КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року м. Київ

справа № 757/4191/23-п

провадження № 33/824/1213/2024

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Свистули Дар`ї Андріївни , подану в інтересах ОСОБА_2 , на постанову Печерського районного суду міста Києва від 12 грудня 2023 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№ 373492 від 14.01.2023 ОСОБА_2 14.01.2023 о 23 год. 10 хв. в м. Київ по бул. Дружби Народів, 42, керував транспортним засобом марки Інфініті, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 20 відмовився, що підтверджується висновком лікаря №000247, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 12 грудня 2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000 грн) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн на користь держави.

Не погодившись з такою постановою, Свистула Д.А. в інтересах ОСОБА_2 04 січня 2024 року, відповідно до поштової відмітки, подала через Печерський районний суд м. Києва апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції прийняв постанову з порушенням норм права, що призвело до однобічного та неповного з`ясування всіх фактичних обставин справи.

Вказує, що судом встановлено факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте під такою відмовою необхідно розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі, і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

У матеріалах справи відсутній акт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення на медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що судом не враховано об`єктивні поважні причини неявки у судові засідання та розглянуто справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що копію оскаржуваної постанови захисник ОСОБА_2 отримав лише 26 грудня 2023 року о 01 год. 05 хв. в особистому кабінеті ЄСІТС в електронному суді.

Перше судове засідання в суді апеляційної інстанції було призначене на 19 лютого 2024 року. 16 лютого 2024 року захисник ОСОБА_2 - адвокат Свистула Д.А. подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку зі своєю зайнятістю в іншому судовому засіданні, у якому просила відкласти розгляд апеляційної скарги на іншу дату, зручну для суду. Дат своєї зайнятості адвокатом не вказано.

Друге судове засідання в суді апеляційної інстанції було погоджене із захисником ОСОБА_2 та призначене на 01 березня 2024 року. 29 лютого 2024 року адвокатом Свистулою Д.А. подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із перебуванням на лікарняному ОСОБА_2 , що підтверджується медичним висновком про тимчасову непрацездатність № 7ECK-CX3H-7EX5-2P7M. Сама Свистула Д.А. у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Перед визначенням наступної дати судового засідання захиснику ОСОБА_2 - адвокату Свистулі Д.А. 01 березня 2024 року направлено лист, яким надано строк до 04 березня 2024 року включно для повідомлення суду днів та годин зайнятості адвоката, роз`яснено, що у випадку неповідомлення вказаної інформації, дата та час наступного судового засідання будуть визначенні головуючим суддею враховуючи зайнятість судді в розгляді інших справ.

У зв`язку із ненадходженням відповіді на лист Київського апеляційного суду третє судове засідання в суді апеляційної інстанції було призначене на 15 березня 2024 року.

У судове засідання 15 березня 2024 року ОСОБА_2 та його захисник Свистула Д.А. не з`явилися, заяв чи клопотань до суду не подали, причини своєї неявки не повідомили. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялися вчасно та належним чином. Захиснику ОСОБА_2 - адвокату Свистулі Д.А. судова повістка-повідомлення була доставлена до електронного кабінету за її РНОКПП 07 березня 2024 року, що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду (а. с. 146). ОСОБА_2 судова повістка-повідомлення була доставлена до застосунку «Viber» за номером телефону, зазначеним в усіх процесуальних документах, що містяться в матеріалах справи, що підтверджується сканкопією чату із застосунку «Viber» (а. с. 147-151). Також ОСОБА_2 судова повістка-повідомлення направлялася засобами поштового зв`язку за адресою: АДРЕСА_1 , що була повідомлена ним працівникам поліції та викладена в протоколі про адміністративне правопорушення, а також вказувалась ним у процесуальних документах, проте конверт повернувся не врученим із довідкою установи поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 153), що слід вважати належним повідомленням особи про дату, час та місце судового засідання.

Вирішуючи питання про розгляд справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності та її захисника апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. За змістом наведеної норми участь особи, що притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в розгляді справи про адміністративне правопорушення не є обов`язковою.

Апеляційний суд вважає, що стороні захисту надано достатньо можливостей для участі у судових засіданнях, про що свідчить намагання суду погодити дату та час усіх наступних після першого судових засідань. Крім того, письмова позиція сторони захисту викладена в апеляційній скарзі, а тому апеляційний суд доходить висновку про відсутність необхідності у подальшому відкладенні судових засідань, оскільки письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, достатньо для правильного вирішення справи про адміністративне правопорушення та апеляційного перегляду.

Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що заборона зловживання процесуальними правами є загально правовим принципом і поширюється на всі види судочинства (ухвала від 07.02.2022 у справі № 266/108/22, від 07.11.2022 у справі № 757/9655/22-к та ін.).

У постанові Вищого спеціалізованого суду України від 17.10.2014 № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначається, що оцінюючи поведінку учасників кримінального провадження, слід враховувати існування випадків зловживання процесуальними правами. Водночас слід враховувати, що використання процесуальних прав, зокрема, заявлення клопотань, скарг, не може розцінюватися як перешкоджання здійсненню провадження, за винятком випадків, коли йдеться про зловживання правом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналіз викладених вище обставин неявки адвоката Свистули Д.А. в судові засідання, яку належним чином було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання обов`язків, взятих перед клієнтом, що виразилися у відсутності інтересу до поданої апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_2 та свідчить про умисне уникнення від явки до суду та затягування судового розгляду даної справи.

Відповідно до ст.42 Правил адвокатської етики, представляючи інтереси клієнта або виконуючи функцію захисника в суді, адвокат зобов`язаний дотримуватися вимог чинного процесуального законодавства, законодавства про адвокатуру та адвокатську діяльність, про судоустрій і статус суддів, іншого законодавства, що регламентує поведінку учасників судового процесу, а також вимог Правил. Адвокат Свистула Д.А. не повідомила суд про причини своєї неявки у два останні судові засідання.

Згідно з ч.2 ст.44 Правил адвокатської етики, адвокат не повинен вчиняти дій, спрямованих на невиправдане затягування судового розгляду справи.

За своєю суттю дії, спрямовані на зловживання процесуальними правами, хоч і виглядають як дії, спрямовані на повне та всебічне дослідження обставин справи або захист порушеного права стороною процесу, однак по суті вони направлені на деструктивність судового розгляду та затягування розгляду справи з метою спливу процесуальних строків з метою уникнення відповідальності, оскільки з моменту вчинення адміністративного правопорушення минуло майже 7 місяців і справа розглядом ще не розпочата.

За таких обставин апеляційний суд доходить висновку про зловживання адвокатом Свистулою Д.А. своїми процесуальними правами, спрямованого на затягування судового процесу, а також про порушення адвокатом Свистулою Д.А. Правил адвокатської етики, що виявилася у повторній неявці до суду апеляційної інстанції без повідомлення поважних причин. А тому вважає за можливе розглядати справу за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, які повідомленні про дату, час та місце судового засідання належним чином.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції враховує таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Разом із тим, враховуючи, що захисник Кошаєва В.В. копію постанови від 12 грудня 2023 року отримав лише 26 грудня 2023 року, що підтверджується скан-копією електронного кабінету Дар`ї Свистули (а. с. 116), а апеляційну скаргу надіслано засобами поштового зв`язку 04 січня 2024 року, тобто в межах 10-денного строк з дня отримання копії постанови, з метою забезпечення права на захист та справедливий судовий розгляд апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність, вмотивованість постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що поліцейським було правильно надано оцінку поведінці ОСОБА_2 як відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що зафіксовано належним чином на відеозаписі, висновком лікар-нарколога № 000247 та відображено у протоколі про адміністративне правопорушення. Як на підставу свого висновку суд посилався на докази, а саме дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №373492, відеозаписи з портативного відео реєстратора поліцейського № 470440, 472098 та висновку лікаря-нарколога № 000247 від 14.01.2023.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає фактичним обставинам справи з огляду на таке.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність як за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Заперечуючи факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння апелянтом вказується, що ОСОБА_2 щонайменше тричі дув у «Драгер» та протягом усього часу стверджував, що не відмовляється від проходження огляду.

Апеляційний суд відхиляє вказані доводи апеляційної скарги з огляду на таке.

Із наданого як додаток до протоколу відео запису вбачається, що патрульними поліцейськими шляхом переслідування був зупинений на заїзді на міст Патона автомобіль Інфініті, державний номерний знак НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_2 , поліцейський пояснює останньому, що його зупинили за невиконання законної вимоги поліцейського про зупинку. В ході розмови у поліцейського виникли підозри, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим ОСОБА_2 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», на що водій відмовився та погодився на пропозицію поліцейського пройти такий огляд у лікаря-нарколога у медичному закладі.

Відеозаписом зафіксовано, що процедуру огляду у лікаря нарколога в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_2 пройдена не була, оскільки останній не в повній мірі здійснював видих повітря у трубку приладу «Драгер», за часом запису 23:36:50 - 1 раз, 23:37:35 - 2 раз, 23:38:08 - 3 раз, 23:38:26 - 4 раз, 23:39:18 - 5 раз, 23:48:31 - 6 раз, після чого лікар пропонує здати аналізи (23:40:09), на що ОСОБА_2 не висловлює згоди. Після кожної безрезультатної спроби ОСОБА_2 йому роз`яснювався порядок проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Даргер», а саме: потрібно стояти прямо, набрати у легені повітря та видихати у трубку приладу протягом 3-4 секунд до звукового сигналу.

Зрештою, працівниками поліції роз`яснюється наслідки такої поведінки, а саме, що його дії будуть кваліфіковані як ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння (23:45:35) та свідчать про вчинення ним адміністративного правопорушення - відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку (ч.1 ст.130 КУпАП).

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_2 шість разів умисно лише імітував продуття алкотестера, відмовляючись від проходження огляду, а саме набирав у ротову порожнину повітря, але видихав його в трубку технічного приладу різко й одномоментно або всупереч роз`ясненням лікаря-нарколога та працівників поліції видихав мізерний об`єм повітря в трубку приладу або переривав видихуваний потік повітря, що унеможливило отримання необхідних даних для формування результатів спеціального технічного засобу. Тобто, як убачається з відеозапису з бодікамери, ОСОБА_2 дійсно шість разів здійснював спроби пройти огляд за допомогою технічного засобу «Драгер», але під час його проходження він лише здійснював імітацію такого огляду не бажаючи його результативності в цілому.

Згідно з п. 2.5. ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що виявилося у неодноразовій імітації проходження цього огляду без бажання отримати дійсні результати огляду, що свідчить про ухилення від проходження такого огляду, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності апеляційний суд зазначає таке.

Протокол про адміністративне правопорушення надійшов суду першої інстанції 01 лютого 2023 року. Перше судове засідання призначено на 11.04.2023. За день до судового засідання 10.04.2023 на адресу суду надійшло клопотання захисника Свистули Д.А. про відкладення розгляду справи у зв`язку з її зайнятістю в судовому засіданні в Чернігівському апеляційному суді у справі № 759/23571/19. Проте доказів представництва інтересів особи, яка є учасником вказаної справи адвокатом не було надано, як і не вбачається з поля на сайті судової влади «учасники справи».

Чергове судове засідання призначено на 21.06.2023. За день до судового засідання 20.06.2023 на адресу суду надійшло клопотання адвоката Марченко П. В. про надання матеріалів справи для ознайомлення та відкладення розгляду справи у зв`язку з її перебуванням 20.06.2023 як захисника на допиті у Головному слідчому управлінні Національної поліції України. Проте вказана повістка вручена 14.06.2023, слідча дія призначена на 20.06.2023, а дата судового засідання була визначена 12.04.2023.

Чергове судове засідання призначене на 10.08.2023. 07.08.2023 на адресу суду надійшло клопотання адвоката Свистули Д. А. про відкладення розгляду справи у зв`язку з її зайнятістю в судовому засіданні Синельниківському районному суді Дніпропетровської області у кримінальній справі №191/477/22 як захисника обвинуваченого та у зв`язку з перебуванням ОСОБА_2 у вимушеному відрядженні у м. Харкові з 07.08.2023 по 17.08.2023.Доказів представництва інтересів іншої особи та призначення судового засідання до розгляду адвокатом не надано.

Чергове судове засідання призначене на 24.10.2023. 20.10.2023 на адресу суду надійшло клопотання адвоката Свистули Д. А. про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю бути присутньою у м. Вінниці з 23.10.2023 по 25.10.2023 при відтворенні обстановки та обставин події у кримінальному провадженні з великою кількістю учасників як захисника. Зазначила, що ОСОБА_2 також не має змоги прибути у судове засідання, оскільки перебуває на лікарняному. Додала посадочний документ, датований 20.10.2023, тобто в день подачі клопотання. Разом із цим, дата судового засідання у цій справі була визначена 12.08.2023.

Чергове судове засідання призначене на 12.12.2023. За день до судового засідання 11.12.2023 на адресу суду надійшло клопотання адвоката Свистули Д. А. про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю бути присутньою 12.12.2023 о 09 год. 30 хв. як захисника при проведенні слідчих дій в Деснянській окружній прокуратурі м. Києва у кримінальному провадженні. Зазначила, що ОСОБА_2 також не має змоги прибути у судове засідання, оскільки перебуває на лікарняному. Повістка про виклик на допит видана 04.12.2023, а дата засідання по справі визначена 06.11.2023.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. За змістом наведеної норми участь особи, що притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в розгляді протоколу про адміністративне правопорушення не є обов`язковою.

Згідно з ч. 6 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Стороні захисту судом першої інстанції надавалось достатньо часу та можливостей для підготовки захисту, з`явлення до суду та висловлення своїх пояснень безпосередньо в ході розгляду справи. З урахуванням процесуальної поведінки сторони захисти в апеляційному суді, вбачається зловживання процесуальними правами зі сторони захисту, що виявилося у неодноразовому заявлені безпідставних та необґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, спрямованих на затягування процесу розгляду протоколу з метою досягнення спливу строків давності притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення. Судом першої інстанції надано достатньо часу з 14 лютого 2023 року по 12 грудня 2023 року для того аби висловити стороні захисту свою позицію по справі, підготуватися до судових засідань та вчинити інші дії для реалізації прав ОСОБА_2 , передбачених ст. 268 КУпАП. Проте будь-яких письмових пояснень, обґрунтованих клопотань про закриття провадження у справі, клопотань про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції стороною захисту не заявлено.

Апеляційний суд враховує, що у ОСОБА_2 є 2 захисники - Свистула Д.А. та Марченко П.В. , а тому у будь-кого з них були усі процесуальні можливості для належного захисту та представництва інтересів ОСОБА_2 .

Також апеляційний суд звернув увагу на медичні висновки, які подавалися стороною захисту на підтвердження перебування ОСОБА_2 на лікарняному. До клопотання про відкладення судового засідання призначеного на 24.10.2023 долучено медичний висновок № TXB5-APH5-5HC2-B4A7 від 20.10.2023, виданий ТОВ «Медичний центр «Універсум клінік», відповідно до якого за категорією «захворювання або травма загального характеру» особа з РНОКПП НОМЕР_1 перебуватиме на лікарняному з 20.10.2023 до 24.10.2023 (а. с. 152).

До клопотання про відкладення судового засідання призначеного на 12.12.2023долучено медичний висновок № X2XM-95T7-A6H9-MAMC від 11.12.2023, виданий ТОВ «Медичний центр «Універсум клінік», відповідно до якого за категорією «захворювання або травма загального характеру» особа з РНОКПП НОМЕР_1 перебуватиме на лікарняному з 11.12.2023 до 15.12.2023(а. с. 153).

До клопотання про відкладення судового засідання призначеного на 01.03.2024 долучено медичний висновок № 7ECK-CX3H-7EX5-2P7M від 29.02.2024, виданий ТОВ «Медичний центр «Універсум клінік», відповідно до якого за категорією «захворювання або травма загального характеру» особа з РНОКПП НОМЕР_1 перебуватиме на лікарняному з 29.02.2024 до 04.03.2024 (а. с. 154).

Кожен висновок оформлювався якраз перед датами судових засідань та видався одним і тим же закладом охорони здоров`я, що апеляційний суд сприймає критично та оцінює як складову загальної тенденції до затягування стороною захисту розгляду справи як у суді першої, так і апеляційної інстанції.

За таких обставин суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні чергового клопотання про відкладення розгляду справи та розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисників.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції були дотримані, а висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є правильним, оскільки відповідає обставинам справи та наявним у ній доказам.

Згідно з положеннями статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

За таких обставин апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова Печерського районного суду міста Києва від 2 грудня 2023 року залишається без змін.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі викладеного та керуючись 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 12 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 12 грудня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя О. В. Желепа