ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/673/24 Справа № 178/2495/23 Суддя у 1-й інстанції - Берелет В. В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу захисника Чухонцевої Дар`ї Вікторівни на постанову Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2023 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 10 вересня 2023 року об 11 год. 30 хв., на трасі М30, 916 км, Кам`янського (Криничанського) району, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом, будучи позбавленою права керування, правопорушення вчинено повторно протягом року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В клопотанні про поновлення строку захисник наводить доводи про поважність причин пропуску строку, а саме, що оскаржену постанову винесено без участі ОСОБА_1 не повідомленої належним чином про час та дату судового засідання. Про наявність оскарженої постанови остання дізналась тільки 06 лютого 2024 року.

За змістом апеляційної скарги, захисник ставить питання про скасування постанови та закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що у справі відсутні належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 і її вина не доведена поза розумним сумнівом. Посилається на те, що у справі немає доказів факту керування транспортним засобом та факту притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2-4 ст. 126 КУпАП протягом року, тобто відсутня об`єктивна сторона правопорушення, а суд першої інстанції залишив це поза увагою, формально розглянув справу та виніс незаконне та необґрунтоване судове рішення.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судове засідання захисник та ОСОБА_1 не з`явились, про час та дату судового засідання повідомленні належним чином, про причини неявки ОСОБА_1 не повідомила, а захисник надіслала заяву про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні, проте будь-яких документів, які б підтверджували наявність цих обставин, суду не надала.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Мотиви апеляційного суду.

Щодо поновлення строку апеляційного оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником... Апеляційна скарга, подана після її закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_1 не була повідомленою належним чином у відповідності до ст. 2772 КУпАП про час і дату судового засідання в суді першої інстанції, будь-яких відомостей про направлення та отримання нею судових повісток у справі відсутні, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає клопотання обґрунтованим, тому строк апеляційного оскарження підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, доходить наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, зокрема, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи (ч. 1 ст. 2772 КУпАП).

Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: (1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; (2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; (3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; (4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; (5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (стаття 278 КУпАП).

Як слідує з матеріалів справи вона надійшла до суду першої інстанції 27 вересня 2023 року і 04 жовтня 2023 року суд розглянув справу та виніс оскаржену постанову. Повістка про виклик ОСОБА_1 до суду на 04 жовтня 2023 року у справі відсутня. Апеляційний суд зважає на те, що суд розглянув справу у день який зазначений інспектор поліції в протоколі. Водночас, як свідчить практика розгляду справ про адміністративні правопорушення, інспектори поліції, заповнюючи графу протоколу «Повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться…» повідомляють особі, що це є попередні час та дата судового засідання і суд повідомить особу, шляхом надсилання повістки. Як правило судові засідання відбуваються в інший час та дату, ніж ті, що вказані у протоколі поліцейським, що об`єктивно обумовлено тим, що поліцейський не може знати графік, організацію роботи та навантаження судді. У будь-якому разі зазначення поліцейським дати та часу судового засідання в протоколі не звільняє суд від обов`язку виконати вимоги ст. 2772 КУпАП і належним чином повідомити особу, зокрема і на ту дату, яку поліцейський зазначив у протоколі і в такому випадку такі відомості будуть додатковим підтвердження факту, що особа була повідомлена про час, дату та місце судового розгляду.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що суд розглянув справу 04 жовтня, коли вона надійшла до суду 27 вересня 2023 року, хоча закон встановлює, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення (ч. 1 ст. 277 КУпАП).

Подія інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення мала місце 01 вересня 2023 року, отже з матеріалів справи не вбачається, що закінчувались строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП або особа зловживала своїми процесуальним правами або були інші об`єктивні обставини для того, щоб розгляд справи судом першої інстанції в такі короткі строки був чимось виправданий і необхідність швидкого розгляду справи переважали право особи на доступ до суду та реалізацію права на захист.

Посилання суду на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» у якому ЄСПЛ зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, є слушними, проте не можуть застосованими у цій справі, оскільки обставини у справі у справі «Пономарьов проти України» істотно відрізняються від обставин цієї справи. Так у п. 42 вказаного рішення ЄСПЛ встановив порушення, виходячи з таких обставин: «Суд зазначає, що стороні у провадженні було поновлено строки, не дивлячись на те, що товариство було поінформовано про рішення від 5 жовтня 2001 року якщо не одразу ж після його винесення, то в найкоротші строки. Товариство подало першу апеляційну скаргу у листопаді 2001 року, але вона не була розглянута з низки причин, і несплата державного мита була лише однією із них (див. пункт 11 вище). Через два роки товариство подало нову апеляцію, стверджуючи, що воно не могло сплатити державне мито в той час, коли рішення суду першої інстанції могло б бути оскаржене відповідно до законодавства. Суд зазначає, що товариство не стверджувало про відсутність коштів, а наполегливо стверджувало про відсутність вільних коштів для сплати державного мита. Більше того, немає свідчень того, що товариство коли-небудь зверталося із проханням відстрочити чи розстрочити сплату державного мита, що воно могло б зробити відповідно до національного законодавства (див. відповідне національне законодавство вище). У такій ситуації, надаючи дозвіл товариству подати повторну апеляційну скаргу зі спливом значного проміжку часу та після початку виконання рішення суду на підставах, які, на думку Суду, мали на меті не виправлення серйозних судових помилок, а лише перегляд та нове вирішення справи, національні суди порушили принцип юридичної визначеності та "право на суд" заявника, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції. Таким чином у цій справі було порушення цієї статті».

Отже, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не забезпечив її право особисто приймати участь в судовому засіданні, надавати пояснення, докази, скористатись правничою допомогою та іншим чином реалізувати своє право на захист, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги захисника в цій частині є обґрунтованими.

Окрім зазначеного вище, суд апеляційної інстанції встановив неналежне виконання місцевим судом вимог статті 283 КУпАП, якими регламентується зміст постанови суду.

Згідно із вимогами, які викладені у цій статті, постанова повинна містити, зокрема: опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. В постанові, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Вказаним положенням закону оскаржена постанова не відповідає, у зв`язку з чим є незаконною та винесена з грубим порушення положень процесуального закону.

Як слідує зі змісту оскарженої постанови вона взагалі не містить посилання суду на докази у цій справі, суд не навів у постанові на підставі яких доказів він прийняв оскаржене судове рішення, не розкрив їх зміст та навіть не перелічив їх у постанові.

Крім того, суд першої інстанції встановив, що 10 вересня 2023 року об 11 год. 30 хв., на трасі М30, 916 км, Кам`янського (Криничанського) району, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом, будучи позбавленою права керування, правопорушення вчинено повторно протягом року.

Відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керувати транспортними засобами, передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП, порушення якої не інкримінувалось ОСОБА_1 у протоколі, у зв`язку з чим суд вийшов за межі «обвинувачення» і встановив обставини за якими протокол не складався, чим допустив істотне порушення вимог процесуального закону та суперечності у своїх висновках.

В постанові суду також не зазначено який пункт Правил дорожнього руху вона порушила. Суд залив поза увагою, що диспозиція статті 126 КУпАП є бланкетною і для розкриття змісту правопорушення відсилає до інших нормативно-правових актів, тому зазначення в постанові нормативно-правового акту порушення встановлено судом є встановлено судом є обов`язкове.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (40 800 грн) з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого, що є суворішим навіть порівняно з деякими санкціями Кримінального кодексу України, тому суд мав більш ретельно підійти до розгляду цієї справи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення, який передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону, що є підставою для скасування постанови суду, проведення повторного розгляду справи та винесення нової постанови.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 10 вересня 2023 року об 11 год 30 хв, на трасі М30, 916+817 км, Кам`янського району, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом Мерседес-Бенс С200 НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії на право керування таким т.з. Правопорушення вчинене повторно протягом року, чим порушила вимоги 2.1 «а» Правил дорожнього рух, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Встановлені обставини та доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 557208 від 10.09.2023, який складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, уповноваженою посадовою особою. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердила, що зі змістом протоколу ознайомлена. Протокол не містить будь-яких пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди з фактичними обставинами, викладеними у ньому. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу, чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляла. Як і не заявляла, що вона не керувала транспортним засобом. З протоколу слідує, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ), роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, а також положень ст. 268 КУпАП (а.с. 1).

Відповідно до рапорта працівника поліції Ігнатової І. О. ОСОБА_1 була зупинена за порушення дорожнього знака 3.41 ПДР за що стосовно неї було винесено постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 2).

Відповідно до засвідченої копії роздруківки постанови серії ЕАР № 6336006 від 27.12.2022 ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 3).

Згідно з довідкою, яка була долучена до протоколу, з відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області від 13.09.2023 згідно бази даних «НАІС» ОСОБА_1 не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...

Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (п. 2.1 Правил дорожнього руху).

Водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії (п. 1.10 Правил дорожнього руху).

Таким чином, апеляційний суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Позиція захисника зводиться до тверджень, що у матеріалах справи відсутні докази керування останнім транспортним засобом та відсутні законні підстави зупинки транспортного засобу.

З такими твердженнями захисту суд апеляційної інстанції погодитись не може, оскільки за вимогам ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані.

Так, відповідно до відомостей, які долучені до протоколу ОСОБА_1 притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та на неї було накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. (а.с. 3).

Захисник не надав до апеляційного суду відомостей про оскарження постанови та/або її скасування у встановленому законом порядку, як і постанови стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Факт керування транспортним засобом підтверджується протоколом, підписаним ОСОБА_1 без заперечення того, що вона керувала т.з. та рапортом поліцейського в якому зазначена підстава зупинки т.з. Крім того, апеляційна скарга захисника не містить логічних пояснень, як ОСОБА_1 опинилась на трасі М30, 916+817 км, Кам`янського району, Дніпропетровської області, при цьому проживає у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх взаємоузгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Інших доводів апеляційна скарга захисника не містить і зводиться до цитування практики ЄСПЛ, положень нормативно-правових актів безвідносно до фактичних обставин цієї справи, що не є достатнім обґрунтуванням вимог апеляційної скарги, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, при цьому не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

При вирішення питання про вид та розмір адміністративного стягнення, апеляційний суд, враховує положення ч. 2 ст. 38 КУпАП, відповідно до яких, якщо справи про адміністративне правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як встановлено апеляційним судом адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинила 10 вересня 2023 року, тому строк накладення адміністративного стягнення на день розгляду справи апеляційним судом та винесення постанови 01 березня 2024 року, закінчився (11 грудня 2023 року).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи вимоги ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП адміністративне провадження стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду апеляційним судом справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Отже, апеляційний суд доходить висновку про часткове задоволення апеляційної скарги захисника, скасування постанови суду першої інстанції та винесення нової постанови.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Чухонцевої Дар`ї Вікторівни задовольнити та поновити строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Чухонцевої Дар`ї Вікторівни задовольнити частково.

Постанову Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч, 5 ст. 126 КУпАП та закрити провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун