"18" березня 2024 р. Справа № 363/1166/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею було визначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 287707 від 31.01.2024 року вбачається, що 24 серпня 2023 року о 22 год. 50 хв. у с. Синяк Бучанського району Київської області, вул. Овчаренка, буд. 5, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого допустив наїзд на паркан та господарську будівлю домоволодіння АДРЕСА_2 , що призвело до матеріальних збитків та тілесних ушкоджень ОСОБА_2 .

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У той же час до Вишгородського районного суду Київської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею було визначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 287708 від 31.01.2024 року вбачається, що 24 серпня 2023 року о 22 год. 50 хв. у с. Синяк Бучанського району Київської області, вул. Овчаренка, буд. 5, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, стан алкогольного сп`яніння 0,90 проміле, що було підтверджено висновком судово токсикологічної експертизи № 8П/344.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9А ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП - якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Зі змісту наведеного нормативного припису вбачається, що допускається розгляд одним і тим же органом (посадовою особою) справ про адміністративне правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються Вишгородським районним судом Київської області, то Суд вважає за доцільне вищевказані справи про адміністративне правопорушення об`єднати в одне провадження для спільного розгляду і вирішення, оскільки правопорушення вчинені одним і тим же правопорушником, в тому ж самому місці. У той же час об`єднаному провадженню необхідно присвоїти № 363/1166/24.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом направлення SMS-повідомлення на його номер телефону, що вказаний у матеріалах справи про адміністративне правопорушення. До судового розгляду від ОСОБА_1 надійшли заяви, в яких він вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та просив обмежитись мінімальним покаранням. Відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та інших матеріалах справи, ОСОБА_1 не оспорював, підтвердив їх достовірність.

Крім того, ОСОБА_1 було заявлено клопотання про розстрочку суми штрафу, що буду накладений на нього судом. Подане клопотання було мотивовано складними сімейними обставинами, фінансовими труднощами. У зв`язку з цим ОСОБА_1 просив врахувати, що не має можливості сплатити передбачений законодавством штраф своєчасно у повному обсязі. Однак, оскільки ОСОБА_1 має бажання сплатити штраф з метою спокутування власної провини у вчиненому правопорушенні, то просив розстрочити його сплату, визначивши порядок, своєчасність та черговість його сплати на розсуд суду.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини встановлено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У Постанові ВП ВС від 12.01.2023 року у справі № 9901/278/21 було встановлено, що реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, клопотань про відкладення судового розгляду суду не надав, просив розгляд справи проводити за його відсутності, а справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до ч. 3 ст. 268 КУпАП не належать до переліку справ, що розглядаються за обов`язкової присутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, то суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 287707 від 31.01.2024 року, складений у присутності ОСОБА_1 та особисто ним підписаний; зауважень та заперечень щодо протоколу та відомостей, викладених у ньому, не виявлено; містить пояснення ОСОБА_1 , в яких він висловлює згоду зі складеним протоколом та викладеними у ньому обставинами;

- заявою ОСОБА_1 , в якій він визнав факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та вину у його вчиненні, підтвердив обставини та факти, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.08.2023 року;

- схемою місця ДТП від 25.08.2023 року;

- постановою про закриття кримінального провадження від 04.01.2024 року;

- протоколом допиту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в своїх показаннях фактично підтвердив обставини та факти дорожньо-транспортної пригоди, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та відображені на схемі місця ДТП;

- висновком експерта № 293/Е, з якого вбачається, що внаслідок ДТП, що сталося через дії ОСОБА_1 , потерпілій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завдано легких тілесних ушкоджень;

- висновком експерта від 21.11.2023 року № СЕ-19/111-23/55643-ІТ, з якого вбачається, що автомобіль ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , керування яким здійснював ОСОБА_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував в технічно справному стані;

- водійським посвідченням ОСОБА_1 , з якого вбачається наявність у ОСОБА_1 права керування транспортними засобами.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1 , які виразилися у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, правильно кваліфіковані ст. 124 КУпАП; провину ОСОБА_1 вважаю доведеною.

Також суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, доходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення можливе лише у випадку, коли належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, безпосередньо дослідженими судом, встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення та вину особи у його вчиненні.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

При цьому відповідно до п. 27 ППВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 - якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 року - у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, відмова або ухилення особи від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння має бути зафіксована у протоколі про адміністративне правопорушення з обов`язковим залученням щонайменше 2 свідків.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 287708 від 31.01.2024 року, складений у присутності ОСОБА_1 та особисто ним підписаний; зауважень та заперечень щодо протоколу та відомостей, викладених у ньому, не виявлено; містить пояснення ОСОБА_1 , в яких він висловлює згоду зі складеним протоколом та викладеними у ньому обставинами; підтверджує факт вживання алкоголю;

- заявою ОСОБА_1 , в якій він визнав факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та вину у його вчиненні, підтвердив обставини та факти, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.08.2023 року;

- схемою місця ДТП від 25.08.2023 року;

- постановою про закриття кримінального провадження від 04.01.2024 року;

- протоколом допиту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в своїх показаннях фактично підтвердив обставини та факти, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення;

- висновком судово токсикологічної експертизи № 8П/344, яким підтверджено факт перебування ОСОБА_1 на момент здійснення керування транспортним засобом стану алкогольного сп`яніння, стан алкогольного сп`яніння 0,90 проміле;

- водійським посвідченням ОСОБА_1 , з якого вбачається наявність у ОСОБА_1 права керування транспортними засобами.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, належними і допустимим та такими, що доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 та ч. 1 ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 та ч. 1 ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 23, 33 КУпАП при призначенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність і вважає, що оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, стягнення відповідно до ст. 36 КУпАП слід призначити відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 щодо розстрочення сплати призначеного штрафу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлюється, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Таким чином, чинне законодавство, що встановлює порядок провадження та порядок виконання постанов у справах про адміністративне правопорушення, передбачає можливість відстрочення або розстрочення виконання постанови, у тому числі якою призначено стягнення у вигляді штрафу, якщо наявні обставини, які ускладнюють виконання постанови або роблять виконання постанови неможливим. Зазначені питання вирішуються органом (посадовою особою), які виносили постанову про накладення адміністративного стягнення.

Судом з наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення та клопотання ОСОБА_1 встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, на даний момент часу проходить військову службу, має складні життєві та сімейні обставини, фінансові труднощі, що ускладнює його можливість своєчасно у повному обсязі сплатити призначений штраф. Зважаючи на викладене, враховуючи щире каяття ОСОБА_1 , активне сприяння повному та всебічному розгляду справи про адміністративне правопорушення, його ставлення до вчиненого ним діяння як суспільно-шкідливого, протиправного, неприйнятного, то суд приходить до висновку, що в межах цієї справи наявні суттєві обставини, що унеможливлять сплату ОСОБА_1 призначеного йому штрафу, що негативно позначиться на можливості, своєчасності та ефективності виконання остаточного судового рішення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість розстрочення призначеного ОСОБА_1 штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, на користь держави стягується судовий збір, розмір якого відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» становить 0,2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. З посвідчення серії НОМЕР_2 судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, на даний момент часу проходить військову службу на Центральний базі ВТК. У зв`язку з цим відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір не підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 35, 130, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення № 363/1167/24 відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП об`єднати із справою № 363/1166/24 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та присвоїти їм єдиний номер: 363/1166/24.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Розстрочити сплату штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, розстрочивши сплату штрафу строком на шість місяців, щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, починаючи з квітня 2024 року, шляхом сплати по 3 000 (три тисяч) гривень 00 копійок перші 5 (п`ять) місяців та 2 000 (двох тисяч) гривень 00 копійок у 6 (шостий) місяць.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя О.В. Рукас