Номер провадження 3/523/451/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Середа І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого підприємцем, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

13 листопада 2023 року до Суворовського районного суду м.Одеси надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за обставинами того, що 03 листопада 2023 року о 00.45 годині в м. Одесі, по вул. Балківській, 14/1, ОСОБА_1 керував низькошвидкісним електричним транспортним засобом - електросамокатом «Сrosser» без державного номерного знаку, у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, відповідальність за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. ст.130 КУпАП.

Зі згоди водія огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 7510», прилад АRLМ-0427, що підтверджується тестом від 03 листопада 2023 року № 754, кількісний показник склав 1,94 % проміле.

За вказаними обставинами працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 649336 від 03 листопада 2023 року.

ОСОБА_1 у судовому засіданні після роз`яснення йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП, свою вину не визнав, вказавши на те, що він завжди коли вживає алкогольні напої, то залишає автомобіль і бере самокат, бо за характером своєї роботи постійно потребує керування автомобілем. У вказаний повертався додому, самокат розрядився, і він його котив,був дуже випивший, тому всіх обставин не пам`ятає.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Шевченко М.В. просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, надавши суду відповідне клопотання.

У своєму клопотанні захисник зазначав, що матеріали справи не містять належних, підтверджених доказами відомостей про скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. На наданому відеозаписі з нагрудної камери не зафіксовано рух ОСОБА_1 на самокаті, відео починається з моменту розмови поліцейського з декількома особами, які стоять, серед яких також є ОСОБА_1 . Крім того, на відеозапису чутно, як поліцейський неодноразово зазначає, що він не зупиняв ОСОБА_1 та не бачив як він рухається.

У протоколі про порушення відсутній підпис свідка ОСОБА_2 , натомість матеріали справи містять письмові пояснення ОСОБА_3 від 03.11.2023, відібрані поліцейським Козак В.В., проте на відеозаписі не зафіксований момент отримання вказаних пояснень.

Протокол про адміністративне правопорушення не складався на місці вчинення, ОСОБА_1 був доставлений до відділу поліції, при цьому жодних обставин, які б вказували на неможливість складання протоколу на місці вчинення правопорушення (якщо таке б мало місце) до суду та до протоколу не надано.

ПДР не містять в собі визначення самокату як транспортного засобу, крім того ОСОБА_1 не рухався на самокаті по проїзній частині, а лише котив його.

Отже, захисник вважає, що відсутність доказів руху електричного самокату і доказів зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції під час керуванням самокатом взагалі виключає саму подію і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим просив провадження у справі закрити.

ОСОБА_3 , пояснення якого як свідка обставин події містяться в матеріалах справи, у судове засідання не з`явився, про слухання справи неодноразово повідомлявся за адресою проживання та номером телефону, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, вивчивши матеріали справи, переглянувши відеозапис , суддя дійшла висновку, що дії особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, поліцейським були кваліфіковані правильно з огляду на таке.

Згідно з вимогами ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306).

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Як передбачено положеннями ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджено спільним Наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч. 2 ст. 266 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис, суддею встановлено, що обставини правопорушення підтверджуються зібраними в порядку ст. 251 КУпАП доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 649336 від 03 листопада 2023 року, в якому у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 підтвердив, що керував електросамокатом у стані алкогольного сп`яніння;

-відеозаписами № 471333, 473733, на яких зафіксовано спілкування поліцейського з ОСОБА_1 членом громадського формування, який зупиняв водія, та складання протоколу про адміністративне правопорушення,

-актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-тестом «Drager Alcotest 7510» прилад АRLМ-0427 від 03 листопада 2023 року № 754;

-довідками УПП в Одеській області з ІКС ІПНП «Адмінпрактика» про те, що ОСОБА_1 протягом року не притягався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП та отримав посвідчення водія категорії В і В1;

-письмовими поясненнями, відібраними працівником поліції під час оформлення матеріалів справи, свідка ОСОБА_3 члена ГФ «Гарпун», який перебував у наряді по забезпеченню дотримання комендантської години на перехресті вулиць Балківська та Краснослобідська, за змістом яких він повідомив, що 03 листпада 2023 року близько 00:30 години з вулдиці Краснослобідька в напрямку вулиці Балківська на електросамокаті рухався ОСОБА_1 , після його його зупинки встановлено ознаки сп`яніння і здійснено виклик поліції .

Окремо необхідно звернути увагу на те, що під час відбірання пояснень у водія ним не заперечувалося, а навпаки підтверджувалося керування електросамокатом, однак він заперечував проти висновку поліцейського, бо не вважає електросамокат транспортним засобом.

Згідно з усталеною практикою, при розгляді адміністративних справ зазначених категорій і, зокрема ст.130 КУпАП, суди мають враховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 №1306, Закон України «Про автомобільний транспорт» з останніми змінами, Закон України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» тощо.

Пунктом 1.10. ПДР України передбачено, що транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Однак, при цьому, норма ст.130 КУпАП не розділяє транспортні засоби на механічні, немеханічні, електричні чи будь-які інші.

Відповідно до Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів», електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.

Отже, фактично зміна полягає у тому, що електроскутери, електросамокати, гіроскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами. Їх фактично поділили на дві категорії, а саме:

- легкий персональний електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину;

- низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.

Такі зміни були також викладені і в Законі України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Підпунктом б) частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 15.03.2023 у справі № 127/5920/22, використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Враховуючи вищевикладене, електросамокат, яким ОСОБА_1 керував як учасник дорожнього руху - водій, офіційно визнається транспортним засобом, за керуванням яким з ознаками алкогольного сп`яніння настає адміністративна відповідальність, передбачена ст.130 КУпАП.

Приймаючи до уваги характер та обставини скоєння інкримінованого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 , суддя дійшла висновку про необхідність застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.268, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

За вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000,00 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її ухвалення.

Суддя