ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2024 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши клопотання особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Бирковича Олександра Івановича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду від 19 жовтня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 19 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн.

Позбавлено ОСОБА_1 права керування всіма видами транспортних засобів строком на 5 (п`ять) років.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536, 80 грн.

Відповідно до постанови суду, - 14.07.2023 року о 10 год. 20 хв. в м. Ужгород, по вул. Минайській, 37 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, р/н НОМЕР_1 , повторно протягом року будучи позбавленим права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги ст. 15 Закону «Про дорожній рух». Правопорушення вчинено повторно протягом року. Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 та його адвокат Биркович О.І. 14.02.2024 подали безпосередньо до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області апеляційну скаргу, разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови судді місцевого суду.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 15 лютого 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 та його адвоката Бирковича О.І. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду від 19 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 .

Одночасно 14 лютого 2024 року ОСОБА_1 та його адвокат Биркович О.І. подали до Закарпатського апеляційного суду апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ужгородського міськрайонного суду від 19 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 .

Ретельно перевіривши доводи клопотання, матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження належить відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КупАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

Із викладеного слідує, що законодавець визначив процесуальний механізм, яким обумовив обрахування строку на апеляційне оскарження постанови судді саме з моменту її винесення.

Закон не містить приписів, які б створювали передумови для іншого обрахування строку на апеляційне оскарження, в тому числі для правопорушника, як окремого суб`єкта права на апеляційне оскарження.

Така позиція законодавця обґрунтована тим, щоб стимулювати особу сумлінно та своєчасно реалізовувати процесуальні права та належним чином виконувати обов`язки, покладені на неї законом.

Апеляційний суд зважає на сталу практику, сформовану Європейським судом з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії»).

При вирішенні питання про можливість поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження.

Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Із матеріалів справи слідує, що оскаржувана постанова прийнята судом 19 жовтня 2023 року, відтак у даному випадку строк на апеляційне оскарження починає перебіг з 20 жовтня 2023 року і спливає 30 жовтня 2023 року (перший після вихідних робочий день).

Апеляційну скаргу подано 14 лютого 2024 року, тобто по спливу майже чотирьох місяців.

У якості поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 та його адвокат Биркович О.І. наводять ті самі , які вже вирішувалися Закарпатським апеляційним судом.

Разом з тим, повторний апеляційний перегляд аналогічних вимог чинним КУпАП не передбачено.

Положеннями Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року та п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов пороти України» від 03.04.2008, визначено, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду, який в свою чергу визначає, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового його вирішення.

Положення ч. 2 ст. 7, ч. 3 ст. 8 КУпАП регламентують, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності та ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Чинним КУпАП не передбачено повторність розгляду питань, які вже було вирішено.

Крім того, будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 вживав заходів, спрямованих на отримання копії судового рішення до 30.10.2023 (в межах строку на апеляційне оскарження), проте мав перешкоди в його отриманні, матеріали справи не містять, не додано таких доказів і до апеляційної скарги.

Сама собою вказівка щодо наявності поважних причини для поновлення строку для апеляційного оскарження, не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження

Апеляційний суд зауважує, що безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Сукупність указаних обставин свідчать про відсутність об`єктивних обставин, які б безумовно свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а відтак і слугували підставами для задоволення клопотання.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апелянти не довели поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, і підстав для його поновлення не знаходить, у зв`язку з чим у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду від 19 жовтня 2023 року слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст.294 КУпАП слід повернути особі, яка її подала.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КупАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Бирковича Олександра Івановича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду від 19 жовтня 2023 року, відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Апеляційну скаргу разом із доданими матеріалами повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага