Провадження 3/557/35/2024
Справа 557/2090/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Оленич Ю.В., за участю захисника адвоката Новака А.М., секретаря судового засідання Слюсарчук І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Гоща в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділення поліції № 5 Рівненського районного управління поліції ГУНП у Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18 листопада 2023 року о 22 годині 21 хвилина на вул. Спортивна, 2 в смт Тучин керував транспортним засобом «DAEWOO SENS», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя) та, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місця зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcоtest 6810» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

18 січня 2024 року від захисника ОСОБА_1 адвоката Новака А.М. на електронну пошту суду надійшло письмове клопотання про закриття провадження у справі, у якому останній просить закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Обґрунтовуючи таке клопотання, захисник вказав на відсутність події, а також об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як матеріалами справи жодним чином не підтверджено факту керування ОСОБА_1 18 листопада 2023 року о 22 годині 21 хвилина транспортним засобом «DAEWOO SENS», номерний знак НОМЕР_1 . Висловлюючи означені аргументи захисник звертає увагу на те, що відеозаписом із службового відеореєстратора працівників поліції встановлено, що 18 листопада 2023 року о 22 годині 21 хвилина в зустрічному напрямку патрульних поліцейських рухається транспортний засіб, який неможна ідентифікувати за державними номерами, а з бодікамер поліцейських не убачається факту керування ОСОБА_1 в зазначений час транспортним засобом, а сам відеозапис розпочинається 19 листопада 2023 року о 00 годин 28 хвилин, що значно відрізняється від часу, зазначеного в протоколі. З огляду на вказане, а також на те, що відеозапис не є повним, безперервним та послідовним, захисник вважає, що такий слід визнати недопустимим доказом, оскільки останній отриманий з порушенням вимог закону.

Також недійсним, на переконання захисника, є проведений огляд водія-військовослужбовця на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такий огляд проводиться в присутності особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів, чого дотримано не було. За вказаних обставин, захисник вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, дані відеозапису та відповідний рапорт працівника поліції не можна визнати беззаперечними доказами, які поза розумним сумнівом доводять факт порушення водієм вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Захисник останнього адвокат Новак А.М. у судовому засіданні вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , вказавши на те, що такий обізнаний щодо місця, часу та дати розгляду справи. Захисник зазначив, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнає. При цьому, останній просив закрити провадження у даній справі з мотивів, які є аналогічними, викладеним у його письмовому клопотанні.

Заслухавши доводи захисника, дослідивши матеріали справи, суддя приходить наступного висновку.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п. 2.5. Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За невиконання вимог цього пункту Правил передбачено адміністративну відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема - пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29 червня 2007 року постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно норм, встановлених законами держави Україна.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, сама по собі відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад адміністративного правопорушення та має наслідком адміністративну відповідальність.

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , про що у судовому засіданні ствердив захисник останнього, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується даними наступних досліджених у судовому засіданні доказів:

-протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 280324 від 18 листопада 2023 року, яким зафіксовано обставини вчинення правопорушення;

-акта огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд проведений, у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя та порушення мови, в графі «Результати огляду на стан сп`яніння» поліцейським зазначено, що ОСОБА_1 «від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу відмовився», в графі «З результатами згоден» - наявні дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та підпис, приналежність якого останньому його захисником у судовому засіданні не оспорювалась;

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 листопада 2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 направлено в заклад охорони здоров`я, в зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя та порушення мови. В графах «Огляд проводився за допомогою» та «Результати огляду» вказано - «від проходження огляду в медичному закладі відмовився»;

-зобов`язання ОСОБА_1 про відсторонення від керування транспортними засобами протягом 24 годин, у якому наявний підпис, приналежність якого останньому його захисником у судовому засіданні не оспорювалась;

-рапорта чергового органу поліції Кухоцької І., яким зафіксовано отримання 18 листопада 2023 року повідомлення невідомої особи (м.т. ) про те, що в с. Тучин, вул. Центральна, водій автомобіля «Део ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , на його думку, рухається в стані алкогольного сп`яніння;

-відео з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовані обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі суддя вважає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Що стосується аргументів сторони захисту з приводу того, що матеріалами справи не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то такі суддею відхиляються та розцінюються, як обраний спосіб захисту, з метою уникнення від відповідальності.

Критично оцінюючи такі аргументи захисту, судддею звертається увагу на те, що матеріалами відеофіксації зафіксовано рух транспортного засобу «DAEWOO SENS», чорного кольору, який рухався на зустріч службовому автомобілю, та його подальша зупинка, після якої в ході розмови ОСОБА_1 з поліцейськими, такий на їх запитання «чому не зупинився на вимогу?», відповів «…давайте рішати», а у подальшому на неодноразово повторюване поліцейськими аналогічне запитання повідомив, що не зупинився, «…бо злякався».

Також при дослідженні матеріалів відеофіксації суддею установлено, що ОСОБА_1 на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, що у подальшому стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення, у якому останнім зазначено ознаки алкогольного сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Суддею зауважується на тому, що відеозапис містить достатньо даних для встановлення усіх важливих обставин інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на що доводи захисника про відсутність в матеріалах справи безперервного відеозапису та порушення правил відеофіксації суддею відхиляються.

Що стосується доводів захисника з приводу неправильного відображення часу і дати на відеофайлах, що не співпадають з протоколом про адміністративне правопорушення, то суддею зауважується, що дана похибка не є істотним порушенням.

При цьому суддею взято до уваги те, що досліджені матеріали відеофіксації відносяться до обставин події за участю ОСОБА_1 , що захисником не заперечувалось у судовому засіданні, на них зафіксовані обставини зазначені у протоколі, тому такі відеофайли оцінюються у сукупності із дослідженими в ході судового розгляду справи доказами.

Неспроможними, на переконання судді, є і доводи захисника з приводу недійсності проведеного поліцейськими огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, з посиланням на порушення ними вимог ст. 266-1 КУпАП, оскільки порядок проходження огляду на стан сп`яніння водіїв визначений положеннями ст. 266 КУпАП, вимог якої поліцейськими дотримано.

При цьому суддею приймається до уваги те, що матеріали справи не містять доказів того, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , є військовою технікою, яка перебувала на балансі Збройних Сил України, та на якій останній під час зупинки виконував в якості військовослужбовця обов`язки військової служби. Як убачається з даних протоколу про адміністративне правопорушення, вказаний транспортний засіб належить ОСОБА_1 .

Аналізуючи вказані докази суддя приходить висновку, що працівники поліції діяли у межах повноважень та відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, докази, що містяться в матеріалах справи, повністю узгоджуються між собою та підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У даному випадку суддя звертає увагу на те, що відповідно до положень пунктів 1.3 та 2.5 Правил дорожнього руху водій ОСОБА_1 зобов`язаний був на вимогу працівників поліції пройти в установленому законом порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, однак від проходження такого огляду відмовився, як на місці зупинки транспортного засобу з використанням поліцейським спеціального технічного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, тому вважаю, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суддею зауважується на тому, що об`єктивних причин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння в ході дослідження доказів не встановлено.

Враховуючи наведене вище, характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників, вважаю за можливе притягнути останнього до адміністративної відповідальності та з метою його виховання та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, призначити йому покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як убачається з довідки ДОП СП ВП № 5 Костюрець О., права керування ОСОБА_1 не позбавлений та протягом року до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався, посвідчення водія отримував 28 листопада 2006 року серії НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, та підлягає зарахуванню на рахунок UA0017001, отримувач коштів ГУК у Рівнен.обл./Рівнен.обл./21081300, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять гривень) гривень 60 копійок на рахунок №UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 22 січня 2024 року.

Суддя Ю.В. Оленич