ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/1856/23Головуючий у 1-й інстанції Содомора Р.О.
Провадження № 33/817/250/24 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю:

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, адвоката Іжука Б.В., на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Як визнав суд, 08 жовтня 2023 року приблизно о 19 год. 56 хв. ОСОБА_1 в м. Бучач по вул..Галицька, 56 керував транспортним засобом «GreatWallVoleex» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці, на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння місці за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокат Іжук Б.В., вважає, що місцевий суд прийшов до передчасного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутності на те достатніх доказів вини останнього.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а не в стані алкогольного сп`яніння, як визначено ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому склад правопорушення не відповідає диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим його відповідальність за діяння, зазначене в протоколі, на підставі ч.1 ст. 130 КУпАП виключається.

Вказує, що при зупинці транспортного засобу, працівниками поліції не було вказано жодної ознаки алкогольного сп`яніння, яка стала підставою для проведення огляду.

Також звертає увагу, що ОСОБА_1 не видавалось направлення на проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я. Аналізуючи нормативно-правові акти, якими регламентовано порядок направлення водіїв для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, вважає, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку, є обов`язковим.

Зважаючи на вищевикладене, захисник переконаний, що працівниками поліції не було дотримано вимог статті 266 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Просить скасувати постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Одночасно, ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження з тих мотивів, що при винесенні даної постанови ні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ні його захисник - адвокат Іжук Б.В. присутніми не були, а копію оскаржуваною постанови отримали поштовим листом 28.02.2024.

Адвокат Іжук Б.В. та особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 належним чином повідомлялися апеляційним судом про дату, час та місце розгляду справи, проте в судове засідання не з`явилися. Разом з тим, особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Іжук Б.В. направили до суду заяву, відповідно до якої просять розглядати справу без участі захисника.

Дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апелянту слід поновити строк на апеляційне оскарження, який пропущено ним з поважних причин і відмовити у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою вставлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 450445 від 08 жовтня 2023 року, 08 жовтня 2023 року приблизно о 19 год. 56 хв. ОСОБА_1 в м.Бучач по вул..Галицька, 56, керував транспортним засобом «GreatWallVoleex» д.н.з. НОМЕР_1 ,з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці, на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`янінняна місці за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 та в медичному закладі відмовився.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення, що особа керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, не відповідає диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд вважає безпідставними.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, серед іншого, передбачена адміністративна відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тому, у випадку відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу по ліцейського у протоколі зазначається саме це правопорушення, яке є самостійно підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Вказівка у змісті протоколі, за таких обставин, факту керування водієм транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння є об`єктивно обґрунтована та правильна.

З наявних у справі сукупності доказів, в тому числі з відеозапису, який є одним з доказів у справі, вбачається, що ОСОБА_1 відмовився на вимогу працівників поліції пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про порушення особою п. 2.5 ПДР України, за що й передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В даному випадку, у зв`язку з відмовою водія пройти відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відносно нього працівником поліції правильно складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому зафіксовано наявні у водія ознаки алкогольного сп`яніння та факт відмови останнього від проходження відповідного огляду, що повністю узгоджується з диспозицією вказаної правової норм

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, встановлено, що транспортний засіб марки «GreatWallVoleex» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 було зупинено працівниками патрульної поліції за порушення правил дорожнього руху. Окрім вищевказаного, даними відеозапису зафіксовано, що безпосередньо після зупинки вказаного транспортного засобу на місці водія працівниками поліції було виявлено ОСОБА_1 , якого детально поінформовано про підставу зупинки його транспортного засобу.

Окрім того, факт порушення ним ПДР України підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №5 22853 від 08 жовтня 2023 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122, ст.125, ст.126 КУпАП.

Апелянтом долучено до матеріалів справи рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 04 березня 2024, яким скасовано зазначену вище постанову серії БАД №5 22853 від 08 жовтня 2023 року, у зв`язку з чим останній вважає неналежними усі здобуті докази по справі, в силу того, що у працівників поліції не було законних підтав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 ..

Проте, апеляційний суд не погоджується з такими доводами сторони захисту, оскільки досліджені судом матеріали провадження підтверджують наявність у працівників поліції, за обставин відображених у матеріалах справи, підстав для перевірки водія транспортного засобу «GreatWallVoleex», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , характер поведінки якого під час спілкування з працівниками поліції, після зупинки транспортного засобу, свідчив про наявність у нього зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння.

Також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських зафіксовано, що після зупинки транспортного засобу поліцейським повідомлено водієві ОСОБА_1 про наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, після чого запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння безпосередньо на місці, від чого ОСОБА_1 відмовився і йому було запропоновано пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, від чого ОСОБА_1 також відмовився, після чого відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що працівник поліції не називає будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, є безпідставними та такими, що спростовуються наявними матеріалами справи, зокрема відеозаписом на якому зафіксовано, як працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що в нього присутні явні ознаки алкогольного сп`яніння, одним із яких є запах алкоголю з порожнини рота. (відеофайл:0000000__0012; час: 19:59:21).

Відтак, суд апеляційної інстанції відхиляє посилання апелянта на те, що поліцейським не названо ознак сп`яніння, про які вони згодом зазначили у протоколі, оскільки ознаки алкогольного сп`яніння виявлені у ОСОБА_1 були зазначені також у протоколі про адміністративне правопорушення, з якими ОСОБА_1 був ознайомлений.

Відсутність направлення на проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, на що вказує адвокат Іжук Б.В. в апеляційній скарзі, з урахуванням того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду в медичному закладі, жодним чином не спростовує самого факту відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння і не свідчить про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан стан сп`яніння та не може бути підставою для скасування судового рішення.

Аналіз матеріалів провадження дає підстави для висновку, що дії працівників поліції щодо фіксації правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , узгоджуються з вимогами ст.266 КУпАП та приписами Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376.

Тому, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови у зв`язку з неповнотою судового розгляду, а також порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Таким чином, виходячи з аналізу доказів досліджених судом першої інстанції та перевірених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Бучацького районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2024 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату Іжуку Б.В. строк на апеляційне оскарження постанови Бучацького районного суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Іжука Б.В. залишити без задоволення, а постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 р щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя