Справа № 166/216/24 Провадження №33/802/220/24 Головуючий у 1 інстанції:Свистун О. М.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Михайлик С.І., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника на постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 14 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік,

Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 гривень 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 27 січня 2024 року о 15 год. 09 хв. на вул. Соборній у с. Самари Ковельського району Волинської області керував транспортним засобом «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив порушення п.2.9а Правил дорожнього руху, за яке передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведено з порушенням нормативно-правових актів, які регламентують такий огляд. Зазначає, що калібрування технічного засобу, за допомогою якого було проведено огляд, перевищує встановлений виробником строк, а тому вказаний прилад не має законних підстав використовуватись з 06.12.2023, оскільки викликає сумнів в об`єктивності його показників. Вказує на те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено іншою особою, ніж зазначеною в протоколі. Також посилається на те, що відеозапис з бодікамер не є безперервним. Крім того, після проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, поліцейським не запропоновано пройти такий огляд в медичному закладі. Зазначає також про те, що сестра ОСОБА_1 відчувала себе незадовільно з 24.01.2024, тому в період з 24.01.2024 по 27.01.2024 рухався до сестри для здійснення її транспортування до закладу охорони здоров`я. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника, яка підтримувала подану апеляційну скаргу та просила скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Так, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивно стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 218871 від 27 січня 2024 року (а.с.1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а саме різкий запах з порожнини рота, почервоніння обличчя і очей (а.с.4), роздруківкою приладу «Драгер», згідно якої у ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння 0.80‰ (а.с.3), відеозаписом з бодікамер працівників поліції, на якому зафіксовано процедуру огляду ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» (а.с.9), а також іншими матеріалами справи.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

А п.1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п.2.9 «а» ПДР забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає за ч.1 ст.130 КУпАП.

Процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.

Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

А тому, оскільки на місці зупинки транспортного засобу у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах з порожнини рота, почервоніння обличчя і очей (а.с.4), працівник поліції мав право запропонувати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.

В той час, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, під час проходження проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, або такий огляд проводиться у присутності двох свідків

Згідно приписів частини 3 цієї статті КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п.7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Зазначені нормативно-правові акти дають зробити висновок, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

Відеозаписи, які містяться у матеріалах справи та перегляд їх змісту вказує на те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння зафіксована належним чином.

Як вбачається з відеозапису з бодікамер працівників поліції, поліцейський, який здійснював оформлення адміністративних правопорушень, запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager» на місці зупинки, на що він погодився, результат огляду 0.80 ‰. При цьому ОСОБА_1 повідомив, що їде зі «свіжини» стригтися, де вживав горілку (самогон) в кількості 5 стопок. З результатами огляду ОСОБА_1 погодився, на проходженні огляду в медичному закладі не наполягав. Крім того, під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 зазначив, що розуміє своє порушення, а також пропонував вирішити питання без складання протоколу (а.с.9).

Крім того, в протоколі серії ДПР18 № 218871 від 27 січня 2024 року в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_1 власноручно зазначив «Вживав вчора алкоголь» (а.с.1).

Отже з відеозапису вбачається, що сам ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу в ході спілкування з поліцейськими повністю підтвердив факт вживання ним алкоголю перед тим, як сідати за кермо, пояснив мотиви такого вчинку (поспішав стригтися), а також погодився з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», який показав 0,8‰. Також під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 неодноразово просив то вимкнути камеру, то якось вирішити питання, у зв`язку з чим був попереджений працівником поліції про кримінальну відповідальність за дачу неправомірної вигоди. При цьому жодного тиску на ОСОБА_1 поліцейськими не чинилось. Сам правопорушник певний час ухилявся від дачі відповіді на питання, яким чином він буде проходити огляд на стан сп`яніння-на місці чи медичному закладі, чи відмовляється від проходження такого огляду (а.с.9).

Факт вживання алкогольних напоїв та керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння повністю підтвердив ОСОБА_1 і після складання щодо нього протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, власноручно вказавши у відповідній графі протоколу «вживав вчора алкоголь» (а.с.1).

Така поведінка ОСОБА_1 та його пояснення, зафіксовані на відеозаписі (а.с.9), а також власноручні пояснення, викладені у відповідній графі протоколу (а.с.1) в сукупності із результатами огляду 0,8‰ (а.с.3) повністю спростовують твердження апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину.

Доводи сторони захисту про те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не зафіксовано безперервним відеозаписом, є безпідставними і не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки вони суперечать матеріалами справи.

Так, переглядом відеозапису з бодікамер працівників поліції встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу зафіксовано безперервною відеофіксацією. Кожен відеофайл розпочинається з місця, коли закінчився попередній (а.с.9).

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.

Не заслуговують на увагу твердження захисника про те, що поліцейський брав у руки мундштук, а тому відображений результат технічним приладом не є об`єктивним, оскільки на відеозаписі зафіксовано, як працівник поліції, в присутності ОСОБА_1 вийняв мундштук з герметичної упаковки. Крім того, встановити мундштук в технічний прилад не торкаючись його, не є можливим.

Різниця в температурі повітря під час проведення огляду та вказаної в роздруківці приладу «Drager», на які посилається захисник в апеляційній скарзі, не ставить під сумнів правомірність використання приладу та результатів проведеного огляду на стан сп`яніння, оскільки як було зазначено вище, сам ОСОБА_1 не заперечував вживання ним спиртного (самогонки) та керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що в ході розгляду справи місцевим судом правопорушник ОСОБА_1 також повністю визнав факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, лише вказував інший мотив такого вчинку не бажання «постригтися», а намір доставити вагітну сестру до лікарні (а.с.20 абз.5).

З урахуванням наведеної сукупності обставин, зокрема послідовних визнавальних пояснень самого ОСОБА_1 як на місці зупинки транспортного засобу, так і в суді першої інстанції під час розгляду даної справи, результатів його огляду на стан сп`яніння, які в чотири рази перевищують допустиму норму (0,2 ‰), апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими і такими, що свідчать про намагання ОСОБА_1 уникнути накладення на нього безальтернативного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Твердження апелянта, що калібрування приладу «Drager Alcoteste 6810», повинно здійснюватися кожні 6 місяців, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є в даній конкретній справі непереконливими.

Згідно п.п.1,3 ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Наказом Держлікслужби України № 1529 від 29.12.2014 «Про державну реєстрацію медичних виробів» затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення. Номер 43, зазначеного переліку, - це газоаналізатори Drager Alcotest, реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений. Відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію №14455/2014 газоаналізатори Drager Alcotest внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення МОЗ України і дозволені для застосування на території України.

Отже, прилад «Drager Alсotest 6810», який був застосований працівниками поліції під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, дозволений МОЗ та має свідоцтво про державну реєстрацію.

Так, на підтвердження своїх доводів захисником до апеляційної скарги додано відповідь ТОВ «АТЗТ компанія «Сатурн Дейта Інтернешенел».

Разом з тим, вказана відповідь апеляційним судом до уваги не береться, оскільки у ній вказано, що в даному випадку результати отримані з порушенням правил експлуатації приладу, що є порушенням Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та Інструкції.

Однак, в даній відповіді відсутні будь-які дані про те, що результати огляду ОСОБА_1 0,8 ‰, що в 4 рази перевищує допустиму норму, є невірними чи неправильними.

Апеляційний суд приходить до висновку, що факт порушення умов експлуатації «Drager Alcoteste 6810», не свідчить про несправність вказаного технічного приладу, так як стороною захисту не надано доказів, які б підвереджували, що в даному випадку результати технічного приладу «Drager Alcoteste 6810» є неправдивими.

На переконання апеляційного суду, в даному конкретному випадку, з врахуванням пояснень ОСОБА_1 , в яких він визнав і факт вживання алкоголю, вказуючи вид спиртного та кількість, яку він випив, і керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, які дані ним під час судового розгляду в суді першої інстанції, які зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, та на відео з бодікамер поліцейських, а також з врахуванням результату огляду на стан сп`яніння (0,8‰), відповідь ТОВ «АТЗТ компанія «Сатурн Дейта Інтернешенел» не спростовує наведеної сукупності доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і не може бути єдиною і безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного ст.266 КУпАП.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як не встановлено і істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

За таких обставин апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неналежності та недопустимості такого доказу, як роздруківка (чек) з приладу Drager 6810, та недійсності висновків цього приладу.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що на час проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не ставив під сумнів законність походження приладу «Drager» та не висував вимог щодо незгоди із результатами тестування та направлення його для огляду до найближчого медичного закладу.

У зв`язку із викладеним доводи апеляційної скарги про недійсність отриманого результату огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів не заслуговують на увагу суду.

Не заслуговують на увагу доводи захисника про те, що ОСОБА_1 їхав до вагітної сестри, щоб завезти її в медичний заклад, і діяв в стані крайньої необхідності, з таких підстав.

Відповідно до статті 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.

Крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Той факт, що їхав до сестри для того щоб завезти до медичного закладу, не підтверджується жодними доказами, крім того, в даному випадку не виключає винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Більше того, поліцейським ОСОБА_1 пояснив, що керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, так як поспішав «стригтись» (а.с.9).

Під час апеляційного розгляду стороною захисту не надано жодних доказів того, що ОСОБА_1 діяв в умовах крайньої необхідності

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження з мотивів, викладених в апеляційній скарзі захисника, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Михайлик С.І. залишити без задоволення, а постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 14 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов