головуючий у суді І інстанції Тарасенко Н.В.
провадження № 33/824/1187/2024
головуючий суддя Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мостової Г.І., за участю секретаря Лазоренко Л.Ю., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Прилепи Руслана Анатолійовича на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2023 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2023 року накладено на ОСОБА_1 за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 грн 80 коп.

При розгляді адміністративної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 16 липня 2023 року о 00 год. 05 хв. по пр. Шухевича, 1д в м. Києві, керував транспортним засобом - автомобілем марки «Toyota Avensis», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Прилепа Р.А. подав апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати постанову Деснянського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2023 року та закрити провадження у справі на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при вирішенні справи віддав перевагу доказам співробітників поліції, які належним чином не досліджені та яким в порядку статті 252 КУпАП не надано належної правової оцінки, у той же час, не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 , не забезпечив можливості ОСОБА_1 надати пояснення безпосередньо у судовому засіданні, а також заявити клопотання про допит свідків.

Вказує, що поліцейським не було дотримано вимоги інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу газоаналізатору «Драгер», зокрема, щодо застосування стерильного мундштука, а також на порушення вимог статті 266 КУпАП, пунктів 9, 12 Розділу ІІ Інструкції поліцейськими не запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Зазначає, що протокол про адміністративне був складений у службовому автомобілі за відсутності ОСОБА_1 , якому працівниками поліції не були роз`яснені його права, передбачені статтею 63Конституції України, статті 268 КУпАП, що за наведених обставин свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним та недопустимим доказом винуватості ОСОБА_1 .

Також захисник посилається на те, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського є неповним, з якого не можливо зрозуміти, як відбувалась зупинка транспортного засобу, як проходило спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, а тому такий відеозапис є неналежним та недопустимим доказом.

Одночасно захисником ОСОБА_1 - адвокатом Прилепою Р.А. заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження указаної постанови, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 та його захисник були відсутні під час розгляду справи судом першої інстанції, а копія оскаржуваної постанови суду отримана ними лише у приміщенні суду 23 січня 2024 року.

Вирішуючи клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує таке.

За змістом частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову ухвалено 10 жовтня 2023 року.

Останнім днем для подання апеляційної скарги на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2023 року, у розумінні частини 2 статті 294 КУпАП, було 20 жовтня 2023 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 повідомлявся судом першої інстанції про дату та час розгляду цієї справи шляхом надсилання повісток на його поштову адресу, однак такі повернулися із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Також судом першої інстанції направлялися СМС-повідомлення про дату та час розгляду справи, однак такі направлялися на номер телефону, який не відповідає номеру, зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення.

Гарантуючи відповідно до частини 1 статті 55 Основного Закону України право особи на судовий захист, Конституція України визначає основні засади судочинства, метою закріплення яких є, зокрема, забезпечення неупередженості здійснення правосуддя судом, відповідність винесеного рішення верховенству права, а також своєчасне, ефективне та справедливе поновлення особи в правах протягом розумних строків.

Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Отже, реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у суді апеляційної інстанцій; перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_1 не був повідомлений про дату та час судового засідання та під час розгляду справи судом першої інстанції присутнім не був, копія оскаржуваної постанови отримана його захисником 23 січня 2024 року, а апеляційна скарга подана того ж дня, апеляційний суд дійшов висновку, що строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції підлягає поновленню.

Також в апеляційній скарзі заявлене клопотання про виклик для допиту у якості свідків працівників патрульної поліції, які склали протокол.

Однак захисником ОСОБА_1 - адвокатом Прилепою Р.А. не обґрунтовано обставини, які можуть підтвердити працівники патрульної поліції.

Крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівниками поліції застосовувалися технічні засоби відеозапису, який наявний у матеріалах справи та на якому зафіксовані усі обставини, які викладені у протоколі.

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні указаного клопотання захисника у зв`язку з його необґрунтованістю та недоведеністю.

Дослідивши матеріали за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху визначено, що керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, до протоколу серії ААД № 377097 від 16 липня 2023 року додано:

роздруківку з технічного засобу про результати тестування на алкоголь за допомогою приладу «Драгер» АRНК від 16 липня 2023 року, здійсненого інспектором УПП у м. Києві Куліковим В.О., відповідно до якого ОСОБА_1 на момент огляду 16 липня 2023 року о 00 год. 41 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту - 1,76 %;

акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

відеозаписом з нагрудної відеокамери працівників Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, який за ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення комендантської години, не оспорював результати тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» після проведення такого огляду;

розпискою ОСОБА_1 від 16 липня 2023 року про підтвердження факту відсторонення останнього від керування транспортним засобом.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Прилепа Р.А. в апеляційній скарзі посилається на те, що поліцейським не було дотримано вимоги інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу газоаналізатору «Драгер», зокрема, щодо застосування стерильного мундштука, а також на порушення вимог статті 266 КУпАП, пунктів 9, 12 Розділу ІІ Інструкції поліцейськими не запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Указані доводи апеляційної скарги повністю спростовуються відеозаписом з нагрудної відеокамери працівника патрульної поліції, на якому зафіксовано, що працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 можливість проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або в закладі охорони здоров`я (00:28 хв. відеозапису з диску № 1).

Також відеозаписом зафіксовано, що працівниками поліції надано можливість ОСОБА_1 особисто перевірити цілісність упаковки одноразового стерильного мундштука для газоаналізатору «Драгер», після чого ОСОБА_1 не було зроблено будь-який зауважень щодо цілісності, він власноруч її розпакував та пройшов огляд на стан сп`яніння (27:38 хв. відеозапису з диску № 1), а контрольний забір повітря показав відсутність алкоголю у повітрі (28:04 хв. відеозапису з диску № 1).

Посилання в апеляційній скарзі на неповноту відеозапису апеляційним судом відхиляються, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення підтверджуються сукупністю доказів, при цьому на відеозаписі з місця події зафіксовано усі обставини, зазначені у протоколі.

Крім того, апелянтом не обґрунтовано, які саме важливі для правильного вирішення справи обставини не були зафіксовані на відео та не надані суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених частинами 1, 2 статті 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення або його події не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - це правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, оскаржувана постанова відповідає фактичним обставинам справи, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Прилепи Руслана Анатолійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Прилепі Руслану Анатолійовичу строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Прилепи Руслана Анатолійовича залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова