. Іванова

Постанова набрала законної сили "______" ____________20___р.

Срок пред`явлення до виконання постанови 3 місяці.