Справа № 524/90/24
Провадження 3/524/404/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2024 Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Гусач Олександр Миколайович, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, ІПН суду не відомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 22.12.2023 року о 11-38 год. у м. Кременчуці по вул.. Молодіжній ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав і пояснив, що 22.12.2023 року близько 11-30 год. керував автомобілем «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 по вул.. Молодіжній. Їхав у школу № 26, де навчаються його малолітні діти, щоб забрати їх. Був зупинений працівниками поліції, які перевірили документи та повідомили, що вбачають у нього ознаки наркотичного сп`яніння. Запропонували проїхати до лікарні на огляд. Він одразу ж їм повідомив, що готовий пройти огляд як на місці, так і в медичному закладі, однак, оскільки уроки завершились і діти його чекають, попросив працівників поліції якось допомогти з цим, або заїхати разом їх забрати або дати йому таку можливість. Поліцейські повідомили, що це не можливо та запропонували відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння. Він погодився на складання протоколу щоб мати можливість забрати дітей. Після того як протокол було складено він сів за кермо та поїхав у школу. Поліцейські жодним чином йому не перешкоджали в цьому.

Захисник адвокат Більда В.В. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП про що подав відповідне письмове клопотання. Вважає що працівники патрульної поліції спровокували ОСОБА_1 відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, знаючи, що останній поспішає.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_2 пояснив суду, що працює поліцейським взводу №1 роти №2 БПП в м. Кременчук. 22 грудня 2023 року зупинив транспортний засіб «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , оскільки водій не користувався пасками безпеки. Потім водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки у нього були ознаки наркотичного сп`яніння. Водій погодився, однак просив допомогти забрати дітей зі школи. Такої можливості у них не було, а тому ОСОБА_1 вирішив відмовитись від проведення огляду на стан сп`яніння. Він склав відповідний протокол. Відповідаючи на додаткові питання не зміг пояснити яким чином виявив у водія ознаки сп`яніння та чи відсторонював ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Вислухавши ОСОБА_1 , його захисника, свідка, дослідивши матеріали справи, переглянувши долучений до справи відеозапис, приходжу до наступних висновків.

У п.2.5.Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно п.п. 3.7, 3.12, 3.13 «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», якою регламентований порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проведення лабораторних досліджень на визначення на наркотичного засобу або психотропних речовин у медичному закладі є обов`язкове. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкіряного покриву обличчя і рук. Якщо в обстежуваної особи неможливо взяти названі зразки, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров.

Розділом Х наказу МВС України №1395 від 07.11.2015 року передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №434891 від 22 грудня 2023 року зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей які не реагують на світло, не природна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Отже поліцейський вправі пред`явити водію транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння лише за наявності підстав вважати, що останній має ознаки такого стану.

При детальному вивченні долученого відеозапису встановлено наступне.

Після зупинки транспортного засобу «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 останній повідомляє поліцейським, що поспішає в школу за дітьми. Потім співробітник поліції просить ОСОБА_1 переставити автомобіль, щоб останній не заважав проїзду інших транспортних засобів. При цьому, спілкуючись між собою, поліцейський запитує у свого напарника «Будем что то предлагать» і після ствердної відповіді «Давай предложим» повідомляє ОСОБА_1 про виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей які не реагують на світло, не проводячи будь яких дій направлених на це. При цьому в протоколі вказані додаткові ознаки сп`яніння, які водієві навіть не озвучувались.

Після цього поліцейський пропонує водію проїхати в медичний заклад для перевірки на отримує відповідь «поїхали». Потім ОСОБА_1 просить працівників поліції допомогти йому забрати дітей, у яких закінчились уроки та які чекають його в школі. Отримавши відмову у допомозі ОСОБА_1 запитує що треба зробити, щоб поїхати далі. Працівники поліції повідомляють, що він може відмовитись проходити огляд на стан сп`яніння та після цього його більше затримувати ніхто не буде. Водій погоджується на складання протоколу за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Оформивши відповідний протокол та зачитавши його водієві поліцейський на питання ОСОБА_1 «чи можу я тепер їхати за дітьми» відповідає «так» та вручаючи копію протоколу каже ОСОБА_1 «прямуйте». При цьому обіцяє водієві, що ніхто його зупиняти не буде.

Поряд із зазначеним, суд зазначає, що ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 на місці зупинки не виявляли, (співробітники патрульної поліції не вчинили дії, з яких слідує їх виявлення та дієва перевірка, як-то огляд долонь та рук, перевірка реакції зіниць очей на світло, перевірка стійкості ходи).

Аналіз вказаного відеозапису дає суду достатні підстави на об`єктивний сумнів щодо добровільної відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Відповідно до сформованої позиції Європейського суду з прав людини наявність державного інтересу не можна використовувати в якості обґрунтування щодо використання доказів, отриманих в результаті поліцейської провокації, оскільки застосування таких доказів наражає обвинуваченого на ризик остаточно позбавитись справедливого судового розгляду із самого початку; внутрішньодержавне законодавство не повинно дозволяти використання доказів, отриманих в результаті підбурювання з боку державних агентів.

З огляду на досліджений судом відеозапис, суд вважає, що з поведінки поліцейських, вбачається створення умов для отримання відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Так, відповідно до частини 1 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.7 ст. 266 КУпАП у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом можливість керування цим транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом.

З досліджених судом доказів не встановлено виконання поліцейським вимог частини 1 статті 266 КУпАП щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. В описаній обстановці бездіяльність поліцейських в частині не відсторонення водія від подальшого керування транспортним засобом цілковито не узгоджується з попередньо оголошеними підозрами на його перебування у стані наркотичного сп`яніння та ознаками такого сп`яніння.

Натомість патрульні поліцейські, вбачаючи у ОСОБА_1 певні ознаки сп`яніння, знаючи що водій поспішає, запевнили ОСОБА_1 про можливість подальшого керування транспортним засобом у разі складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Такі дії працівників патрульної поліції були спрямовані не на усунення та припинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , як того вимагають вимоги Закону України «Про Національну поліцію», а навпаки на вчинення дій з метою вчинення останнім адміністративного правопорушення та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 12 Розділу II Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого спільним Наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року передбачено, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При цьому, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутнє письмове направлення водія ОСОБА_1 для проходження огляду у закладі охорони здоров`я, складеного працівником патрульної поліції, де б також вказувався чіткий перелік виявлених ознак наркотичного сп`яніння виявлених у ОСОБА_1 .

Рапорт працівника поліції не може бути допустимим доказом, якщо не підтверджений іншими доказами, достовірність яких не викликає сумнівів.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суду з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях , в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

У відповідності до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Посадовими особами, які складали протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не надано суду переконливих доказів поза розумним сумнівом винуватості особи у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене та на зазначений конституційний припис, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 266 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити в звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена на протязі 10 діб до судової палати Полтавського апеляційного суду в кримінальних справах через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо постанову не скасовано. Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Олександр ГУСАЧ