Справа № 452/729/23 Головуючий у 1 інстанції: Казан І.С.
Провадження № 33/811/1744/23 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю представника ОСОБА_1 адвоката Карпінської О.Б., розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Карпінської О.Б. на постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 жовтня 2023 року,

встановив:

постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 жовтня 2023 року Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000(однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000(сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави в розмірі 536,80 гривень.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 20 лютого 2023 року о 22.40год на автодорозі Мостиська-Самбір-Борислав-Дрогобич 25км+300м, керуючи транспортним засобом марки Skoda-Felicia, державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння почервоніння очей, зрачки не реагували на світло, і від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився.

На цю постанову адвокат Карпінська О.Б. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Просить скасувати постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 , а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що суд, всупереч вимог ст.252 КУпАП не забезпечив всебічного і об`єктивного дослідження обставин справи у їх сукупності. Оскаржувана постанова є незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, без з`ясування усіх обставин.

Стверджує, що склад адміністративного правопорушення, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №132574 від 20 лютого 2023 року не відповідає фактичним обставина події, а відеозапис із нагрудних камер поліцейських, який долучений до матеріалів справи здійснений фрагментарно, відтак є недопустимим доказом.

Заслухавши доводи адвоката Карпінської О.Б., яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення була допущена неповнота з`ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення, а викладені в постанові судді висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Допущена судом першої інстанції неповнота з`ясування обставин усунута при розгляді справи апеляційним судом шляхом дослідження доказів.

Так, диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Однак, на цьому етапі водій ще не вважається винним. Далі законодавець надав право водію пройти ще один незалежний огляд.

А саме, згідно з ч.2 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно п.п. 8,12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан сп`яніння здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно із п.8 р. ІІ Інструкції №1452/735 форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Отже, зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки, працівник поліції ще не має права скласти протокол за статтею 130 КУпАП. У такому випадку закон покладає обов`язок на працівника поліції запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі.

Крім цього, проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо.

І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП.

Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за статтею 130 КУпАП відсутні.

Зазначені вимоги нормативних актів працівниками поліції дотримані не були.

Крім того, при апеляційному розгляді встановлено, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Так, відповідно до п.2 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року, включення відео реєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки».

Із оглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що такий, у порушення вимог Інструкції, не є безперервним. Так, із згаданого відеозапису не видається можливим встановити факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки відсутній чіткий запис розмови між працівниками патрульної поліції та ОСОБА_1 через пориви вітру. Крім того, такий відеозапис уривчастий, не відтворює повністю обставини події, є не послідовним, не зрозумілим та не фіксує усі обставини події, зокрема відмову ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку. Тому не може бути належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що у матеріалах справи присутні обґрунтовані сумніви щодо встановлення факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і такі сумніви відповідно до вимог ст.62 Конституції України слід тлумачити на користь ОСОБА_1 .

Отже, поліцейськими не були дотримані вимоги ст.266 КУпАП щодо порядку огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а також вимоги зазначеної вище Інструкції.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав люди основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України: 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства». Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Отже у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову судді скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Карпінської О.Б. задоволити.

Постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ