Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 3/733/454/24
Єдиний унікальний №733/556/24
Постанова

Іменем України

26 березня 2024 року м.Ічня

Суддя Ічнянського районного суду Чернігівської області Вовченко А.В.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , офіційно непрацюючого за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в :

У провадженні Ічнянського районного суду Чернігівської області перебуває справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 178 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №247555).

Згідно з протоколом серії ВАВ №247555 від 21 лютого 2024 року ОСОБА_1 21.02.2024 року приблизно о 15:50 год у АДРЕСА_2 , біля приміщення кінотеатру, в громадському місті перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, мав запах алкоголю з ротової порожнини, чим ображав людську гідність і громадську мораль, та вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.178 КУпАП, яке вчинено повторно протягом року.

Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю не доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, а її дії такими, що не підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 178 КУпАП.

Згідно з п. 2 ч. 1ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,

винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №247555 від 21 лютого 2024 року та долучені до нього матеріали не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що при складанні протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності стосовно ОСОБА_1 йому інкримінується саме ч. 3 ст. 178 КУПАП, яка встановлює відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або появу в громадських місцях у п`яному вигляді, проте, особою, яка складала протокол серії ВАВ №247555 від 21 лютого 2024 року, на підтвердження кваліфікуючої ознаки, передбаченої за ч. 3 ст. 178 КУпАП, суду не надано відповідних доказів, саме: належним чином засвідченої копії постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності двічі протягом року за вчинення правопорушення передбаченого ст. 178 КУпАП.

Так, суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 247555 від 21.02.2024, відеозапис та витяг з бази «Цунамі» зі змісту якого встановлено, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 178 КУпАП, згідно постанови серії ГАБІ № 574276 від 18.08.2023 та постанови серії ЕГА № 1179456, однак дані постанови до матеріалів по справі працівниками Прилуцького РВП ГУНП не надані.

Суд звертає увагу на те, що питання визначення повторності, як невід`ємної частини складу правопорушення, чітко та повно врегульовані спеціальним нормативним актом вузької дії, а саме Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року(далі- Інструкція).

Відповідно п. 3 розділу І Інструкції повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили.

Окрім того, відповідно до п.п. 1, 4, 5 розділу VII Інструкції повторним відповідно до

ст.35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Тому наданий витяг з бази «Цунамі» не може бути взятий до уваги судом, як доказ, який підтверджуватиме повторність вчинення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, як кваліфікуючої ознаки за ч. 3 ст. 178 КУпАП.

Відповідно до ст. 248 КУпАП України розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу.

Згідно зі статями 213, 221, 256, 278 КУпАП на розгляд уповноважених на те органів і посадових осіб, в тому числі до суду, повинні надходити належно оформленні справи про адміністративні правопорушення, а не протоколи про адміністративні правопорушення, в яких лише зазначається фактичні обставини справи, що підлягають перевірці на підставі зібраних документів.

Згідно зі ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

У справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016року) Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Так, суд, діючи вказаним чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Верховний суд у своїй постанові від 30.08.2023 року у справі № 208/712/19 підкреслив п. 1 ст. 6 ЄКПЛ якою встановлено, що кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відтак безсторонність суду, зміст якої полягає у відсутності упередженості або необ`єктивності, є однією з гарантій, покликаних забезпечити загальну справедливість судового провадження. Дотримання її відповідно до усталеної практики ЄСПЛ встановлюється за двома критеріями: суб`єктивним та об`єктивним. Безсторонність за суб`єктивним критерієм означає, що суддя не виявляв особистої упередженості або зацікавленості у результатах розгляду справи. Особиста безсторонність презюмується доти, доки з урахуванням поведінки та/або особистих переконань конкретного судді не буде доведено протилежного. Об`єктивна безсторонність вимагає забезпечення самим судом, зокрема його персональним складом, достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви в його об`єктивності та неупередженості (рішення у справі «Михайлова проти України» від 06 березня

2018 року (заява № 10644/08, пункт 56)). Та підкреслив, що уповноважений орган Національної поліції на стадії досудового оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення фактично виконує функцію обвинувачення та разом із протоколом скеровує до суду одержані ним письмові докази які повинні безсторонньо оцінюватися судом.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В постанові КАС ВС від 08.07.2020 року (справа № 463/1352/16-а) вказано, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та вини особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведення невинуватості цієї особи.

Аналіз зібраних у справі доказів дає підстави стверджувати те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3ст.178 КУпАП, уповноважена особа не дотрималась вимог закону щодо необхідності встановлення ознак складу даного адміністративного правопорушення та не зібрала доказів на підтвердження інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення.

За вимогами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно п. 1 ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст.178 КУпАП необхідно закрити за відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 178, 247, 283 КУпАП України, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ч. 3 ст.178 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 178 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя А. В. Вовченко