КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/910/2024 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гуль В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Київської митниці Державної митної служби України Ніконова Германа Вікторовича на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 14 грудня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 14 грудня 2023 року провадження відносно громадянина ОСОБА_1 у справі про порушення митних правил, передбачених статтею 473 МК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Судом установлено, що зі змісту протоколу про порушення митних правил №0420/10000/23 від 14 квітня 2023 року вбачається, що 14 березня 2023 року в зоні митного контролю м/п «УкрПошта», Київської митниці на території ДОПП АТ «Укрпошта» (м. Київ, вул. Г. Кірпи, 2) здійснено митний огляд міжнародного поштового відправлення №RJ066434400UA, яке пересилалося з України громадянином ОСОБА_1 до США, на адресу одержувача: ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, НОМЕР_1 ).

У митній декларації форми CN 22 вміст товару задекларовано як «hand tool» в перекладі «ручний інструмент», у кількості - 1 шт., вагою - 0,11 кг, вартістю 90 доларів США.

Однак, при митному огляді даного МПВ встановлено, що вміст за міжнародним поштовим відправленням №RJ066434400UA являє собою металевий виріб з маркуванням «TOKAR», у кількості - 1 шт.

Київською митницею здійснено взяття проб (зразків) товарів та направлено запит (вих. №7.8-6/20/7/4748) до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби (далі - СЛЕД Держмитслужби) з метою проведення експертного дослідження на предмет віднесення товарів до військового призначення або товарів подвійного використання та встановлення належності наданих зразків до вогнепальної зброї.

Відповідно до висновку експерта СЛЕД Держмитслужби від 23 березня 2023 року №-0121, наданий на дослідження предмет ідентифіковано як спеціально призначений компонент - спеціалізований ріжучий інструмент, а саме ручна розгортка, що призначена для розгортання (формування) патронників та кульових входів каналів стволів вогнепальної зброї калібру .300 Win Mag., 300 WM, 7.62х67 mmB, 7.62х66BR та має ознаки товарів, зазначених в позиції ML18 Списку товарів військового призначення, що є додатком Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 року №1807 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення».

Вартість наданого на дослідження товару становить 2 538,00 грн.

Оригінал дозволу або висновку Держекспортконтролю до митного органу не надавався.

За запитом Київської митниці (вих.№7.8-6/20/7/5551 від 28 березня 2023 року) Черкаською митницею було відібрано пояснення щодо обставин відправки міжнародного поштового відправлення №RJ065176182UА громадянина України ОСОБА_1 та встановлено його установочні дані. У своїх поясненнях громадянин ОСОБА_1 пояснив, що дійсно відправляв поштове відправлення №RJ065 176182UA, але не з товаром спеціального призначення, так як дана розгортка не підходить для формування патронників і кульових входів за своєю формою та матеріалом, та призначена для чистки або видалення невеликих раковини, іржі тощо, в ручному режимі обробки. Пакування міжнародного поштового відправлення ОСОБА_3 громадянин ОСОБА_1 здійснював особисто.

Таким чином, відправник міжнародного поштового відправлення №RJ065176182UА громадянин ОСОБА_1 здійснив вкладення до міжнародного поштового відправлення №RJ065176182UА спеціально призначеного компоненту - спеціалізованого ріжучого інструменту, а саме ручної розгортки, що призначена для розгортання (формування) патронників та кульових входів каналів стволів вогнепальної зброї калібру .300 Win Mag., 300 WM, 7.62х67 mmB, 7.62х66BR, без надання дозвільних документів, тобто відправив їх у посилці з порушенням митних правил, що у свою чергу відповідає диспозиції статті 473 МК України, а саме: «пересилання через митний кордон України у міжнародних поштових відправленнях товарів, заборонених до такого пересилання законодавством України та актами Всесвітнього поштового союзу».

Враховуючи вищевикладене, митний орган уважав, що в діях громадянина ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачені статтею 473 МК України.

Закриваючи провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 473 МК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що згідно висновку експерта СЛЕД Держмитслужби від 23 березня 2023 року №-0121, до компетенції та повноважень СЛЕД Держмитслужби не входить проведення експертизи в розумінні та для цілей, описаних у статті 11 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання».

З урахуванням викладеного вище судом дійдено висновку, що СЛЕД Держмитслужби немає повноважень на проведення експертизи в галузі державного експортного контролю, завданням якої є визначення належності найменувань та описів товарів, поданих на експертизу, до найменувань та описів товарів, внесених до відповідних списків товарів, що підлягають державному експортному контролю.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, представник Київської митниці - Ніконов Г.В. 22 грудня2023 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою громадянина ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення відповідно до санкції статті 473 МК України, а саме конфіскацію безпосередніх предметів правопорушення.

Оскаржувану постанову вважає незаконною, необґрунтованою та такою, що прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права і підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що хибним є висновок суду першої інстанції про те, що висновок СЛЕД Держмитслужби від 23 березня 2023 року №-0121 не є належним доказом у справі, оскільки судом не враховано, що експертне дослідження товару, який пересилався ОСОБА_1 у МПВ № RJ066434400UA, проводилось експертом СЛЕД Держмитслужби не в розумінні статті 11 Закону №549-ІV, а відповідно до норм МК України в рамках здійснення митного контролю. Ідентифікацію товару, як спеціально призначений компонент - спеціально ріжучий інструмент, а саме ручна згортка, що призначена для розгортання (формування) патронників та кулькових входів каналів стволів вогнепальної зброї калібру .300 Win Mag., 300 WM, 7.62х67 mmB, 7.62х66BR та має ознаки товару військового призначення, здійснено СЛЕД Держмитслужби, яке має атестат про акредитацію, виданий Національним агентством з акредитації України (зареєстрований у Реєстрі 30 червня 2021 року за №20761, чинний до 29 червня 2026 року).

Відповідно до Сфери акредитації СЛЕД Держмитслужби, яка є Додатком до вказаного атестату про акредитацію, об`єктами досліджень можуть бути в тому числі вироби військового призначення, їх частини та конструктивно схожі з ними вироби.

На підставі викладеного вважає, що висновок СЛЕД Держмитслужби від 23 березня 2023 року №-0121 є належним та допустимим доказом у справі про порушення митних правил, який свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 473 МК України.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Судом установлено, що 14 квітня 2023 року в зоні митного контролю м/п «УкрПошта», Київської митниці на території ДОПП АТ «Укрпошта» (м. Київ, вул. Г. Кірпи, 2) під час проведення митного огляду міжнародного поштового відправлення №RJ066434400UA, яке пересилалося з України громадянином ОСОБА_1 до США, на адресу одержувача: ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, НОМЕР_1 ), виявлено: металевий виріб з маркуванням «TOKAR», у кількості - 1 шт.

У митній декларації форми CN 22 вміст товару задекларовано як «hand tool» в перекладі «ручний інструмент», у кількості - 1 шт., вагою - 0,11 кг, вартістю 90 доларів США.

Однак, при митному огляді даного МПВ встановлено, що вміст за міжнародним поштовим відправленням №RJ066434400UA являє собою металевий виріб з маркуванням «TOKAR», у кількості - 1 шт.

Київською митницею здійснено взяття проб (зразків) товарів та направлено запит (вих. №7.8-6/20/7/4748) до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби (далі - СЛЕД Держмитслужби) з метою проведення експертного дослідження на предмет віднесення товарів до військового призначення або товарів подвійного використання та встановлення належності наданих зразків до вогнепальної зброї.

Відповідно до висновку експерта СЛЕД Держмитслужби від 23 березня 2023 року №-0121, наданий на дослідження предмет ідентифіковано як спеціально призначений компонент - спеціалізований ріжучий інструмент, а саме ручна розгортка, що призначена для розгортання (формування) патронників та кульових входів каналів стволів вогнепальної зброї калібру .300 Win Mag., 300 WM, 7.62х67 mmB, 7.62х66BR та має ознаки товарів, зазначених в позиції ML18 Списку товарів військового призначення, що є додатком Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 року №1807 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення».

Вартість наданого на дослідження товару становить 2 538,00 грн.

При переміщенні даних товарів оригінал дозволу або висновку Держекспортконтролю до митного органу не надавався.

За змістом вимог частини першої статті 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Згідно статті 489 МК України та статті 280 КУпАП, при розгляді справи підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 473 МК України передбачає відповідальність особи за вчинення дій, спрямованих на пересилання через митний кордон України в міжнародних експрес-відправленнях товарів, заборонених до такого пересилання законодавством України, а також пересилання у міжнародних поштових відправленнях товарів, заборонених до пересилання актами Всесвітнього поштового союзу, та тягне за собою конфіскацію цих товарів.

Згідно з визначенням понять у пунктах 30, 31 частини першої статті 4 МК України «міжнародні поштові відправлення» - упаковані та оформлені відповідно до вимог актів Всесвітнього поштового союзу та Правил надання послуг поштового зв`язку листи, поштові картки, бандеролі, спеціальні мішки з позначкою «М», дрібні пакети, відправлення з оголошеною цінністю, поштові посилки, згруповані поштові відправлення з позначкою «Консигнація», відправлення міжнародної прискореної пошти «EMS», які приймаються для пересилання за межі України, доставляються в Україну або переміщуються через територію України транзитом операторами поштового зв`язку; «міжнародний транспортний документ» - це номерний товаросупровідний документ, який є договором на перевезення кожного окремого міжнародного експрес-відправлення.

Відповідно до вимог статті 196 МК України не можуть бути пропущені через митний кордон України:

1) товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено законом;

2) товари, на пропуск яких відповідно до закону потрібні дозволи інших державних органів, за відсутності цих дозволів (крім алкогольних напоїв і тютюнових виробів, а також харчових продуктів для власного споживання, що ввозяться громадянами в обсязі та в порядку, встановлених статтею 376 та частиною другою статті 378 цього Кодексу);

3) товари, що переміщуються через митний кордон України з порушенням вимог цього Кодексу та інших законів України, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 235 МК України регламентується заборона щодо переміщення (пересилання) в міжнародних поштових та експрес-відправленнях товарів заборонених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України відповідно до ввезення на митну територію України або вивезення з цієї території (п.1.1), відправлених з порушенням митних правил (п.1.2) та товарів, щодо яких відсутні відповідні дозвільні документи, у разі застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності (п.1.3).

Відповідно до статті 236 МК України декларування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях, здійснюється оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником чи декларантом або уповноваженою ним особою. При цьому товари, які не є об`єктом оподаткування митними платежами, а також кореспонденція, поштові листи та листівки, література для сліпих, друковані матеріали, міжнародні експрес-відправлення документального характеру декларуються в усній формі на підставі товаросупровідних документів. Інші товари, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях, підлягають письмовому декларуванню.

Правила переміщення (пересилання) МЕВ через митний кордон України визначено у статтях 233-237 МК України.

Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вноситься, у тому числі у вигляді кодів (частина восьма статті 257 МК України).

Процедура здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення визначена Порядком здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення.

Пунктом 2 Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення визначено, що у цьому Порядку терміни вживаються у значенні, наведеному в Законі України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання».

Пунктом 3 Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення передбачено, що міжнародна передача товарів може здійснюватися суб`єктом здійснення міжнародних передач товарів або іноземним суб`єктом господарської діяльності за наявності у нього відповідного дозволу чи висновку Держекспортконтролю.

Дозвіл чи висновок Держекспортконтролю на право здійснення відповідної міжнародної передачі будь-якого виробу військового призначення є підставою для передачі імпортеру (кінцевому споживачеві) комплекту технічної документації (технічних даних), необхідної для налагодження, експлуатації та використання такого виробу за цільовим призначенням в обсягах, визначених цим дозволом чи висновком.

Порядком здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення визначено Список товарів військового призначення, міжнародні передачі яких підлягають державному контролю та, зокрема, відповідно до розділу ML11 до даного Списку входить електронне обладнання, що не підлягає контролю згідно з іншими позиціями цього Списку, і «спеціально призначені» для нього «компоненти».

Відповідно до ст. 9 Закону Україну «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», найменування та опис товарів, міжнародні передачі яких підлягають державному експортному контролю, вносяться до списків товарів, що підлягають державному експортному контролю (далі - списки).

Списки складаються за відповідними групами товарів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, із залученням заінтересованих центральних органів виконавчої влади. До складання списків можуть також залучатися представники підприємств, наукових установ, організацій, а також їх об`єднань.

Списки затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 489 ЦПК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 491 МК України підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

За змістом положень частини першої статті 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Зміст положень частини другої статті 495 МК України у взаємозв`язку із положеннями статті 489 МК України свідчить про те, що докази у справі про порушення митних правил повинні відповідати критерію належності, тобто повинні бути такими, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмету доказування.

У силу статті 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Як зазначено вище, на підтвердження здійснення громадянином ОСОБА_1 вкладення до міжнародного поштового відправлення №RJ065176182UА спеціально призначеного компоненту - спеціалізованого ріжучого інструменту, а саме ручної розгортки, що призначена для розгортання (формування) патронників та кульових входів каналів стволів вогнепальної зброї калібру .300 Win Mag., 300 WM, 7.62х67 mmB, 7.62х66BR, без надання дозвільних документів, органом митної служби надано Висновок експерта СЛЕД Держмитслужби від 23 березня 2023 року №-0121, наданий на дослідження предмет ідентифіковано як спеціально призначений компонент - спеціалізований ріжучий інструмент, а саме ручна розгортка, що призначена для розгортання (формування) патронників та кульових входів каналів стволів вогнепальної зброї калібру .300 Win Mag., 300 WM, 7.62х67 mmB, 7.62х66BR та має ознаки товарів, зазначених в позиції ML18 Списку товарів військового призначення, що є додатком Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 року №1807 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення».

Разом з тим, судом першої інстанції вірно зауважено, що вказаним висновком не встановлено ту обставину, що надана на дослідження ручна розгортка, що призначена для розгортання (формування) патронників та кульових входів каналів стволів вогнепальної зброї калібру .300 Win Mag., 300 WM, 7.62х67 mmB, 7.62х66BR, є спеціально призначеним та модифікованим компонентом виробничого обладнання для виготовлення вогнепальної зброї, зазначених в позиції ML18 Списку товарів військового призначення, що є додатком Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 року №1807 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення».

У висновку встановлено лише те, що надана на дослідження ручна розгортка, що призначена для розгортання (формування) патронників та кульових входів каналів стволів вогнепальної зброї калібру .300 Win Mag., 300 WM, 7.62х67 mmB, 7.62х66BR, має ознаки товарів, зазначених в позиції ML18 вищезазначеного Списку товарів військового призначення.

При цьому, відповідно до статті 11 Закону Україну «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» експертиза в галузі державного експортного контролю проводиться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, для вирішення питання про можливість надання відповідних дозволів, висновків чи міжнародних імпортних сертифікатів, можливість проведення реєстрації суб`єктів господарювання, державних замовників у сфері оборони у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, як суб`єктів здійснення міжнародних передач товарів або надання таким суб`єктам, державним замовникам повноважень на право здійснення експорту, імпорту товарів військового призначення та товарів, які містять відомості, що становлять державну таємницю.

Цією ж статтею також визначено, зокрема, що основними завданнями експертизи в галузі державного експортного контролю є визначення належності найменувань та описів товарів, поданих на експертизу, до найменувань та описів товарів, внесених до відповідних списків товарів, що підлягають державному експортному контролю.

Таким чином, експертиза в галузі державного експортного контролю, завданням якої є визначення належності найменувань та описів товарів, поданих на експертизу, до найменувань та описів товарів, внесених до відповідних списків товарів, що підлягають державному експортному контролю, може буди проведено лише центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю.

Проте, у висновку експерта СЛЕД Держмитслужби від 23 березня 2023 року №-0121 зазначено, що до компетенції та уповноважень СЛЕД Держмитслужби не входить проведення експертизи в розумінні та для цілей, описаних у статті 11 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання».

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у СЛЕД Держмитслужби відсутні повноваження на проведення експертизи в галузі державного експортного контролю, завданням якої є визначення належності найменувань та описів товарів, поданих на експертизу, до найменувань та описів товарів, внесених до відповідних списків товарів, що підлягають державному експортному контролю.

У зв`язку із зазначеним апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що митним органом не доведено ту обставину, що переміщена через кордон ОСОБА_1 ручна розгортка, що призначена для розгортання (формування) патронників та кульових входів каналів стволів вогнепальної зброї калібру .300 Win Mag., 300 WM, 7.62х67 mmB, 7.62х66BR є саме тим спеціально призначеним та модифікованим компонентом виробничого обладнання для виготовлення вогнепальної зброї, зазначений в позиції ML18 Списку товарів військового призначення, що є додатком Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 року №1807 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення».

Отже, доводи скаржника, що висновок СЛЕД Держмитслужби від 23 березня 2023 року №-0121 є належним та допустимим доказом у справі про порушення митних правил, який свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 473 МК України, є необґрунтованими та такими, що не підтверджуються матеріалами справи.

У матеріалах справи відсутні та не надавались як в суді першої, так і апеляційної інстанції будь-які дані чи належні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив протиправні дії та має нести відповідальність за дії, спрямовані на пересилання через митний кордон України в міжнародних експрес-відправленнях товарів, заборонених до такого пересилання законодавством України, а також пересилання у міжнародних поштових відправленнях товарів, заборонених до пересилання актами Всесвітнього поштового союзу. Тобто за дії, що були спрямовані на приховування від митного контролю та утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого статтею 473 МК України.

Таким чином, жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі, суду надано не було та не зазначено про наявність таких доказів. Не надано і належних доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 прямого умислу на вчинення дій, відповідальність за які передбачена статтею 473 МК України.

З огляду на зазначене, до протоколу про порушення митних правил митним органом не долучено жодного належного доказу на підтвердження обставин, викладених в доводах, а тому висновки митного органу ґрунтуються на припущеннях, що є неприпустимим з огляду на вимоги чинного законодавства.

Отже, докази того, що громадянин ОСОБА_1 вчинив дії щодо пересилання через митний кордон України в міжнародному експрес-відправленні товару, забороненого до такого пересилання, відсутні.

Наведене указує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого статтею 473 МК України, про що обґрунтовано зазначено судом першої інстанції.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладені обставини справи та норми законодавства, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 473 МК України, з огляду на те, що до протоколу не додано будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 будь-яких дій щодо пересилання через митний кордон України в міжнародному експрес-відправленні товару, забороненого до такого пересилання законодавством України та/або актами Всесвітнього поштового союзу.

Згідно зі статтею 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до правил пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Установивши, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 473 МК України, місцевий суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про закриття провадження по справі відносно нього.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених статтею 473 МК України.

Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.

Керуючись статтями 264, 318, 458, 460, 473, 487 МК України, 284, 289, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Київської митниці Державної митної служби України Ніконова Германа Вікторовича - залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 14 грудня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гуль