ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши матеріали за заявою адвоката Михайлової О.В. в інтересах ОСОБА_1 про перегляд справи про адміністративне правопорушення за нововиявленими обставинами, -

У С Т А Н О В И Л А:

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 19 грудня 2022 року апеляційну скаргу начальника митниці Михайла Товт - задоволено, Постанову судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 листопада 2022 року відносно ОСОБА_1 - скасовано.

Винесено нову постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 17 152 432 (сімнадцять мільйонів сто п`ятдесят дві тисячі чотириста тридцять два) гривні 53 (п`ятдесят три) копійки, з конфіскацією цих товарів.

Вилучений товар згідно протоколу про порушення митих правил №0253/40800/22 від 17.05.2022 року, а саме: 248305 Євро та 324534 долари США - конфісковано в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави, судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп..

Адвокат Михайлова О.В. у своїй заяві про перегляд справи про адміністративне правопорушення за нововиявленими обставинами вважає, що на теперішній час існують нововиявлені обставини, які виключають можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 483 КУпАП України, та які не були відомі Чернівецькому апеляційному суду під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим постанова суду від 19.12.2022 підлягає скасуванню.

ЄУНСС №725/6428/22 Головуючий у І інстанції: Нестеренко Є.В.

Провадження №23-з/822/2/24 Суддя-доповідач: Станковська Г.А.

Категорія: ст. 294 КУпАП

При цьому керувалася практикою Європейського суду з прав людини, згідно якої провадження у справах про адміністративне правопорушення, вважається кримінальним у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 року у справі «Швидка проти України»). Оскільки провадження у справах про адміністративне правопорушення вважається кримінальним, до нього застосовуються норми КПК України, які передбачають перегляд рішення за нововиявленими обставинами та містять перелік даних обставин.

Також посилається на рішення Конституційного суду №5-р (11)2023 від 05.07.2023, яким абзац другий частини першої статті 483 Митного кодексу України визнано неконституційним, так як він суперечить приписам ч.1 ст. 8, ч.1, ч.4 ст. 41, ч.2 ст. 61, ч.1 ст. 64 Конституції України.

Тому вважає, що на час розгляду Чернівецьким апеляційним судом 19.12.2022 адміністративної справи щодо ОСОБА_1 застосовано положення ст. 483 КУпАП, які в подальшому рішенням Другого Сенату Конституційного Суду визнані неконституційними.

Перевіривши матеріали за заявою адвоката Михайлової О.В. про перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення за нововиявленими обставинами відносно ОСОБА_1 , суд вважає, що заяву сторони захисту разом з додатками необхідно повернути заявнику, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження суду при розгляді конкретної справи визначені відповідним процесуальним законом, а у справах про адміністративні правопорушення - КУпАП, який містить норми як матеріального, так і процесуального права.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо. Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути переглянута лише в апеляційному порядку. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Главою 24-1 цього Кодексу також передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом. Проте, у цьому випадку, згідно з положеннями ст. 297-4 КУпАП, заява про перегляд такої постанови подається до Верховного Суду.

Іншого порядку перегляду судових рішень по справах про адміністративне правопорушення (в тому числі за нововиявленими обставинами) чинним законодавством не передбачено. Повноваженнями переглядати судові рішення, які набрали законної сили, у цій категорії справ апеляційний суд не наділений.

Так, ст. 459 КПК України, на яку посилається заявник у своїй заяві, дійсно передбачено перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами або виключними обставинами, але це стосується лише вироків та ухвал, які ухвалені або постановлені у кримінальних провадженнях і діюча норма КПК України не розповсюджується на судові рішення ухвалені в порядку КУпАП.

Верховний Суд в ухвалі від 15.10.2019 року, провадження №51-4998ска19, зробив висновок, що нормами КУпАП не передбачена ні можливість касаційного оскарження постанови апеляційного суду у справі про адміністративне правопорушення, ані можливість перегляду такої постанови Верховним Судом за нововиявленими обставинами. Так само нормами КПК не передбачено можливості перегляду за нововиявленими обставинами судових рішень у справах про адміністративні правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що застосування аналогії права в даному випадку є неприйнятним, оскільки це порушувало б загальні принципи судочинства, зокрема принцип правової визначеності.

Посилання адвоката Михайлової О.В. на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Швидка проти України» є недоречним, оскільки ця справа стосувалася порушення права заявниці на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, гарантованого ст. 2 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Однак ні в указаній статті, ні в указаній справі не йдеться про можливість оскарження постанов про накладення адміністративного стягнення до суду апеляційної або касаційної інстанції за нововиявленими обставинами.

У відповідності до рішення ЄСПЛ у справі «Васильєв проти України» (заява №11370/02) від 21 червня 2007 року, повноваження судів вищої інстанції переглядати справи повинне використовуватись для виправлення судових помилок та неправильності у здійсненні правосуддя, а не для проведення нового розгляду справи. Перегляд справи не повинен розглядатися як замаскована апеляція, а сама лише можливість існування двох точок зору на предмет, не є підставою для повторного розгляду справи. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру.

У рішенні у справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року ЄСПЛ також зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Аналогічним є висновок ЄСПЛ у рішенні по справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року де вказано, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її рішення.

Враховуючи викладене та виходячи з практики ЄСПЛ, суд приходить до висновку про неможливість діяти у спосіб, непередбачений процесуальним законом, тобто в даному випадку - здійснити перегляд судового рішення в порядку, не визначеному КУпАП.

За таких підстав, приходжу до висновку, що заяву адвоката Михайлової О.В. про перегляд постанови Чернівецького апеляційного суду за нововиявленими обставинами необхідно повернути заявнику.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву адвоката Михайлової О.В. про перегляд постанови Чернівецького апеляційного суду від 19 грудня 2022 року за нововиявленими обставинами у справі про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, - повернути заявнику разом із всіма додатками.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська