ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/620/24 Справа № 196/1352/23 Суддя у 1-й інстанції - Костюков Д. Г. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Скопіча А.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого прибиральником ТОВ "Лідер-Оріль", проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

на постанову судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2024 року визнано винним визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

У постанові суду зазначено, що 02 листопада 2023 року близько 14.50 години, в с.Могилів по вул.Дніпровській в районі будинку №2, водій ОСОБА_1 керував мопедом Honda Dio без н/з з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покрову), після проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Drager Alcotest 6810" за.№ARBL-0852 вміст алкоголю у видихуваному повітрі склав 0,96%, з результатом огляду ОСОБА_1 не погодився, однак від проведення огляду в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

В апеляційній скарзі захисник Скопіч А.В. порушує питання про скасування постанови судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 31.01.2024 року, як незаконної, та просить закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення та порушення його права на захист.

Посилається на те, що факти керування транспортним засобом, відображені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження у ході судового засідання. На відеозапису видно, що на початку його проведення не знайшов підтвердження факт керування мопедом ОСОБА_1 , на відео видно, що мопед не рухається, свідчення та підписи понятих чи інших свідків при складанні протоколу чи його оформленні відсутні. Також захисник вважає незрозумілим, як ОСОБА_1 міг керувати мопедом під час руху, як вказано у протоколу о 14.50 годин і розмовляти з поліцейським, згідно відеозапису о 14.45 годин.

Вказує, що працівниками поліції не було дотримано процедури огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, оскільки до протоколу не додано специфікацій приладу, відомостей про час перевірки чи інших реквізитів приладу, за допомогою якого поліцейські провели огляд на стан сп`яніння. Акт на стан сп`яніння не містить часу та дати його складання, підписів свідків чи понятих.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 299562 від 02.11.2023 року складений з істотними порушеннями вимог закону, відомості викладені у ньому та додатках до нього не можуть бути використані у суді як докази у справі.

На відеозапису не видно чи надавався алкотестер у запакованому вигляді, не зафіксовано його індивідуальних реквізитів, також не зафіксовано сам факт проходження медичного тесту ОСОБА_1 , невідомо чи взагалі він проходив огляд чи хтось інший. Тому, ну думку захисника, порядок дій працівників поліції з цього питання не відповідає вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.

Адвокат вказує на неналежність як доказу відеозапису, оскільки працівники поліції повинні надати суду їх оригінали, або дублікат такого відеозапису, виготовлений із залученням спеціаліста. Такий висновок зроблено на підставі принципу Аналогії закону (ч.ч.3-4 ст.99 ЦПК).

Жоден з додатків до протоколу не містить відомостей про технічний засіб (засоби), якими зафіксовано правопорушення назву, номер та серію відеокамери, дату її виробництва. Не долучено свідоцтво та технічну документацію щодо технічного приладу відеокамера, що позбавляє можливості сторону захисту встановити факт, що відеозапис на камеру проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху.

Крім того апелянт зазначає, що наданий працівниками поліції відеозапис міститься на 11 файлах, які у порушення вимог п.5 Інструкції із застосування органами та підрозділами технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- кінозйомки, відеозапису, засобів фото-кінозйомки, відеозапису, не містять безперервного відеозапису, а саме відеокамера капітана ОСОБА_2 була вимкнута на 5 хвилин у проміжок часу з 15.06 годин до 15.16 хвилин (файли №№5-6), та на протязі 10 хвилин з 15.16 годин до 15.31 годин (файли №№ 6-7). Відеокамера іншого, згідно наданих двох файлів (№№ 10-11), поліцейського працювала по 05 хвилин.

Крім того, перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не було роз`яснено зміст прав, передбачених ст.ст.55,56,59,63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Скопіч А.В. не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили, але їх неявка, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 299561 від 02.11.2023 року; роздруківку тестування на алкоголь до протоколу з використанням спеціальних технічних засобів Drager Alkotest 6810 № ARBL- 0852; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння; диск з відеозаписом з місця події; рапорт інспектора СРВВ ВП № 11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного розгляду.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №299562 від 02.11.2023 року, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.3) вбачається, що 02.11.2023 року о 14.50 год. в с. Могилів по вул. Дніпровській в району будинку № 2, ОСОБА_1 керував мопедом Honda Dio без номерного знаку з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покрову). Після проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Drager Alcotest 6810" за №ARBL-0852, вміст алкоголю у видихуваному повітрі склав 0,96%. Від подальшого огляду в найближчому медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, таким чином відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у визначено законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено від надання пояснень відмовився. Крім того, зафіксовано, що документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався. Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП і повідомлено місце та час розгляду справи. У графі Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи та у графі Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено - від підпису відмовився.

Відповідно до довідки, виданої інспектором сектору адміністративної практики Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_1 (а.с.4).

Як зазначено у чеку Alkotest Drager 6810, 02.11.2023 року о 15 годині 02 хвилини було проведено огляд водія ОСОБА_1 на перебування у стані алкогольного сп`яніння, результат склав 0,96‰. ОСОБА_1 від підпису чеку відмовився (а.с.5).

Згідно Акту огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: хитка хода, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння рук. Огляд проведений за допомогою приладу Alcotest 6810 №ARBL-0852. Результати огляду на стан сп`яніння 0,96‰. Огляд було зафіксовано на портативний відеореєстратор №6, № 4 (а.с.6).

З рапорту інспектора СРПП Вп № 11 Дніпровського РУП капітана поліції Байрака В.П. убачається, що під час несення служби ГРПП спільно з інспектором СРПП ВП № 11 лейтенантом поліції Облог Я.В., 02.11.20203 року близько 14.50 годин в с. Могилів на вул. Дніпровській в району будинку № 2, був помічений водій мопеду, який рухався по тротуару, що є порушенням п.11.13 ПДР України. Після зупинки водієм мопеда Honda Dio без номерного знаку, виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різке забарвлення шкіряного покрову). ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. Після проходження огляду на стан сп`яніння із використанням алкотестера "Drager Alcotest 6810" за №ARBL-0852, вміст алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 склав 0,96%. Останній з цим результатом огляду не погодився, на вимогу пройти огляд в найближчому медичному закладі охорони здоров`я відмовився. Таким чином ОСОБА_1 , у порушення вимог п.2.5 ПДР, відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку. У відношення ОСОБА_1 був зібраний відповідний матеріал та складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 299562 за ч.1 ст. 1390 КУпАП та винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 125 КУпАП (а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис, який міститься в 11 файлах на одному DVD-R диску, долученому до матеріалів справи (а.с.2).

Так, з відеофайлу DSJ-00000004KAMERA_000000 тривалістю 14:46:42 14:51:42, який містить відеозапис з нагрудної бодікамери поліцейського, убачається, що 02.11.2023 року працівники поліції на службовому автомобілі з увімкненим звуковим сигналом під`їхали до водія мопеду, який в цей час заглушив мотор транспортного засобу, та повідомили, що транспортним засобам заборонено рух по пішохідним доріжкам та тротуарам. На заперечення водія щодо його руху на транспортному засобі по тротуару, працівник поліції повідомив, що вони на службовому автомобілі їхали за водієм мопеда та подавали йому сигнал про зупинку. Під час перевірки документів водія, яким виявився ОСОБА_1 , останньому було повідомлено про виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер. Водій зазначив, що алкоголь не вживав, випив лимонаду та погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Крім того, працівник поліції повідомив, що відносно ОСОБА_1 буде складено постанову за порушення п.11.13. ДПР.

З відеофайлу DSJ-00000004KAMERA_000000 тривалістю 14:51:43 14:56:42 вбачається, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 вказав, що їхав по тротуарі, а не по дорозі.

На відеофайлі DSJ-00000004KAMERA_000000 тривалістю 14:56:42 15:01:42 вбачається, працівник поліції знову повідомив ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння. Водій просив його відпустити та заперечував рух транспортного засобу по тротуару, вказавши що заїхав після роботи за сигаретами. На що поліцейський вказав, що ОСОБА_3 рухався на мопеді по тротуару перед автомобілем працівників поліції від лоточка, потім доїхав до зупинки громадського транспорту і поїхав далі. Повідомив, що поліцейські зупиняли його за допомогою проблескових маячків. ОСОБА_1 сказав, що не зрозумів, що зупиняють саме його, їхав по тротуару, бо там було високо з`їхати, тому їхав далі. Потім працівник поліції повідомив, що зараз буде проведено огляд на перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестру Драгер, буде складено Акт.

На відеозапису (15:01:30 годин) видно, що працівники поліції надали ОСОБА_1 мундштук для проходження огляду за допомогою алкотестера Драгер, попросили перевірити цілісність його упаковки та пояснили, як буде проходити огляд.

На відеофайлі DSJ-00000004KAMERA_000000 тривалістю 15:01:43 15:06:42 видно, що ОСОБА_1 власноруч розпакував наданий мундштук, який потім вставили у прилад алкотестеру. Після проходження огляду водія ОСОБА_1 на перебування у стані алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер, результат склав - 0,96 проміле. Поліцейським роз`яснено водію, що оглядом встановлено його перебування у стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. На запитання, чи згоден ОСОБА_1 з результатом огляду, ОСОБА_1 відповів: Ні. Після чого йому було запропоновано проїхати у лікарню, на що водій погодився. Потім, під час спілкування з поліцейськими, які запропонували ОСОБА_1 припаркувати мопед, але не заводити мотор, ОСОБА_1 вказав, що прийшов з роботи, поїхав за сигаретами, їхав по тротуару, а ви мені помішали. Нікуди я їхати не буду (15:06:15 годин запису). На неодноразові запитання поліцейського чи відмовляється водій проїхати до медичного закладу, останній відповів:Звісно, так, я відмовляюсь (15:06:24, 15:06:30 годин відеозапису). Водію повідомлено, що відносно нього буде складено постанову за ч.1 ст.126 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 сказав:Добре.

На відеофайлі DSJ-00000004KAMERA_000000 тривалістю 15:06:43 15:11:42 видно, що працівникам поліції оформляється протокол про адміністративне правопорушення, водію ОСОБА_1 роз`яснено положення ст. 63 Конституції України (15:08:34 години запису), який зазначив, що від підписів процесуальних документів він відмовляється, пояснення надавати не буде, оскільки він сильно нічого не порушив.

На відеофайлі DSJ-00000004KAMERA_000000 тривалістю 15:16:42 15:21:42 зафіксовано оформлення працівникам поліції процесуальних документів, під час якого ОСОБА_1 вказав, що приїхав з роботи, випив бокал пива, і вже такий результат - 0,96 проміле (15:17:04 години запису).

На відеофайлі DSJ-00000004KAMERA_000000 тривалістю 15:31:42 15:36:42 зафіксовано, що ОСОБА_1 було оголошено зміст протоколу про адміністративне правопорушення, повідомлено про дату, час та місце судового розгляду справи. Від підпису протоколу про адміністративне правопорушення та надання письмових пояснень останній відмовився.

На відеофайлі DSJ-00000004KAMERA_000000 тривалістю 15:36:42 15:41:42 вбачається, що працівники поліції оголосили ОСОБА_1 зміст постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та повідомили, що у зв`язку з відмовою, копія протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП буде направлено рекомендованим листом на адресу проживання, яку вказав ОСОБА_1 . Також попереджено про заборону керування транспортним засобом.

На відеозапису о 15:41:29 годин вбачається, що ОСОБА_1 зазначив, що приїхав з роботи, випив бокал пива і поїхав за сигаретами.

На відеофайлі DSJ-00000004KAMERA_000000 тривалістю 15:41:42 15:43:00 зафіксовано спілкування поліцейських з водієм ОСОБА_1 щодо адміністративного правопорушення та складання протоколу.

На відеофайлі DSJ-00000004KAMERA6_000000 тривалістю 14:47:00 15:52:00 та відеофайлі DSJ-00000004KAMERA6_000000 тривалістю 14:52:00 15:57:00 зафіксовано спілкування працівника поліції з водієм ОСОБА_1 , яке відповідає двом першим вищенаведеним відеофайлам, здійсненими за допомогою нагрудної камери іншого працівника поліції.

Отже зазначені на вказаних відеофайлах фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації спростовують твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Крім того, під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 не тільки не оспорював факт керування ним транспортним засобом, а і підтвердив цей факт. Також підтвердив факт вживання ним пива та, після проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер і незгодою з його результатом, відмовився від завершення процедури проходження огляду у медичній установі.

При цьому, апеляційний суд вважає, що хоча вказаний відеозапис і не містить факту руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , на що звертає увагу апелянт, але в цілому відображає усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення, та підтверджує факт відмови ОСОБА_4 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, після його незгоди з результатом проведеного огляду за допомогою алкотестеру Драгер.

Водночас суд апеляційної інстанції враховує той факт, що в поданій апеляційній скарзі сторона захисту не оспорює сам факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а оспорює наявність доказів керування ним транспортним засобом, дотримання працівниками поліції процедури огляду водія на стан сп`яніння та належності доказів по справі.

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а», п.2.5 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

На переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження в установленому законом порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2024 року, чим було порушено вимоги п.2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів його винуватості у вчиненні вказаного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні дані щодо специфікації приладу Драгер, часу його повірки, інших реквізитів приладу - не є слушними, так як в матеріалах провадження відсутні відомості про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_5 пред`являв вимогу про надання сертифікату та свідоцтва про повірку.

Одночасно апеляційний суд звертає увагу, що газоаналізатори «Drager Alcotest» сертифіковані Міністерством економічного та торгового розвитку України за № UA-МІ/1-96-2014 від 01 вересні 2014 року та відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію № 14455/2014 внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України. Використання медичних виробів, «газоаналізатор Drager Alkotest», які були завезені та реалізовані на території України, та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії свідоцтва про державну реєстрацію є можливим за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування) та інших нормативних документів, що підтверджують вірність результатів вимірювання. Наказом Держлікслужби № 1529 від 29 грудня 2014 року затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, де в пункті 43 вказано газоаналізатори «Drager Alcotest», реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено. Відповідно до сертифікату затвердженого типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-96-2014 виданий 01 вересня 2014 року (серія А № 007292) виданий фірмі Drager Safety AG & Co KGaA, Німеччина, на підставі позитивних результатів державних контрольних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, затверджений тип засобів вимірювальної техніки «Газоаналізатори Alkotest …, Interlock XT», який зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером Н788-14. Газоаналізатори Alkotest…, Interlock XT під час випуску з виробництва підлягають повірці. Міжповірочний інтервал, установлений під час затвердження типу засобів вимірювальної техніки 1 рік. Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлено міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається 1 рік. Тобто, технічні засоби, що використовуються органами національної поліції для проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, проходять технічне обслуговування з інтервалом в 1 рік.

Згідно чеку, виданого за результатом огляду водія ОСОБА_1 проведеного за допомогою Alkotest Drager 6810, останнє калібрування приладу за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння, проводилось 25.11.2022 року, тобто в межах міжповірочного інтервалу.

Крім того, як вбачається з відеозапису з нагрудних камер поліцейських до початку проведення огляду ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора Драгер працівником поліції було надано водію мундштук у запакованому вигляді та запропоновано останньому перевірити його цілісність, власноручно його розпакувати, що і було зроблено останнім.

На думку апеляційного суду слід критично віднестись і до доводів сторони захисту про те, що наявний у матеріалах справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів не має ні часу, ні дати проведення такого огляду, та не підписаний свідками.

Відповідно до положення п.10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Згідно додатку 2 згаданої Інструкції, вимог про зазначення у Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів дати та часу проведення такого огляду, законодавцем не вказано. Акт огляду, наявний в матеріалах провадження в повній мірі відповідає вимогам до його складання, встановлених вимогами закону.

Отже твердження захисника в апеляційній скарзі про недотримання працівниками поліції процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння через не долучення до матеріалів провадження відомостей про сертифікацію алкотестера Драгер, відомостей про час його повірки, а також про неналежне оформлення працівниками поліції акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, є необґрунтовані.

Твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом у справі, оскільки жоден з додатків до протоколу не містить відомостей про технічні засоби, якими зафіксовано правопорушення, не вказано їх номер, серії, дату виробництва та назви камер; що наданий поліцейськими відеозапис переривається, не є оригіналом, а є дублікатом, апеляційний суд відкидає з наступних підстав.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 31 Закону України Про Національну поліцію, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Тому долучений відеозапис відповідає зазначеним вимогам та положенням ст. 251 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено номери нагрудних камер працівників поліції, ці ж номери камер зазначені і на відеозаписі, долученому до матеріалів провадження. Долучення до матеріалів адміністративної справи свідоцтва на нагрудні камери, які були використані працівниками поліції, а також дати їх виробництва, вимогами чинного законодавства не передбачено. Крім того, доказів на підтвердження використання працівниками поліції неналежних спеціальних технічних засобів, стороною захисту надано не було.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах провадження відсутній оригінал відеозапису, а оптичний диск, який міститься в матеріалах справи, є копією відеозапису з нагрудних камер поліцейських, не є слушними, оскільки наявність електронного примірника документа допускається відповідно до ст.7 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг та кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Наданими матеріалами не спростовано, що відеозапис було здійснено під час зупинки ОСОБА_1 на нагрудні відеореєстратори № 4, 6. Крім того, при копіюванні будь-якого файлу на інший носій, в разі відсутності інших маніпуляцій, отримується похідний файл з тими самими даними, що і вихідний, вихідний та похідний файли відрізняються лише атрибутами, а саме датою та часом створення файлів.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 березня 2021 року (справа №554/5090/16-к, провадження № 51-1878кмо20), ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документа є безпідставним, оскільки характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. У випадку зберігання електронного документа на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Разом з цим КУпАП не містить норм, які передбачають обов`язок подання оригіналу відповідних доказів.

На переконання апеляційного суду, є некоректними посилання апелянта на Аналогію закону (ч.ч.3-4 ст.99 ЦПК України), оскільки у випадках відсутності відповідної норми КУпАП, яка регулює процедуру вирішення тих чи інших процесуальних питань, що виникають під час розгляду справ, до внесення змін до чинного законодавства суд (суддя), враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією та міжнародні стандарти судочинства, може застосовувати чинні процесуальні норми кримінального процесуального законодавства за аналогією. Зазначена практика висловлена і у чисельних рішеннях Європейського суду з прав людини (справи «Озтюк проти Німеччини», «Енгель та інші проти Нідерландів», «Гурепка проти України» та ін), згідно з якою справи про адміністративні правопорушення, при наявності певних умов, повинні розглядатись за процедурою та з дотриманням процесуальних гарантій, передбачених національним законодавством для кримінальних проваджень.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення, допущені працівниками поліції в частині не здійснення в даному випадку безперервного відеозапису, а натомість наявність фрагментарних записів, на переконання апеляційного суду, хоча і є слушними, проте їх не можна вважати істотними, оскільки обставини вчинення адміністративних правопорушень підтверджуються всією сукупністю доказів, досліджених судом під час розгляду даної справи, при цьому на наявному відеозаписі зафіксовано факт визнання ОСОБА_1 вживання алкогольних напоїв, факт його добровільної згоди на проходження огляду за допомогою алкотестеру Драгер на місці зупинки транспортного засобу та факт відмови від завершення процедури проходження огляду у медичному закладі після виявлення водієм незгоди з результатами проведеного огляду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що дані відеозапису нагрудних камер працівників поліції є належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом з явними ознаками сп`яніння та пройшовши огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і не погодившись з результатами проведеного огляду, відмовився від завершення процедури огляду в спеціалізованому медичному закладі.

Досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Доводи захисника про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні підписи понятих чи інших свідків, відсутні їх свідчення не заслуговують на увагу, оскільки законодавцем не передбачено понятих та свідків до даної процесуальної дії у разі фіксації її працівниками поліції із застосуванням технічних засобів відеозапису (ч.2 ст.266 КУпАП).

Щодо доводів апелянта про порушення працівниками патрульної поліції вимог закону у зв`язку із не роз`ясненням особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 прав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд зазначає, що згідно наданого відеозапису з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст.63 Конституції України. Крім того, його права, передбачені ст.268 КУпАП, були відновлені шляхом подання апеляційної скарги та надання йому можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги захисника Скопіча А.В. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2024 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Скопіча Андрія Васильовича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення, а постанову судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО