Справа № 455/21/24 Головуючий у 1 інстанції: Пошивак Ю.П.
Провадження № 33/811/427/24 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участі захисника Юрчака В.В., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу захисника Юрчака В.В. на постанову Старосамбірського районного суду Львівської області від 26 лютого 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Старосамбірського районного суду Львівської області від 26.02.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривні.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 03.01.2024 року о 18 годині 10 хвилини в м.Старий Самбір по вул.Дрогобицькій, Самбірського району Львівської області, керував автомобілем, марки «Renault Kadjar», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху

Захисник Юрчак В.В. в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом першої інстанції розгляд справи відбувся неповно та необ`єктивно, не взято до уваги те, що працівниками поліції ОСОБА_1 було введено в оману щодо порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, останній бажав здати сечу або кров в медичному закладі, оскільки не довіряв запропонованому працівниками поліції приладу Драгер, а тому на переконання апелянта відмова ОСОБА_1 була зумовлена повідомленою хибною інформацією працівниками поліції. Також апелянт вважає, неналежним доказом відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння наявне в матеріалах справи направлення останнього до медичного закладу, оскільки таке не було складено на момент відмови останнього від проходження огляду.

Розглянувши матеріали справи № 455/21/24, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.12 та п.13 Розділу ІІІ Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Як вбачається з відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції (01951@134610) водій ОСОБА_1 неодноразово наголошував працівникам поліції, що погоджується пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі шляхом здачі біологічного середовища (крові або сечі) для проведення лабораторного дослідження на встановлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки висловив недовіру технічному спеціальному приладу Драгеру, на що отримав категоричну відмову працівників поліції доставити його до медичного закладу, при цьому відмова працівників поліції була вмотивована тим, що в медичному закладі огляд ОСОБА_1 буде проведено лише з використання спеціального технічного засобу шляхом дослідження видихуваного повітря.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до переконання про те, що працівниками поліції не було належним чином забезпечено огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у спосіб передбачений Інструкцію огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року, а саме шляхом відібрання у ОСОБА_1 іншого біологічного середовища ніж видихуване повітря, зокрема сечі або крові для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто діяли всупереч такій.

Таким чином, апеляційним судом на підставі дослідження матеріалів справи не встановлено належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема в медичному закладі у передбачений законодавством спосіб.

Таким чином, поліцейськими при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не було дотримано вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку щодо необхідності проведення огляду водія в закладі охорони здоров`я у разі незгоди водія з результатами огляду з використанням спеціальних технічних засобів з подальшим складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з урахуванням первісного визначення принципу поза розумним сумнівом у справі Авшар проти Туреччини) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Отже, постанова суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає скасуванню як незаконна, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Юрчака В.В. задоволити.

Постанову Старосамбірського районного суду Львівської області від 26 лютого 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі №455/21/24 відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення..

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.