Справа № 371/1540/23 Головуючий в суді І інстанції - Кириленко М.О.
Провадження №33/824/597/2024 Головуючий - Олійник В.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Олійник В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Миронівського районного суду Київської області від 30 жовтня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Миронівського районного суду Київської області від 30 жовтня 2023 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення АПР18 №512248 від 14.10.2023 року ОСОБА_2 14.10.2023 року о 21-00 год., перебуваючи за адресою : Київська область, Обухівський район, м. Миронівка, по вул. Перемоги, поблизу будинку №7, а саме, в автомобілі Toyota Corolla (державний номерний знак НОМЕР_1 ) спільно з чоловіком ОСОБА_1 , виразилась нецензурними словами та намагалась затіяти бійку з чоловіком, чим своїми діями вчинила домашнє насильство психологічного характеру та скоїла правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою визнати винною ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Скаргу обґрунтовує тим, що суд розглянув справу поверхово і формально, заслухавши лише одну сторону, а сторону потерпілого не було заслухано, оскільки він не був повідомлений про дату та час судового засідання.

Вказує, що суд першої інстанції розглянувши справу у його відсутність, позбавив його права надати правдиві пояснення та позбавив права надати докази про вчинення домашнього насильства дружиною ОСОБА_2 , так як згідно адміністративного протоколу від 14.10.2023 року він визнаний потерпілим.

Звертає увагу суду, що 14.10.2023 року ОСОБА_2 скоїла насильство в сім`ї, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру (погрози та образи), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Заперечує щодо висновків суду першої інстанції про те, що слід безумовно довіряти поясненням тільки однієї сторони, оскільки це виключно її бачення події, й за матеріалами провадження між ними, що фактично живуть за однією адресою разом з дитиною, є майновий спір щодо поділу спільного майна, розірвання шлюбу, конфлікти щодо спілкування з дитиною, тому, на думку апелянта, твердження його дружини не можна вважати об`єктивними. Зазначає, що дружина постійно створює конфліктну ситуацію, хоче спровокувати його на сварку та бійку, а ним здійснюються усі дії для уникнення вказаних ситуацій.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Дяченко В.М. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Разом з тим, ОСОБА_2 та її захисник адвокат Константінова Т.М. заперечили щодо задоволення вказаної апеляційної скарги та просили залишити постанову Миронівського районного суду Київської області від 30.10.2023 року без змін.

Дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Однак, при розгляді даної справи суддя першої інстанції всупереч вищевказаних вимог закону, не вжив достатніх заходів для належної перевірки обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого прийшов помилкового висновку та прийняв рішення про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

За ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, -

тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, -

тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомленні уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

З наведеного випливає, що обов`язковими ознаками об`єктивної сторони даного правопорушення є діяння (будь-які дії фізичного, психологічного чи економічного характеру, в тому числі погрози та образи), його шкідливі наслідки (шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, яка була або могла бути завдана) та причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Для вирішення питання про притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.173 -2 КУпАП, відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», не має значення чи проживає колишнє подружжя (співмешканці) однією сім`єю, чи ні, адже, домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, виходячи з аналізу зазначених вище норм законодавства, під домашнє насильство, зокрема, умисне вчинення діянь психологічного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 512248 від 14.10.2023 року о 21-00 год., ОСОБА_2 перебуваючи за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Миронівка вул. Перемоги, поблизу будинку №7, а саме: в автомобілі Toyota Corolla (державний номерний знак НОМЕР_1 ) спільно з чоловіком ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого чоловіка ОСОБА_1 , а саме, ображала навмисно та погрожувала фізичною розправою, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Згідно змісту протоколу, свідки події відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що 14.10.2023 року ОСОБА_1 звернувся до начальника ВП №2 Обухівського РУП ГУ НП В Київській області із заявою, в якій просив вжити заходи щодо його дружини ОСОБА_2 , яка 14.10.2023 року вчинила щодо нього сімейний дебош.

Так, відеозапис долучений до апеляційної скарги містить дані, які підтвердили викладені в протоколі обставини, що свідчать про домашнє насильство.

Отже, висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам, а доводи апеляційної скарги захисника потерпілого ОСОБА_1 є обґрунтованими.

Своїми діями ОСОБА_2 14 жовтня 2023 року вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП доведена повністю, а тому постанова судді Миронівського районного суду Київської області від 30 жовтня 2023 року підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови, якою слід визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

Керуючись ст.294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Миронівського районного суду Київської області від 30 жовтня 2023 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 170 гривень.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає

Суддя Київського

апеляційного суду В.І. Олійник