Справа № 353/1307/23
Провадження № 3/353/29/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіна У.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, пенсіонера, одруженого, гр. України, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

14.11.2023 року інспектором СРПП Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції Дужиком Я.О. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 191585 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до якого «14.11.2023 року о 02 год. 10 хв. в с. Нижнів по вул. Дністерська, 12, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ЗАЗ Sens», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810» та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР».

11.12.2023 року ОСОБА_1 подав до суду письмову заяву, в якій просив справу про адміністративне правопорушення направити на розгляд за місцем його проживання в Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Відповідно ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Враховуючи те, що у протоколі про адміністративне правопорушення місцем вчинення адміністративного правопорушення вказано АДРЕСА_2 та нормами КУпАП не передбачено розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за місцем проживання порушника, судом відмовлено в заволенні клопотання ОСОБА_1 про направлення справи на розгляд за місцем його проживання до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

26.02.2024 року ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення, в яких просив провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зокрема зазначив, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає. 14.11.2023 року, близько 16 год. він, керуючи транспортним засобом, відчув поломку свого автомобіля (лівий кулак) та вирішив його відремонтувати. Не доїжджаючи до с. Нижнів він розпочав ремонт автомобіля. Після того як стемніло, він почав себе погано почувати, та після заміни деталі поїхав туди де горіло світло, щоб люди викликали швидку, оскільки у нього розрядився телефон. В кінці села він зупинився, випив ліки та ліг на заднє сидіння. Через деякий час до нього підійшли поліцейські, уточнили чому він тут стоїть, чи не являється він терористом та перевірили документи. Він пояснив їм, що погано себе почуває, має біль у грудях, під час ремонту автомобіля вдарився носом, у нього йде носом кров, а тому він змушений був зупинитись. Проте працівники поліції не запропонували йому проїхати до лікарні, щоб надати медичну допомогу, залишили його в небезпеці для життя, однак мали намір відправити його на перевірку на стан сп`яніння. Ствердив, що у нього в серці стоять стенти і в лівому шлуночку серця дуже великий тромб, а тому вживання алкоголю його б вбило. Також звернув увагу на те, що працівниками поліції допущено процесуальні порушення при складанні матеріалів справи. Зокрема вони не містять доказів того, що саме він 14.11.2023 року о 02 год 10 хв. по вул. Дністерській, 12, с. Нижнів керував транспортним засобом. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про те, що здійснювалась відеофіксація, не вказано назву приладу, його серію та номер. У його присутності не складали та не вручали йому направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння. На долученому відеозаписі відсутні відомості про вкладання в його присутності протоколу про адміністративне правопорушення. Рапорти працівників поліції не можуть слугувати доказами по справі. Копія протоколу про адміністративне правопорушення не була йому вручена та не направлена поштовим зв`язком. Отже вищезазначені обставини свідчать про порушення працівником поліції процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав раніше подані письмові пояснення та просив провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Ствердив, що працівники поліції на його вимогу не викликали швидку допомогу та не дозволили йому скористатись правовою допомогою адвоката.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Синишин П.Є. просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зокрема зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у час та місці, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, та був зупинений працівниками поліції. Ствердив, що 14.11.2023 року в ОСОБА_1 поламався автомобіль, який він ремонтував до нічного часу. Після цього він поїхав на блокпост, перед яким зупинився, щоб переночувати, оскільки він погано себе почував, є сердечником, переніс операцію. Люди, які були на блокпості, повважали, що це диверсант, а тому викликали працівників поліції. На момент прибуття працівників поліції, автомобіль стояв на узбіччі та ОСОБА_1 не керував ним, а спав на задньому сидінні. Проте працівники поліції в порушення вимог закону склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також зазначив, що долучені до матеріалів справи рапорти працівників поліції не є доказами по справі. У протоколі про адміністративне правопорушення не вказано чіткого переліку доказів, що до нього додаються, а також не зазначено відомостей про те, що здійснювалась відеофіксація, не вказано назву приладу, його серію та номер. Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння не містить підпису ОСОБА_1 . Копія протоколу про адміністративне правопорушення також не була вручена/направлена ОСОБА_1 Відеозапис не є безперервним, тобто з моменту зупинки транспортного засобу до моменту складання протоколу ппро адміністративне правопорушення.

Інспектор СРПП Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області старший лейтенант поліції Дужик Я.О. та поліцейський Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області старший сержант поліції М.Богак в судове засідання неодноразово не з`явились, причин неявки суду не повідомили.

При прийнятті рішення за наслідками розгляду справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що процесуальні особливості справ про адміністративні правопорушення прирівнюються до кримінального процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, обов?язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є саме керування транспортним засобом в стані сп?яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп?яніння.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.ч. 3, 5, 6 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, як зазначено в п. 8 розділу ІІ цієї Інструкції, поліцейським має бути оформлене направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до п. 10 розділу ІІ вищевказаної Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Проте, в порушення вищевказаних вимог, доданий до матеріалів справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, містить логічні суперечності. Так в даному акті зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння, однак в наступному рядку зазначено, що ОСОБА_1 з результатами огляду згоден. При цьому його підпис у вказаній графі відсутній та зазначено, що він від підпису відмовився, однак не зазначено прізвища та адреси свідків/понятих, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від підписання даного акту (а.с. 4).

Відповідно до п.п. 6, 7 розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно з п.п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Однак, в порушення вищевказаних вимог, додане до матеріалів справи направлення на огляд ОСОБА_1 для визначення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я, свідчить про порушення поліцейським вищевказаних вимог щодо порядку направлення водія транспортного засобу для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зокрема з вказаного направлення вбачається, що особу було доставлено на огляд у заклад охорони здоров`я КПН «ПОКЦПЗ», про що свідчить підпис посадової особи, а саме інспектора СРПП Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції Дужика Я.О.

Проте з відеозапису, наданого працівниками поліції, вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 не доставлявся до закладу охорони здоров`я з метою проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Окрім цього, з вказаного направлення вбачається, що ОСОБА_1 направлено на огляд до КПН «ПОКЦПЗ» (м. Івано-Франківськ). Однак, відповідно до Переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Додаток № 1 до наказу ДОЗ ОДА № 364 від 07.06.2021 року) заклад охорони здоров`я, якому надано таке право, має зовсім іншу назву, а саме КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я» Івано-Франківської обласної ради. До цього ж цей заклад, згідно вказаного переліку не являється найближчим закладом охорони здоров`я, якому надано право на проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Так, у даному конкретному випадку, найближчим закладом охорони здоров`я, згідно зазначеного переліку є КНП «Тлумацька центральна міська лікарня» Тлумацької міської ради (вул. Винниченка, 84, м. Тлумач Івано-Франківської області).

Також протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 191585 від 14.11.2023 року складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому не зазначено конкретне місце вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, не вказано назву району та області, що позбавляє суд можливості повно, всебічно та об`єктивно дослідити обставини справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що копія протоколу про адміністративне правопорушення не була вручена ОСОБА_1 на місці його складення, у зв`язку з відмовою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підпису у ньому.

В той же час вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення є важливою гарантією того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ознайомлена зі змістом обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та має можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Зокрема, зі змісту рішення Європейського суду по справі «Ґалстян проти Вірменії» вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення, який містить обвинувачення та є головним доказом по справі, повинен мати відомості про точний час, коли цей документ був пред`явлений особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та чи мала вона достатній час на ознайомлення з ним.

Враховуючи стадію, на якій знаходиться розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, в суді вжито всіх заходів для реалізації ОСОБА_1 права на захист в судовому провадженні, останній ознайомився з матеріалами справи та йому була надана можливість скористатись правовою допомогою, а тому суд вважає, що відсутні правові підстави для повернення протоколу для його належного оформлення та забезпечення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Дослідивши в судовому засідання додані до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали, суд встановив, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відомості про те, що здійснювалась відеофіксація, не вказано назву приладу, його серію та номер.

При цьому суд враховує те, що обов`язок проводити повну фіксацію як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими, передбачений «Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженою наказом МВС України 18.12.2018 року № 1026, зареєстрована в МЮ України 11.01.2019 року за № 28/3299 (в подальшому Інструкція від 18.12.2018 року). Відповідно до п. 5 розділу ІІ цієї Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу. На думку суду, метою обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським, є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення.

Судом не розцінюється як належний і допустимий доказ доданий працівниками поліції до матеріалів справи диск із відеофайлом, оскільки такий диск містить лише фрагменти відео, на яких відсутня безперервна відеозйомка, до її завершення. При цьому, відеоматеріали, які містяться на диску не містять факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «ЗАЗ Sens», д.н.з. НОМЕР_1 , о 02 год. 10 хв. 14.11.2023 року по вул. Дністерській, 12, с. Нижнів, та його зупинки працівниками поліції. Відео лише відображає те, як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки стверджував, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а ночував в автомобілі на блокпості, оскільки погано себе почував, являється інфарктником та випив таблетки від серця. При цьому ОСОБА_1 вимагав надати йому можливість скористатить послугами адвоката, однак працівники поліції, роз`яснивши йому права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, не надали йому можливості скористатись правовою допомогою, а сказали очікувати на складання протоколу про адміністративне правопорушення. Наступних фрагментів відео, які б свідчили про складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та доданих до нього матеріалів, диск не містить (а.с. 5).

У відповідності до консультативної довідки СП «Міська поліклініка № 2» (м. Івано-Франківськ) від 29.01.2024 року ОСОБА_1 дійсно поставлено діагноз: ІХС стенокардія ФК ІІ; кардіосклероз постінфарктний (інфаркт міокарду 23.07.2018 року) та дифузний; хронічна аневризма в зоні рубця; тромб верхівки ЛШ (23.07.2018 року); ХКС ІІА ФК ІІІ із зниженою систологічною функцією; стан після стентування медіального сегменту ПМШГ ЛКА ВМS 3,0-18 мм DES ALEX 3.0-26 мм; гіпертонічна хвороба ІІІ стадії, 3 ступінь, ризик дуже високий; хронічний адгезивний перикардит (а.с. 56).

Отже наданий працівниками поліції відеозапис не підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки на ньому не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 02 год. 10 хв. 14.11.2023 року, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили, що 14.11.2023 року під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису, передбачені вищевказаною Інструкцією від 18.12.2018 року, то залучення свідків у даному випадку є обов`язковим, у відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП. Однак, в порушення даної вимоги та вимоги ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано прізвища та адреси свідків.

Суд не приймає до уваги рапорти інспектора СРПП Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції Дужика М.В. від 14.11.2023 року (а.с. 8) та поліцейського Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області старшого сержанта поліції М.Богака, які доданий до матеріалів справи, оскільки вони не можуть слугувати доказами винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення (відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а). До цього ж рапорт поліцейського Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області старшого сержанта поліції М.Богака, відповідно до резолюції начальника поліції, долучений до матеріалів справи 13.11.2023 року, що передувало події, яка відбулась 14.11.2023 року (а.с. 7, 8).

Оскільки під час розгляду справи судом не здобуто, а поліцією не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 02 год. 10 хв. 14.11.2023 року, то і акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.11.2023 року не мають правового значення для вирішення справи (а.с. 7, 8).

Будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до матеріалів справи не долучено.

Отже, в порушення вимог вищевказаних Інструкцій та ст. 266 КУпАП, працівник поліції належним чином не зафіксував в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 191585 від 14.11.2023 року та інших матеріалах факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмову останнього, як водія, від проходження огляду для визначення стану сп`яніння.

Керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

При вказаних не з`ясованих обставинах, відсутності доказів про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у дату, час та місці зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, сам по собі наявний протокол про адміністративне правопорушення не дає достатньо підстав для впевненого і переконливого висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 в скоєнні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначені обставини свідчать про порушення працівником поліції процедури фіксації адміністративного правопорушення, складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 191585 від 14.11.2023 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також неправомірного позбавлення ОСОБА_1 його конституційного права на правову допомогу.

Обов`язок доведення правомірності складання протоколу лежить на працівнику поліції, в тому числі і шляхом надання суду всіх матеріалів по справі на підтвердження вчинення особою правопорушення.

Аналогічні позиції стосовно допущених працівниками поліції порушень оформлення матеріалів справи та інших документів у справах про адміністративні правопорушення викладені Верховним судом у постановах по справі № 204/8036/16-а від 19.02.2020 року (виключно водій, а не особа, яка сидить з кермом, підлягає відповідальності за порушення Правил дорожнього руху), по справі № 216/5226/16-а від 18.07.2019 року (доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення), по справі № 177/525/17(2-а/177/23/17) від 08.07.2020 року (сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення), по справі № 524/5536/17 від 15.11.2018 року (відеозапис, поданий на підтвердження факту порушення ПДР, є неналежним доказом, якщо в протоколі немає посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис).

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд враховує положення ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод, а також беручи до уваги висновки ЄСПЛ у справах «Малофаєва проти Росії», рішення від 30.05.2013р., та «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016р., ЄСПЛ серед іншого зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготовитися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» є джерелом національного права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року N 12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

Таким чином вважаю, що по даній справі про адміністративне правопорушення за протоколом серії ААД № 191585 від 14.11.2023 року не доведено поза всяким розумним сумнівом факт порушення 14.11.2023 року ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому суд приходить до висновку про відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП. Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 221, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та керуючись ст.ст. 9, 40-1, 130, 251, 256, 280, 283, 284, 287, 291, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. віднести на рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня винесення постанови через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області.

СуддяУ. Ю. ЛУКОВКІНА