Провадження №: 3/752/165/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 січня 2024 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

встановив:

ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства фізичного, психологічного та економічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 , за наступних обставин.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 925436, складеного 23.10.2023 інспектором СПДН ВП Голосіївського УП ГУ НП У м. Києві, 23.10.2023 о 20 год 17 хв ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку із співмешканкою ОСОБА_2 , в ході якої ображав, штовхав, принижував, хапав за одяг, штурхав, не випускав з квартири.

У судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечував факт вчинення насильницьких дій стосовно ОСОБА_2 , внаслідок яких їй могла би бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю. Пояснив суду, що із ОСОБА_2 були сусідами по будинку. У певний час між ними виникла симпатія і вони стали жити разом. Через деякий час часом стали виникати сварки, зникло порозуміння. Вони вирішили розірвати стосунки та роз`їхатися. ОСОБА_2 вирішила з`їхати до іншої квартири за іншою адресою. 22.10.2023 він перерахував кошти на таксі, щоб ОСОБА_2 могли перевезти речі. Проте всі речі до таксі не помістилися. Залишилася одна коробка з речами та кіт співмешканки. 23.10.2023 ОСОБА_2 приїхала до нього за котом і речами. Між ними виникла сварка, ОСОБА_2 його штовхнула, він впав та вдарився головою о підлогу. У місці удару на голові була кров. Після чого ОСОБА_2 викликала поліцію і залишила квартиру. Жодних насильних дій щодо ОСОБА_2 не вчиняв. Поліція приїхала після того, яка ОСОБА_2 залишила квартиру. Його пояснення поліція не брала до уваги, не зважаючи на те, що у нього були наівні тілесні пошкодження. Він не схильний до насильницьких дій. Просив його виправдати.

На неодноразові судові виклики ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. З будь-якими заявами, клопотаннями до суду не зверталася. Додаткових пояснень не подавала.

Судом ухвалено рішення про розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 на підставі наявних у справі доказах.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства.

З даних рапорту оперативного чергового Голосіївського УП ГУНП у м. Києві від 23.10.2023 встановлено, що 23.10.2023 о 20 год. 15 хв. на лінію 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що її колишній співмешканець ОСОБА_1 , не випускає її з квартири.

З письмових пояснень ОСОБА_2 встановлено, що 23.10.2023 о 20 год. 12 хв. співмешканець ОСОБА_1 висловлювався щодо неї нецензурною лайкою, штовхав, штурхав, не випускав з квартири. Після того, як викликала поліцію, ОСОБА_1 випустив її з квартири та вона із своїм знайомим поїхала. По дорозі їй зателефонував ОСОБА_1 та сказав, що вона може повернутися і забрати кота. Вона повернулася та разом з працівниками поліції увійшла до квартири. На обличчі ОСОБА_1 були садна і кров. Наявність таких ушкоджень пояснює тим, що ОСОБА_1 зловживає алкогольними напоями і впав на сходах, коли біг за нею.

Дослідивши матеріали справи, зокрема дані рапорту оперативного чергового Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, письмові пояснення ОСОБА_2 , вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який заперечував факт вчинення домашнього насильства стосовно співмешканки, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 протиправних дій стосовно співмешканки ОСОБА_2 внаслідок яких могла або була завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю останньої. Сам лише факт сварки не свідчить про завдання шкоди здоров`ю потерпілої.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.

Пояснення ОСОБА_1 , які надані ним безпосередньо в суді, є аналогічними з тими, що він надавав на місті подій. Вони спростовують письмові пояснення ОСОБА_2 , що були відібрані у неї працівником поліції на місці подій. Інших доказів (показань свідків, фіксації наявних тілесних ушкоджень тощо), на підставі яких суд міг би встановити наявність адміністративного правопорушення, винність ОСОБА_1 , під час складання адміністративного протоколу не здобуто та до протоколу не додано.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що здійснення підтримки обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення відповідними органами не здійснюється, а суд не здійснює збирання додаткових доказів, суд приходить до висновку про відсутність як події, так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП у діях ОСОБА_1 , що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.9, п.1 ч.1 ст.247, ч.1 ст. 173-2, ст.ст.251-252, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.