ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2023 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 (десять) неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень в дохід держави.

Стягнуто із ОСОБА_1 , 536 грн. 80 коп. судового збору.

На вказану постанову суду, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду.

У своїй скарзі апелянт вважає постанову суду такою, що прийнята із порушенням норм КУпАП, внаслідок необ`єктивного дослідження усіх матеріалів справи, помилкового і передчасного висновку про наявність у її діях складу правопорушення, а також унаслідок порушення норм процесуального права під час розгляду справи судом та сплину строків давності притягнення до відповідальності.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, так і інші матеріали справи не могли бути підставами визнання її винуватості, оскільки вони не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП; невірно визначають час вчинення правопорушення (зазначено 01.11.2023), коли жодних дій та/або бездіяльності нею не вчинялось у даний період, а перевірка ТОВ «Спліт» стосується періоду часу 2017-2022 років, а не 2023 року, як вказано у протоколі.

ЄУНСС №718/4049/23 Головуючий у І інстанції: Мінів О.І.

Провадження №33/822/122/24 Суддя-доповідач: Станковська Г.А.

Категорія: ч.1 ст. 163-1 КУпАП

Звертає увагу на те, що перевірка органом ДПС проводилась за період діяльності товариства з 01.01.2017 по 31.12.2022, тобто в інший період ніж зазначено у протоколі, що свідчить про недостовірність зазначених обставин справи щодо часу можливого вчинення правопорушення.

Однак, податковим органом застосовано статті Податкового кодексу України, що діяли на час проведення перевірки, а не станом на період з 01.01.2017 по 31.12.2022, тобто у порушення норми ст. 58 Конституції України, згідно якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Разом з тим, в порушення вимог ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.ст. 256, 268 КУпАП, протокол складено за її відсутності, їй не були роз`яснені права та обов`язки, не вручена копія протоколу, у ньому відсутній підпис у графі «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» та відсутня відмітка особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, про відмову від його підписання. Дата вчинення правопорушення - не відповідає дійсності, оскільки період листопад 2023 року перевіркою не охоплювався.

У матеріалах справи відсутні відомості про виклик та запрошення керівника ТОВ «Спліт» для складання протоколу про адміністративне правопорушення за місцем її реєстрації, відповідно до вимог пунктів 7-12 Інструкції (рекомендованим листом з повідомленням, як того вимагають, як і не вбачається чи отримано такий виклик-запрошення).

Акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Спліт» не є доказом вчинення правопорушення, оскільки відповідно до висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 03.11.2015 №826/20761/14 висновки, які викладені в акті не породжують обов`язкових юридичних наслідків.

Крім того, ТОВ «Спліт» є юридичною особою, має відповідний штат кадрів, у тому числі бухгалтера, який здійснює ведення податкового обліку, підписання та подання звітних документів, а тому працівниками ГУ ДПС у Чернівецькій області не перевірено чи виконувала саме вона обов`язки директора у період часу, який підлягав комплексній перевірці, яка саме посадова особа товариства здійснювала ведення податкового обліку у такий період (з 01.01.2017 по 31.12.2022), а тому передчасно і помилково складено протокол на неї, як керівника юридичної особи.

Вважає, що судом першої інстанції справжні обставини, за яких вчинено адміністративне правопорушення не з`ясовано, порушено норми процесуального і матеріального права, притягнуто до адміністративної відповідальності як фізичну особу, а не посадову особу ТОВ «Спліт», а тому постанова винесена з порушенням законодавства, та має бути скасована, а провадження у справі закрито.

В частині поновлення строків на апеляційне оскарження зазначає, що при розгляді даної справи та проголошення прийнятого рішення вона участі не приймала, а постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2023 р., яку їй було надіслано судом 15.01.2024 (копія конверта) нею отримана 19.01.2024, а тому вважає, що строк нею пропущений з поважних причин і просила його поновити.

Згідно ст. 289 КпАП України, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції дійсно не було повідомлено ОСОБА_1 про дату, час та місце слухання справи щодо неї за місцем її проживання, копію постанови на адресу останньої судом було направлено 22.12.2023 р. саме за місцем її проживання, яку ОСОБА_1 отримала 19 січня 2024 року, а апеляційну скаргу подала через поштове відділення 29 січня 2024 року.

Отже, на думку суду, ОСОБА_1 не пропущений строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Правопорушниця ОСОБА_1 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилася, хоча була належним чином повідомленою, проте її інтереси представляє адвокат Підгорна Л.Є.., яка не заперечувала щодо розгляду апеляційної скарги за відсутності підзахисної.

За таких обставин, відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Перевіривши доводи апеляційної скарги апелянта, вислухавши доводи адвоката Підгорної Л.Є., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею протиправної, винної дії чи бездіяльності (адміністративного правопорушення), яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. При цьому, в силу приписів 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, 20.11.2023 завідувачем Кіцманського сектору перевірок платників ГУ ДПС у Чернівецькій області Фівчук О.Д. при проведення планової виїзної документальної перевірки ТОВ «Спліт» (, вул. Молодіжна, 34 Б, с. Реваківці), посадова особа ОСОБА_1 директор ТОВ «Спліт» вчинила порушення п.187.1 ст. 187, п.189.1, п.189.9, п.192.1, п.198.1, п.198.5, п.198.6, п.201.1, п.201.10 ПК України, а саме встановлено заниження ПДВ у сумі 253 968 грн. та завищення від`ємного значення з ПДВ у сумі 895 010 грн., пп. 230.1.3 ст. 230 ПК України. Також встановлено порушення подання ел. документів по залишку пального, ст. 46, п.250.1, 250.2, 250.9 ст. 250 ПК України, а саме порушення термінів подання звітності.

Дата, час і місце вчинення порушення 01 листопада 2023 року, АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя суду першої інстанції дійшов висновку про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП. Зокрема вина ОСОБА_1 доводиться протоколом про адміністративне правопорушення №583/Ж13/24-13-07-08 від 20.11.2023, актом перевірки №6605/Ж5/24-13-07-08/30501704 від 01.11.2023, актом №483/ж6/24-13-07-08/30501704 від 20.11.2023 та ін..

Проте, на думку апеляційної суду, такі висновки суду першої інстанції є помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Аналогічні положення містить Інструкція з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затверджена наказом Міністерства фінансів України № 566 від 02.07.2016 року (далі - Інструкція).

Зокрема, відповідно до пункту 6 розділу ІІ Інструкції, при викладенні обставин правопорушення у протоколі вказуються місце та час його вчинення, суть правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається протокол, та які положення законодавства порушено. Якщо є свідки правопорушення та потерпілі, до протоколу вносяться їх прізвища, імена та по батькові, а також місце проживання.

Також до Протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, та документи, що можуть свідчити про обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність особи (за наявності). Кожний документ повинен мати свої реквізити (дату, назву, підписи тощо), містити достовірну інформацію та відповідати вимогам законодавства України про адміністративні правопорушення.

Між тим, протокол про адміністративне правопорушення №583/Ж13/24-13-07-08 від 20 листопада 2023 року не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

При викладенні у протоколі суті вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, у ньому зазначено лише перелік норм податкового законодавства та не вказано, які саме дії або бездіяльність у розумінні диспозиції ч.1 ст. 163-1 КУпАП були допущені нею, що призвели до порушення порядку ведення податкового обліку.

Матеріали даної справи не містять жодної первинної та іншої звітної документації, на підставі якої контролюючий орган дійшов висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу податкового та адміністративного правопорушення та часу, коли таке правопорушення було вчинено. Як і не встановлено та не зазначено посадові обов`язки ОСОБА_1 , як посадової особи - директора ТОВ «Спліт», невиконання яких тягне за собою відповідальність, передбачену ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до п.86.1. ст. 86 ПК України, акт перевірки - це документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає результати. Згідно з положень ст. 58 та п.86.8 ст. 86 ПК України, на підставі акту перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акту перевірки.

Тобто, акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства. При цьому акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не породжує, не змінює не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність.

Висновки, викладені у акті перевірки, є відображенням дій інспекторів та не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов`язків.

Таким чином, на думку апеляційного суду, акт перевірки не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки в силу норм Податкового Кодексу, акт перевірки не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Отже, єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-1 КУпАП, є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки. Суд констатує той факт, що у протоколі відсутнє посилання на узгоджене податкове повідомлення-рішення.

Крім того, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини»).

Так, диспозицією ч.1 ст. 163-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Норма частини 1 статті 163-1 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Однак посадові особи Кіцманського сектору перевірок платників ГУ ДПС у Чернівецькій області при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 163-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 зазначеної норми не дотрималися.

Суд звертає увагу, що у протоколі має бути зазначено місце, час вчинення правопорушення, а також конкретну суть кожного порушення ОСОБА_1 відповідної норми Податкового кодексу України, чого посадовими особами зроблено не було. Посилання ж у протоколі просто на норми Податкового кодексу України без конкретизації, яку норму якого Закону особою порушено, в чому полягає це порушення, які конкретно дії або бездіяльність допущені особою, не розкриває суті конкретного порушення, яке ставиться ОСОБА_1 , як директору ТОВ «Спліт» у вину, чим порушується право останньої на захист.

Окрім того, відповідно до статті 14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Тобто при зазначенні у протоколі про адміністративне правопорушення суті адміністративного правопорушення необхідно не лише вказувати факт порушення порядку ведення податкового обліку і його наслідки, але й зазначати, чи є відповідне порушення наслідком невиконання особою своїх службових обов`язків, встановивши, коли і ким такі службові обов`язки для неї були визначені.

Суд першої інстанції при розгляді даної адміністративної справи не звернув уваги на недоліки протоколу та передчасно прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується у статті 251 КУпАП.

Суд, згідно з приписами статті 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на матеріали адміністративного провадження, доказами вини ОСОБА_1 , якими оперують представники ГУ ДПС у Чернівецькій області є протокол про адміністративне правопорушення, акт перевірки та акт неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, у ході апеляційного розгляду встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог статті 256 КУпАП, а акт перевірки не є беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 в порушенні вимог ПК України та інших нормативних актів, інші докази у справі відсутні.

Отже, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні достатні та належні докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст. 163-1 КУпАП.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом.

За таких підстав, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, а тому апеляційна скарга останньої підлягає задоволенню, а постанова районного суду скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

У відповідності до п.2 ч.8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. 247, 289, 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2023 року відносно ОСОБА_1 , скасувати, а провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КУпАП, - закрити з-за відсутності у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська