Справа № 481/246/24
Провадж.№ 3/481/144/2024
П О С Т А Н О В А

іменем У К Р А Ї Н И

13.03.2024 року суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Уманська О.В., за участі секретаря с/з Канівець О.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши в залі суду м. Новий Буг Миколаївської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА

Згідно протоколу серії ААД № 482792 складеного 05.02.2024 року інспектором СРПП ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївської області Дорошенком С.С., 05.02.2024 року о 12.46 год в м.Новий Буг по вул.М.Міхновського водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки CHERY TIGGO днз НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на службовий відеореєстратор Texsar, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину у вчиненні правопорушень не визнав. Суду пояснив, що дійсно 05.02.2024 року його зупинили працівники поліції без жодної правової підстави, оскільки останній положень ПДР не порушував, натомість йому повідомили про здійснення обгону на заокругленні в умовах обмеженої оглядовості. За обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії №ААД№482792 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу, оскільки не бачив підстав для його продуття в зв`язку з тим, що останній алкогольні напої не вживав та ознаки алкогольного сп`яніння у нього відсутні. Крім того останній не довіряє показникам зазначеного приладу. Натомість на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі останній погодився, але просив надати можливість завести додому свою вагітну доньку та онуку, яка перебувала на той час в садочку та за якої він з донькою саме їхав. Оскільки садочок працює до 12.00 год. та він уже запізнювався просив надати можливість пройти зазначений огляд після того як він забере онуку. Крім того після складення матеріалів він одразу поїхав за онукою.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 62 Конституції України визначено, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За змістом статей 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

За законом, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення.

В ході розгляду справи, суд має дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту.

На підтвердження винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення до протоколу було додано відеозаписи на нагрудну камеру поліцейського та автомобільний відеореєстратор.

Оцінюючи з точки зору належності та допустимості як доказу відеозаписів доданих до протоколу, на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, суд не знаходить його таким, у зв`язку з тим, що на вказаному носії особа не відмовляється від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а просить можливості зробити це після того як він завезе додому свою вагітну доньку та онуку. Крім того останній неодноразово наголошує на той факт, що алкогольні напої не вживав.

Крім того у суду виникають сумніви щодо наявності ознак алкогольного сп`яніння у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 розділу І «ІНСТРУКЦІЇ про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України,Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 , ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №482792 зазначено про виявлення у водія ОСОБА_1 таких ознак алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови.

Разом з тим при дослідженні відеозаписів долучених до матеріалів справи з місця події за участі ОСОБА_1 судом при розмові останнього з працівниками поліції не встановлено наявності ознак порушення мови, навпаки останній реагував та відповідав на запитання поліції чітко.

Крім того у суду виникають обґрунтовані сумніви можливості виявлення працівниками поліції такої ознаки алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з ротової порожнини водія, оскільки усе спілкування працівника поліції з водієм відбувалося через привідкрите заднє вікно автомобіля, водій з салону авто не виходив через несправність в автомобілі ( заклинило роботу автоматики та замка на дверці водія). При цьому в салоні автомобіля перебували пасажири.

Такі дії поліцейського, разом з сукупністю інших доказів ставлять під сумнів наявність у водія ознак сп`яніння, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того згідно із п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Перелік підстав для зупинки транспортного засобу наведений у ст. 35 Закону №580-VIII. Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, п.п.1, 3 ч. 1 вказаної статті визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху або якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення тощо.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Аналіз наведених вище положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що поліцейський має право зупинити транспортний засіб, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав) та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, зупинка вважається не законною.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського додатного до матеріалів справи встановлено, що працівником поліції на запитання причини зупинки, повідомлено про здійснення водієм обгону в умовах обмеженої оглядовості дороги зумовленої заокругленням. Натомість з відеозапису з автомобільного відео реєстратора патрульної поліції, на якому зафіксовано момент обгону транспортним засобом під керуванням ОСОБА_1 , не зафіксовано наявності обмеженої оглядовості у водія ОСОБА_1 . Останнє також заперечувала особа, яка притягується до відповідальності під час розгляду справи та на відеозаписах доданих до матеріалів справи.

Крім того у порушення зазначених вище положень до матеріалів справи не додано копії постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, а саме здійснення обгону в умовах обмеженої оглядовості.

З огляду на те, що підстав для зупинки транспортного засобу водія поліцейським не було, тому зупинка транспортного засобу та наступні дії інспектора поліції не відповідають вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Суд усвідомлює суспільну небезпеку правопорушень на транспорті, особливо пов`язаних із керуванням транспортними засобами водіями у стані сп`яніння, необхідність невідворотності покарання порушників та створення умов, які би перешкоджали розповсюдженню таких правопорушень.

Проте необхідність дотримання вимог статті 62 Конституції України (неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог статті 6 Конвенції (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), дає суду підстави для висновку про недоведеність достатніми та неспростовними доказами обставин наявності ознак алкогольного сп`яніння у водія таким чином вбачається що вимоги працівників поліції щодо необхідності проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння були безпідставними.

Таким чином, в судовому засіданні знайшло підтвердження посилання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що працівниками поліції були порушені порядок виявлення правопорушення та фіксація відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, відповідно до ст. 266 КУпАП.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення серії ААД№482792, складений відносно водія ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а тому не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, які відповідно до положень частини 3 статті 62 Конституції України, тлумачаться на користь правопорушника.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З наведених мотивів та враховуючи те, що особою яка притягується до відповідальності заперечується вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, той факт, що належних, допустимих та несуперечливих доказів вчинення. правопорушення - суду не надано, на підставі положень п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 247, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя