ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/28139/23

Провадження № 33/4820/165/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні в місті Хмельницькому з участю секретаря Мельничук К.С., апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , старшого водія ВЧ НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

За постановою суду ОСОБА_1 16.10.2023 року о 13 год. 11 хв. на а/д Н-03 174 км, керував транспортним засобом «Renault Laguna» номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) та, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я відмовився.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Хмельницького міськрайонного суду від 13 грудня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП скасувати та прийняти нову якою провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги аргументує незгодою із зазначеною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, які ґрунтуються виключно на припущеннях та порушенням норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що відмова в задоволенні його клопотання про зупинення провадження по справі у зв`язку з тим, що він мобілізований та на даний час знаходиться в зоні бойових дій, є безпідставним і не вмотивованим.

Стверджує, що він від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, до цього його схилили працівники поліції та за їх вказівкою він вказав, що минулого вечора вживав пиво.

Наголошує на тому, що кожного вечора при перевірці особового складу, яка здійснюються в присутності командира та лікаря, жодних ознак сп`яніння у нього виявлено не було, за таких ознак йому б не дозволили виконувати поставлені завдання з використанням ТЗ.

Вказує апелянт, що оскільки в протоколі не сформульовано, який саме огляд він мав пройти та у який спосіб, тому він був позбавлений можливості надати однозначну відповідь (погоджується чи відмовляється), а невірне і нечітке формулювання суті правопорушення позбавило його права на захист.

Вважає, що працівниками поліції було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом його вини, а дії працівників поліції мали провокаційний характер.

Стверджує, що в протоколі не зазначено, що йому пропонували пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також те, що він відмовився від проходження огляду та не зазначено, що він відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я.

Також, як звертає увагу ОСОБА_1 , в матеріалах справи відсутнє направлення його на проходження огляду на стан сп`яніння, що свідчить також про порушення процедури огляду та спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що пропустив його з поважних причин, так як не був присутній під час розгляду справи, він мобілізований та перебуває на службі в Збройних Силах України, копії постанови отримана лише 16.01.2024.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить довідки щодо доставки повідомлення у додаток «viber», двічі у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Апеляційний суд визнає можливим справу розглянути без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки перешкод для такого розгляду, визначених ст. 268 КУпАП, не має.

Мотиви суду

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подана, після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявила клопотання про поновлення цього строку, а також у поновлені строку відмовлено.

В судовому засіданні ОСОБА_1 присутнім не був, , тому вважаю, що строк на апеляційне оскарження був пропущений ним з поважних причин і підлягає поновленню.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 130 ч. 1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Висновок суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серіїї ААД №405753 від 16.10.2023 року, ОСОБА_1 16.10.2023 року о 13 год. 11 хв. на а/д Н-03 174 км, керував транспортним засобом «Renault Laguna» номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) та, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я відмовився.

Винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №405753 від 16.10.2023 року в якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення (а.с.1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 на місці та в медичному закладі у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя (а.с.2);

- відеозаписом із нагрудних камер поліцейських, що додані на диску до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №405753 від 16.10.2023 року, з якого вбачається, що від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в лікарні ОСОБА_1 відмовився (а.с.6).

Апеляційний суд вважає, що давши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Доводи апелянта щодо безпідставної і невмотивованої відмови в задоволенні його клопотання про зупинення провадження по справі у зв`язку з тим, що він мобілізований та на даний час знаходиться в зоні бойових дій, апеляційний суд не бере до уваги враховуючи наступне.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення порядку здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» № 2201-IX від 14.04.2022 року, який набрав законної сили 01.05.2022 року законодавцем були внесені зміни у чинний Кримінальний процесуальний кодекс України щодо зупинення кримінального провадження: ч.1 ст.335 КПК України викладено в такій редакції: 1. у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

У КУпАП такі зміни цим законом не були внесенні. Це свідчить про те, що законодавець мав на меті врегулювати виключно питання щодо зупинення кримінального провадження в умовах воєнного стану.

Зокрема, це обумовлено тим, що статус обвинуваченого відрізняється від статусу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до КПК України участь обвинуваченого у розгляді кримінального провадження є обов`язковою. На відміну від провадження у справах про адміністративні правопорушення, де визначено, що участь особи є обов`язковою тільки при розгляді справ про адміністративні правопорушення, що передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 КУпАП. Стаття 130 КУпАП до цього переліку не входить.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що застосувати норми КПК України до правовідносин у даній справі за аналогією закону не видається можливим.

Окрім цього, слід врахувати, що строки притягнення до кримінальної відповідальності є більш тривалими, ніж строки накладення адміністративного стягнення та порядок їх обчислення є різним.

Так, у КУпАП не передбачено можливості зупинення строків накладення адміністративного стягнення, а сплив такого строку, навіть за наявності вини особи у вчиненні кримінального правопорушення є безумовною підставою для закриття провадження у справі.

Отже, чинним КУпАП передбачено лише можливість зупинення строків розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо) ч.4 ст.277 КУпАП.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі.

Посилання апелянта на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки з відеозапису події вбачається, що останній відмовився пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Апеляційний суд відхиляє твердження апелянта про схиляння працівників поліції до відмови в проходженні ним огляду на стан алкогольного сп`яніння та надання ними вказівки про вживання пива, враховуючи наступне.

З наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що працівники поліції висловлювали законні вимоги до ОСОБА_1 , у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, але він відмовився.

Апеляційний суд виходить з того, що відеозаписи події додані до протоколу про адміністративне правопорушення, містять необхідну інформацію щодо обставин, які підлягають встановленню, зокрема, фактичні дані, які вказують на те, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння та на неодноразові вимоги працівників поліції про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я, відмовлявся, висловив альтернативну пропозицію «можливо якось домовимось», на що отримав попередження про злочинність пропозицій неправомірної вимоги поліцейським.

Крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, на запитання ОСОБА_1 що писати в поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поліцейський вказав: «писати, що вважаєте за потрібне» (вживав, не вживав, що вживав). З переглянутого в апеляційному суді відеозапису вбачається, що він не містить ознак здійснення тиску на водія, погроз чи залякування, все відбувалося коректно та ввічливо.

При цьому суд зазначає, що будь-яких зауважень до протоколу від ОСОБА_1 під час його складання не надходило.

Крім того, протокол оцінений судом першої інстанції у сукупності із наявними та допустимими доказами, які доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі немає.

Посилання захисника у апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції порушено процедуру огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає неспроможними.

Відповідальність на підставі ст. 130 ч.1 КУпАП настає зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2,3 ст.266 КУпАКП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні вимоги до проведення огляду на стан сп`яніння водія ТЗ дублюються і в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту вивченого відеозапису спеціальних технічних засобів вбачається, що працівниками поліції дотримана процедура медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest» з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, в закладі охорони здоров`я або відмовитись від проходження такого огляду.

ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, а тому працівники поліції правомірно склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Будь-яких порушень працівниками поліції при виконанні вимог ст.266 КУпАП та Інструкції №1452/735 при проведенні огляду ОСОБА_1 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, апеляційним судом не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги також є безпідставними та необґрунтованими, а тому не беруться до уваги та не можуть бути підставою для зміни чи скасування постанови суду.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП,щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено. А відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі немає.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає,що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 грудня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: