Справа № 591/1035/24 Провадження № 3/591/295/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2024 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Клімашевська І.В., з участю секретаря Грабар С.Г., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності адвоката Кузченко Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, місце проживання: АДРЕСА_1 , директора КНП СОР «Обласний клінічний перинатальний центр»,-

за ч. 1 ст. 41 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ПНС/СМ/1072/053/П/ПТ від 24 січня 2024 року, ОСОБА_1 , будучи директором КНП СОР «Обласний клінічний перинатальний центр», допустила порушення вимог ч.2 ст. 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Так, відповідно до протоколу, згідно наказу від 08.08.2023 №130-К ОСОБА_2 , лікаря акушер-гінеколога спеціалізованої жіночої консультації з консультативно-діагностичним відділенням, звільнено 08.08.2023 у зв`язку зі скороченням чисельності (штату) працівників згідно п.1 ст.40 КЗпП України. При цьому, ОСОБА_2 є членом та керівником Первинної профспілкової організації КНП СОР «Обласний клінічний перинатальний центр». Відповідно до норм ч.2 ст.5 ЗУ №2136, звільнення працівників, обраних до профспілкових органів, здійснюється за погодженням із профспілкою. Під час перевірки надано два подання керівника підприємства: щодо проведення консультацій щодо запобігання звільнення чи зведення їх кількості до мінімуму; та про надання згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_2 . Вказані подання датовані 08.05.2023 та зареєстровані за одним вихідним №291/03/01-13 в Журналі вихідної документації, але тільки на одному з них стоїть підпис ОСОБА_2 . Отже, підтвердження про вручення або відправлення засобами поштового зв`язку саме подання про надання згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_2 згідно п.1 ст. 40 КЗпП України, відсутнє. Отже, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 41 КУпАП.

Представник у судовому засіданні підтримала письмові пояснення, що були подані нею через канцелярію суду та просила закрити справу про адміністративне правопорушення з підстав, що у них викладені.

ОСОБА_1 підтримала свого представника.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що працював юрисконсультством КНП СОР «Обласний клінічний перинатальний центр». Починаючи з 2019 року по 10.10.2022 готував всі документи підприємства. ОСОБА_1 доручила підготувати документи щодо реорганізації підприємства та звільнення ОСОБА_2 . Він, на виконання наказу ОСОБА_1 , підготував всі необхідні документи та надав їх на підпис ОСОБА_2 . При цьому, остання поставила підписи на двох документах та віддала йому. Пізніше він побачив, що ОСОБА_2 розписалась на 2 примірниках однакового змісту та не поставила підпис на поданні про своє звільнення, хоча фактично його отримала. Пояснив, що це відбулось через його неуважність.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що був секретарем профспілки, яка діяла у КНП СОР «Обласний клінічний перинатальний центр». До неї також входила ОСОБА_2 . В червні на засіданні профспілкового комітету розглядалось питання про надання згоди на звільнення ОСОБА_2 . В кабінеті зібралось 3 людини, ОСОБА_2 запитала, чи надають вони згоду на її звільнення. Вони сказали, що не надають, після цього підписали протокол, не читаючи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна ) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Диспозиція ст. 41 ч.1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

За своєю юридичною конструкцією диспозиція частини першої статті 41 КУпАП є бланкетною, тобто такою, яка для з`ясування ознак адміністративного правопорушення відсилає до інших нормативно - правових актів.

Так, ч.1 ст. 43 КЗпП передбачено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України чи органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового та митного законодавства.

При цьому, ч.2 ст. 5 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», встановлено, що у період дії воєнного стану норми статті 43 Кодексу законів про працю України не застосовуються, крім випадків звільнення працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів.

Об`єктом вказаного правопорушення є встановлені законодавством права громадян на працю, на оплату праці, на охорону праці, на соціальний захист у випадку втрати годувальника чи працездатності, та інші права відповідно до чинного законодавства.

Об`єктивна сторона виражається у вчиненні таких дій:

порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати

виплата заробітної плати не в повному обсязі

інші порушення вимог законодавства про працю

порушення вимог законодавчих та інших нормативних актів про охорону праці.

Суб`єктом відповідно до 1 ч. цієї статті є посадові особи, на яких законодавством покладено обов`язки з дотримання вимог законодавства про працю.

А суб`єктивна сторона виражена у формі умислу.

Так, з наданих суду документів вбачається, що Наказом №72-к від 04.04.2023 ОСОБА_1 приступила на посаду директора КНП СОР «Обласний клінічний перинатальний центр» з 04 квітня 2023 року до призначення директора підприємства за результатами проведення конкурсного відбору, але не довше 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану.

ОСОБА_1 , будучи директором, видала Наказ №970ОД від 02.05.2023 «Про ліквідацію відділення», у якому зокрема, і наказала юрисконсульту ОСОБА_3 підготувати та подати 08.05.2023 до первинних профспілкових організацій повідомлення про заплановане вивільнення працівників.

Отже, ОСОБА_1 , будучи директором КНП СОР «Обласний клінічний перинатальний центр», здійснила дії щодо дотримання трудового законодавства.

Вказаний факт було підтверджено свідками у судовому засіданні.

За таких обставин, відсутні докази на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 суб"єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Щодо того, що юрисконсульт вручив подання директора, на думку відповідальних осіб, які складали протокол, з порушенням норм трудового законодавства, то вказані обставин виходять за межі дослідження наданого суду протоколу, є цивільно-правовими відносинами і можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства.

Згідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до чинного законодавства відсутність хоча б однієї ознаки, яка характеризує суб`єкт, об`єкт, суб`єктивну або об`єктивну сторону адміністративного проступку, свідчить про те, що дане правопорушення скоєне не було.

Враховуючи вищезазначене, прихожу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, ч. 1 ст. 41, ст.ст. 245, 247, 280, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського Апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя І.В. Клімашевська