ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/2159/23

Провадження № 3/293/63/2024

28 лютого 2024 рокусмт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Збаражський Олег Миколайович, розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.5 ст. 126, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

26.12.2023 до Черняхівського районного суду Житомирської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП (справи № 293/2159/23, №293/2160/23).

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до вимог п.6 Розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 №814, у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою.

Таким чином, суд вважає за доцільне об`єднати в одне провадження матеріали справ про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП, так як вони складені відносно однієї і тієї ж особи, з присвоєнням єдиного унікального номеру №293/2159/23.

28.02.2024 в судовому засіданні ОСОБА_1 , після роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, свою вину у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень не визнав. Надав в судовому засіданні пояснення, що 23.12.2023 у вечірній час зі своїм знайомим ОСОБА_2 на своєму мотоциклі поїхали до магазину в смт Черняхів, при цьому знайомий був за кермом мотоциклу, а він сидів позаду як пасажир. Ніяких документів з собою не брав, адже знав, що керувати мотоциклом не має права і за кермом буде його знайомий. Не доїжджаючи до магазину, що за мостом, мотоцикл перестав працювати так як в ньому закінчилось пальне. Після цього, він увімкнув на мотоциклі ближнє світло фар та по правій частині дороги почав вести його в руках до найближчої АЗС, щоб заправити його. При цьому, мотоцикл він вів руками по краю проїзної частини, а сам йшов зліва від мотоцикла тримаючи його за кермо. В цей час йому на зустріч виїхав автомобіль патрульної поліції, та зупинившись біля нього, патрульний поліції повідомив, що вони його зупинили так як він їхав без мотошолома. Він став пояснювати працівникам поліції, що не їхав на мотоциклі, а вів його в руках, однак працівник поліції почав наполягати на тому, що вони бачили як він їхав на мотоциклі. Після цього, працівник поліції почав пропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці або їхати до лікарні. Втомившись пояснювати працівникам поліції те, що він не керував мотоциклом тому не має проходити огляд на стан сп`яніння, адже не є водієм мотоциклу, він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Протоколи та постанови працівник поліції складав в службовому автомобілі. Права особи, що притягається до адміністративної відповідальності йому ніхто не роз`яснював, в тому числі і право на захист. Підписувати протоколи він відмовився адже не вважав себе винним.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Шпонарський Є.В. просив закрити провадження по справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП, про що подав відповідне письмове клопотання. Як на підставу закриття провадження стосовно ОСОБА_1 , посилався на те, що матеріали справи не містять доказів керування мотоциклом за обставин, вказаних в протоколах про адміністративні правопорушення. Відеозапис з нагрудної камери поліцейського не відображає відомостей про вчинення правопорушень ОСОБА_1 , зазначених в протоколах серії ААД №171808 та ААД №171745, тому такий не може бути належним та допустимим доказом в розумінні ст. 251-252 КУпАП. Звернув увагу суду на те, що на вказаному відео неможливо розгледіти рух транспортного засобу та хто керував ним, тим паче розрізнити чи в мотошоломі був водій чи без нього. Крім того, зазначив, що протоколи про адміністративні правопорушення не містять відомостей про технічний засіб, яким було здійснено відеозапис правопорушень, тому такий не може бути прийнятий до уваги судом. Також працівником поліції було грубо порушено права ОСОБА_1 , адже в супереч положенням ч.4 ст. 256 КУпАП, не роз`яснив ОСОБА_1 жодних прав, включаючи основне - право на захист.

В судовому свідок ОСОБА_2 пояснив, що 23.12.2023 у вечірній час зі своїм знайомим ОСОБА_1 на його мотоциклі поїхали за запчастинами в смт Черняхів. Мотоциклом керував він, ОСОБА_1 був пасажиром. По дорозі до магазину закінчилось пальне, тому ОСОБА_1 повів мотоцикл в руках до найближчої заправки, а він пішов пішки за запчастинами. В подальшому дізнався, що ОСОБА_1 зупини працівники поліції та склали протоколи.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, доводи захисника Шпонарського Є.В., пояснення свідка ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В порядку статті 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 Правил дорожнього руху).

Встановлено, що 23.12.2023 близько 20 год. 50 хв. в смт Черняхів, по вул. Житомирській, 8, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом SHIHERAY XY 250GY 9А д.н.з. відсутній, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження на місці зупинки на стан алкогольного сп`яніння та в медичному закладі відмовився на нагрудний відео реєстратор поліцейського, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №171745.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 171808 від 23.12.2023 встановлено, що 23.12.2023 близько 20 год. 50 хв. в смт Черняхів, по вул. Житомирській, 8, ОСОБА_1 керував транспортним засобом SHIHERAY XY 250GY 9А д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування даним видом транспортного засобу, повторно протягом року відповідно до адміністративної постанови ББА 320107 від 20.12.2023, чим порушив п. 2.13 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.5 ст. 126 КУпАП.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, наявність яких доводиться шляхом надання належних та допустимих доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №171745 дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Разом з тим, в ході розгляду даної адміністративної справи встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких допустимих та належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 чинив дії, які йому інкриміновані у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВС України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у цьому випадку є водії транспортного засобу.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Щодо об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, законодавець передбачає три склади об`єктивної сторони даного правопорушення, які полягають у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи викладене вище, обов`язковими елементами об`єктивної сторони такого правопорушення, як керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є факт керування транспортним засобом та факт перебування водія у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, згідно КУпАП підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за керування водієм транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є встановлення та підтвердження належними і допустимими доказами двох складових: керування транспортним засобом та перебування водія транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння.

Так, доводячи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейські посилаються на обставини, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №171745, з якого вбачається, що відмова водія від проходження огляду на виявлення ознак сп`яніння зафіксована на нагрудний відеореєстратор поліцейського.

Під час розгляду справи судом було переглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який був здійсненний на місці події, та з патрульного автомобіля. З оглянутих відеофайлів вбачається, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та його зупинка працівниками патрульними поліції не зафіксовані технічними засобами, незважаючи на те, що ОСОБА_1 заперечував факт керування, порушення ПДР та зупинки його у встановленому порядку. Крім того, патрульний поліції не складав протоколи у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини за відсутності інших належних і допустимих доказів.

Відповідно, суд дійшов висновку, що зібрані докази не можуть вважатися належним та допустимими доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на викладені вище обставини суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви щодо доведеності винуватості необхідно тлумачити на користь особи, яка притягається до відповідальності (ст. 62 Конституції України).

Згідно ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до диспозиції частин 2, 3, 4 ст. 126 КУпАП, передбачено відповідальність за:

- керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом;

- керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами;

- керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

За вказаних підстав, суд також дійшов висновку, що зібрані докази не можуть вважатися належним та допустимими доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, оскільки адміністративна відповідальність наступає саме за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, тощо, вчиненим повторно протягом року.

Як встановлено судом, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 дослідженими судом доками не доведено. Інших допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, до матеріалів справи не додано, зокрема відсутня копія постанови про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за частинами другою - четвертою ст. 126 КУпАП.

За таких обставин, суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126, ч. 1 ст.130 КУпАП є сумнівною та не доведеною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованих йому правопорушеннях не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення №293/2159/23, №293/2160/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Об`єднаній справі про адміністративні правопорушення присвоїти єдиний унікальний номер судової справи №293/2159/23.

Провадження у об`єднаній справі №293/2159/24 відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ