П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/670/24

Провадження № 3/348/359/24

26 березня 2024 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Максименко О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 14.11.1988,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

У с т а н о в и в :

26.03.2024 близько 04:30 год. в АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 вчинив відносно своєї дочки ОСОБА_2 психологічне домашнє насильство, а саме обзивав нецензурними словами та погрожував на словах.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав. Суду пояснив, що він, його дружина та неповнолітня онука сплять в одній кімнаті. 26.03.2024, вранці він захотів близкості з дружиною, яка вчинили з ним скандал на фоні цього, після в кімнату зайшла донька ОСОБА_3 , яка теж зробила йому зауваження. Після цього в кімнату зайшов співмешканець доньки ОСОБА_4 , який спричинив йому тілесні ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є дочкою ОСОБА_1 26.03.2024 вранці її батько вчинив словесний конфлікт зі своєю дружиною (її матір`ю). Коли ОСОБА_5 намагалася його заспокоїти і зробила йому зауваження, він ображав нецензурними словами як її, так і її матір, погрожував фізичною розправою, через що вона вимушена була зателефонувати до поліції.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_1 , який 26.03.2024 зранку захотів з нею близкості, оскільки з ними в кімнаті ще спить неповнолітня онука, то вона зробила йому зауваження, після цього, ОСОБА_1 почав кричати, влаштував скандал, коли зайшла донька і зробила йому зауваження, він почав ображати її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, після чого донька ОСОБА_3 викликала працівників поліції.

Отже, факт скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 580624 від 26.03.2024, показами, наданими в судовому засіданні ОСОБА_1 , потерпілою ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_6 , рапортом про отримання заяви.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р., ратифікованою Україною 17.97.1997 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що українське правительство визнало кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Отже, суд вважає доведеним скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, сумніву в цьому у суду не виникає, та призначає адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у вигляді громадських робіт з огляду на те, що ОСОБА_1 не працює, ніякого доходу не має, гроші на оплату штрафу відсутні.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп. на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 173-2, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначити йому стягнення у розмірі 30 (тридцять) годин громадських робіт.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 605 гривень 60 копійок (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача (ГУДКСУ) Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106. Найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області О. Ю. Максименко