Справа № 441/1570/23 Головуючий у 1 інстанції: Малахова-Онуфер А.М.
Провадження № 33/811/121/24 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 09 січня 2024 року

в с т а н о в и в :

Постановою судді Городоцького районного суду Львівської області від 09 січня 2024 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 10.07.2023 о 01:06 год. на вул. Чорновола, 16-А у м. Городку, Львівського району Львівської області, керував автомобілем «Volkswagen CC», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, в порушення п. 2.5 ПДР, на вимогу поліцейського, від проходження у встановленому порядку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відмовився.

На постанову судді Бахур Ю.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова є незаконною, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; протокол складено з порушеннями, тому такий є недопустимим доказом; у матеріалах справи відсутні докази, що він керував автомобілем; рапорт не може слугувати доказом, оскільки поліцейський є зацікавленою особою.

Суддя врахував пояснення працівників поліції, яких викликав у судове засідання з власної ініціативи, хоча їх участь в засіданні не передбачена КУпАП.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задоволити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 279607 від 10.07.2023 (а.с. 3);

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ЕАС № 7309087від 10.07.2023 відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 4).

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» (а.с. 5);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.07.2023 (а.с. 6);

- відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції відповідно до якого на відеореєстратор службового автомобіля зафіксовано рух транспортного засобу марки «Volkswagen CC», номерний знак НОМЕР_1 , який було зупинено працівниками поліції за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів. Коли працівники поліції підійшли до автомобіля на передньому пасажирському сидіння сидів ОСОБА_1 , який пересів з місця водія, що частково зафіксовано на нагрудну камеру працівника поліції. На задньому пасажирському сидіння сиділа жінка. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що в них зафіксовано на нагрудну камеру та відео реєстратор, як ОСОБА_1 пересідав, що останній почав заперечувати, та стверджувати, що не керував автомобілем. У подальшому працівники поліції виявивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або проїхати в медичний заклад, але ОСОБА_1 продовжував наполягати, що не керував транспортними засобом та з`ясовувати чому повинен проходити огляд, що і стало підставою для складання протоколу (а.с. 7);

- рапортом інспектора СРПП ВнП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області Кричковського Н.Л. (а.с. 8).

Доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту судового розгляду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Наявним у матеріалах справи відеозаписом підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом апеляційний суд до уваги на бере та розцінює такі, як форму захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності та звертає увагу на наявний у матеріалах справи запис з відеореєстратора службового автомобіля, на якому зафіксовано зупинку транспортного засобу марки «Volkswagen CC», номерний знак НОМЕР_1 . Після зупинення автомобіля з місця водія ніхто не виходив. Коли працівники поліції підішли до авто, то на місці водія нікого не було. Натомість ОСОБА_1 сидів на передньому пасажирському сидінні. На задньому пасажирському сидінні сиділа жінка, яка згодом почала стверджувати, що за кермом була саме вона, а ОСОБА_1 заперечував факт керування автомобілем.

Що стосується доводів апелянта про те, що рапорт є неналежним доказом, апеляційний суд зазначає, що викладені у рапорті відомості підтверджуються також відеозаписом долученим до матеріалів справи.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що оцінка доказів, в тому числі й рапорт поліцейського, згідно з вимогами ст. 252 КУпАП здійснюється суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, при цьому керуючись законом і правосвідомістю. За наведеного, рапорт поліцейського, який не суперечить іншим матеріалам справи та узгоджується з ними, такий правомірно взято до уваги суддею.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 09 січня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах