ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/127/24 Справа № 175/8097/23 Суддя у 1-й інстанції - Ребров С. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,,

адвоката Шульги Г.Ю.,

потерпілої ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2023 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 вересня 2023 року о 09:50 годині, водій ОСОБА_1 , в порушення вимог п.п. 10.1, 13.1 в Дніпровському районі с. Новоолександрівка вул. Сурська та вул. Паркова керуючи автомобілем Рено державний номер НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем Тойота державний номер НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті ДТП автомобілі отримали механічних пошкоджень, тобто водій ОСОБА_1 , скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Вважає рішення суду передчасним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

На думку апелянта, зібрані матеріали справи мають суттєві розбіжності, що виключають беззаперечні висновки про винуватість ОСОБА_1 в ДТП. Вказує, що відносно другого водія також було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Зазначає, що працівники поліції не допитали свідків події, не досліджували відеозаписи з камер відеоспостереження.

На думку апелянта, суд розглянув справу поверхнево, у постанові не зазначено пояснень потерпілої, та безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про допит свідків.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представник адвокат Шульга Г.Ю. підтримали доводи поданої апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, просили апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення. Додатково захисник Шульга Г.Ю. зауважила, що інший учасник ДТП притягнута до адміністративної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити рішення місцевого суду без змін.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Між тим, вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано з огляду на наступне.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя місцевого суду послався, як на докази, на матеріали справи, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД№297473 від 21.09.2023 року, згідно якого 21 вересня 2023 року о 09:50 годині, водій ОСОБА_1 , в порушення вимог п.п. 10.1, 13.1 в Дніпровському районі с. Новоолександрівка вул. Сурська та вул. Паркова керуючи автомобілем Рено державний номер НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем Тойота державний номер НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті ДТП автомобілі отримали механічних пошкоджень, тобто водій ОСОБА_1 , скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с. 3);

- схему місця ДТП від 21.09.2023 року, з якої вбачається, що через порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 10.1, 13.1 ПДР України сталася ДТП (а.с. 4);

- письмові пояснення ОСОБА_2 відповідно до яких, остання 21 вересня 2023 року близько 09-50 години рухаючись по вул. Сурська с. Новоолександрівка на власному автомобілі Тойота державний номер НОМЕР_2 , після здійснення повороту ліворуч на вул. Паркову, на зустріч рухався автомобіль Рено д.н.з. НОМЕР_1 . При подальшому русі після входження в поворот, проїхавши декілька метрів, автомобіль Рено при зустрічному роз`їзді продовжив рух і вона почула звук зіткнення, зупинилась. Внаслідок ДТП кузовні частини були пошкоджені (а.с. 5);

- письмові пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких останній 21.09.2023 року близько 09-50 годині керував власним автомобілем Рено НОМЕР_1 по вул. Парковій в с. Новоолександрівка, на перехресті з вул. Сурській, зупинився під знаком Уступи дорогу. Автомобіль Тойота д.н.з. НОМЕР_2 виконувала поворот наліво з вул. Сурській на вул. Паркова. Під час її маневру та руху, він відчув зіткнення. Після чого автомобіль Тойота продовжив рух пошкодивши його автомобіль. Він вийшов з автомобіля та виявив пошкодження автомобіля. (а.с.6);

- фотографіями до схеми ДТП (а.с.9).

Допитаний в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він 21.09.2023 року близько 09-50 годині керував автомобілем Рено НОМЕР_1 та рухався по вул. Парковій в с. Новоолександрівка, перед нерегульованим перехрестям з вул. Сурською зупинився перед знаком 2.1 Уступи дорогу ПДР, оскільки по головній дорозі по вул. Сурській рухалось авто Тойота д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , та надав можливість водію даного авто повернути ліворуч, проте вона не впоралась з керуванням та здійснила наїзд на його авто чим скоїла ДТП. Працівниками поліції складено два протоколи про адміністративне правопорушення щодо нього та ОСОБА_2 , вважає себе невинуватим у скоєнні даного ДТП оскільки ним виконанні всі вимоги правил дорожнього руху, а ОСОБА_2 не дотрималась безпечного бокового інтервалу та скоїла наїзд на нерухоме авто. Зазначає, що ОСОБА_2 при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №297474 від 21.09.2023 року щодо неї визнала свою вину в повному обсязі та постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01.12.2023 року не оскаржувала.

ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції зазначила, що вона рухаючись по вул. Сурська с. Новоолександрівка на власному автомобілі Тойота державний номер НОМЕР_2 по головній дорозі, після здійснення повороту ліворуч на вул. Паркову, на зустріч рухався автомобіль Рено д.н.з. НОМЕР_1 . При подальшому русі після входження в поворот, проїхавши декілька метрів, автомобіль Рено при зустрічному роз`їзді продовжив рух у зв`язку з чим вона злякалась та повернула кермо іще більше, після чого почула звук зіткнення, зупинилась.

Під час апеляційного перегляду було досліджено фотографії, на яких відображено розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди та зафіксовано механічні пошкодження обох транспортних засобів.

З вищенаведених показів особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_3 вбачається, що вони є протилежними за своєю суттю та змістом, а протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №297473 від 21.09.2023 року та схемою місця ДТП підтвердити або спростувати пояснення сторін не вбачається можливим.

Свідки вказаної події не встановлені.

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1 Правил дорожнього руху України (далі- ПДР), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки,особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Під час апеляційного розгляду порушення ОСОБА_1 п.п. 10.1, 13.1 ПДР України не знайшло свого підтвердження.

Дослідивши безпосередньо під час апеляційного перегляду протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №297473 від 21.09.2023 року, схему місця ДТП, якою зафіксовані, окрім іншого, пошкодження, які отримали транспортні засоби внаслідок ДТП, матеріали фото та відеофіксації ушкоджень транспортних засобів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що покази водія ОСОБА_3 є неспроможними, виходячи з наступного.

Так, на автомобілі Рено д.н.з. НОМЕР_1 було зафіксовано наступні пошкодження, задній бампер з лівої сторони, ліве заднє крило, задня ліва фара. При цьому вказаний автомобіль повністю знаходиться в полосі свого руху, перед дорожнім знаком 2.1 Уступи дорогу ПДР. В той же час 2/3 автомобіля Тойота д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_3 знаходиться за осьовою лінією на полосі руху автомобіля Рено, має механічні пошкодження передньої лівої двері, задньої лівої двері та заднього бампера зліва.

Виходячи з розташування транспортних засобів, кута під яким відбулось зіткнення транспортних засобів та зафіксовані механічні пошкодження на них, апеляційний суд робить висновок, що вони не могли утворитись при механізмі ДТП на який вказує ОСОБА_3 і навпаки могли утворитись при механізмі ДТП на який вказав ОСОБА_1 .

Крім того суд враховує і наявність постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01.12.2023 року, якою ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому під час розгляду вказаного адміністративного протоколу ОСОБА_4 визнала себе винною у вчиненні ДТП, яке мало місце 21.09.2023 року. Вказана постанова набрала законної сили та в апеляційному порядку не оскаржувалась.

Отже, аналіз досліджених під час судового розгляду та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме факту порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до положень ст. 1 та ч. 1 ст. 2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Таким чином слід дійти висновків про те, що судом першої інстанції, у порушення вимог ст. 280 КУпАП, не було з`ясовано усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та суд дійшов передчасного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи апеляційним судом мають бути витлумачені на користь останнього.

Апеляційний суд констатує, що у даній справі судом першої інстанції не доведено «поза будь-яким розумним сумнівом», що ОСОБА_1 керував транспортним засобом із порушенням правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Тому апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апелянта про відсутність доказів наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2023 року скасуванню із закриттям провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: О.Ю. Іванченко