Справа № 276/468/24
Провадження по справі № 3/276/345/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року смт. Хорошів

Суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Збаражський А.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №4 Житомирського РУП ГУНП України в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , працює в ТОВ «Кромберг» завантажувачем, заміжня, має на утриманні одну дитину, пільг не має, за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №549329 складеного 26.02.2024 року, 18.02.2024 року близько 10 год. 45 хв. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 ухилялася від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання своєї доньки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не приділяла увагу її вихованню, внаслідок чого остання здійснила крадіжку товару на суму 798 грн. в магазині «Аврора».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала, щиро розкаялась, сказала, що провела профілактичну бесіду з донькою, зобов`язується в подальшому контролювати її поведінку.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.184 ч.1 КУпАП повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №549329 від 16.02.2024 року; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18.02.2024 року; поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_2 від 18.02.2024 року, рапортом поліцейського, розпискою від 18.02.2024 року.

На підставі викладеного, приходжу до висновку, що вищенаведеними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, суд бере до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення вперше, має на утриманні малолітню дитину, правопорушення не заподіяло шкоди громадським та державним інтересам, правам і свободам громадян, а тому дане правопорушення є малозначними, що дає суду підстави звільнити порушника від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням.

Частиною другою ст. 284 КУпАП передбачено, що у разі оголошення особі, що притягається до адміністративної відповідальності усного зауваження, виноситься постанова про закриття справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 24, 36, 40-1, ч. 1 ст. 184, ст.ст. 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та звільнити від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносноОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 184 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А.М.Збаражський