Справа № 463/4240/23 Головуючий у 1 інстанції: Жовнір Г.Б.
Провадження № 33/811/1840/23 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

з участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Назарко А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2024 року,

в с т а н о в и в :

постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2024 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто ОСОБА_1 в дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок судового збору на користь держави.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 13.05.2023 року о 21 год. 15 хв. у м. Львів на вул. Земельна, 3а, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до даних алкотестера «Drager Alkotest», в організмі ОСОБА_1 виявлено 1,09 проміле алкоголю.

На постанову судді Репетій Н.Р. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 грудня 2024 року та закрити провадження у справі.

Апелянт вважає, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, без з`ясування всіх обставин справи.

Зазначає, що відсутні докази керування транспортним засобом «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , зокрема у матеріалах справи відсутні будь-які відеозаписи, які б свідчили про те, що транспортний засіб рухався (чи принаймні був заведеним) та керував даним транспортним засобом ОСОБА_1 . При цьому, й сам суд першої інстанції зазначає, що « ОСОБА_1 стояв поруч з місцем водія».

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано оцінки, факту відсутності доказів зупинки і наявності підстав зупинки транспортного засобу.

Звертає увагу на те, що суд першої інстанції жодним чином не надав оцінки показам свідка ОСОБА_2 , стосовно того, що автомобіль рух не здійснював.

Зазначає, що у матеріалах справи відсутні процесуальні документи подані учасниками справи пов`язані із викликом та допитом в якості свідка інспектора поліції ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 , будучи повідомлений про дату, час і місце розгляду, для участі у справі не з`явився, та про причини неявки суду не повідомив, його представник проти слухання справи за відсутності його довірителя не заперечив, а тому апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка правопорушника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення адвоката Назарко А.Р. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД, № 088167 від 13.05.2023; результатом тесту драгер 1,09%; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де вказано, що результат огляду на стан сп`яніння позитивний 1.09%; рапортом працівника поліції від 13.05.2023; постановою серії ЕАС №6987821 від 13.05.2023.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, є безпідставними та необґрунтованими. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 підтверджується постановою про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6987821 від 13.05.2023. Правопорушник ОСОБА_1 вказану постанову жодним чином в установленому законом порядку не оскаржував. Жодних заяв, клопотань або інших пояснень від ОСОБА_1 з приводу незаконних дій працівників поліції, у тому числі таких, що пов`язані з порушенням порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, матеріали провадження не містять.

В судовому засіданні, суд першої інстанції допитав свідка ОСОБА_2 та працівника поліції Троця Р.В., апеляційний суд вважає, що вказаним показанням суд першої інстанції надав належної оцінки та дійшов до обґрунтованого висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

На переконання апеляційного суду, фактичні обставини справи суддею першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА