Справа №: 343/260/24
Провадження №: 3/343/194/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Івано - Франківської області в складі:

головуючого судді Андрусіва І.М.,

з участю: секретаря судового засідання Нікіфорової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано - Франківській області про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працюючого інженером в АТ «Укрспецтрансгаз», РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю: особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Воробця Р.М.,

ВСТАНОВИВ:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

до суду надійшла справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №586031 від 27.01.2024, ОСОБА_1 поставлено у вину те, що він 27.01.2024 о 22.40 год., керував транспортним засобом марки «Toyota», моделі «Land Cruiser Prado», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер 6820». Результат тесту 1,14‰, чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадження в справі:

у судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, пояснив, що в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Пройшовши огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із його результатом не погодився. У Долинській лікарні він хотів пройти огляд,куди приїхав з працівниками поліції, однак лікаря не було. Їхати в Рожнятівську чи Калуського лікарню він не хотів і тому відмовився від проведення огляду в закладі охорони здоров`я. Чому результат на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу був позитивним, він не знає, оскільки жодних алкогольних напоїв того дня він не вживав.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Воробець Р.М. у судовому засіданні подав клопотання (а.с. 24-26, зворотні сторони), в якому просить провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування поданого клопотання посилається на те, що:

- зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була безпричинною;

- поліцейським порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не було названо виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння;

- матеріалами справи, в тому числі і відеозаписом, підтверджується те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Поведінка останнього є спокійною та адекватною, що ставить під сумнів вказані в матеріалах справи ознаки алкогольного сп`яніння;

- поліцейськими неправильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 , адже оскільки, в силу вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі незгоди водія з результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу і подальшій його відмові від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, такі дії слід кваліфікувати за п. 2.5. ПДР України, однак ОСОБА_1 поставлено у вину порушенням п. 2.9. а ПДР України;

- ОСОБА_1 самостійно, через 49 хвилин після складення відносно нього адмінматеріалів, пройшов огляд стан сп`яніння і результат токсикологічного дослідження № 256 підтверджує, що останній не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та оптичний диск з відеозаписами:

на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №586031 від 27.01.2024, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке ставиться у вину ОСОБА_1 . Посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавалось (а.с. 1);

- роздруківку результату з приладу «Drager» alkotest 6810, відповідно до даних якої, тест на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведено о 22.41 год 27.01.2024. Результат тесту №12618 1,14‰ (а.с. 2);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 27.01.2024, згідно із яким, огляд проведений у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, почервоніння обличчя. Результат огляду 1,14‰ (а.с. 3);

- направлення, складене 27.01.2021 о 23.03 год на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в «КНП Рожнятівську БЛ», у зв`язку з виявленими поліцейським ознаками сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, почервоніння обличчя. Від доставлення до закладу охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився (а.с. 4);

- оптичний диск із відеозаписами (а.с. 9), оглянувши які, судом встановлено, як патрульний автомобіль поліції прямує за транспортним засобом марки «Toyota», моделі «Land Cruiser Prado», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який проїхав у зоні дії знаку 3.1 «Рух заборонено». Подавши вимогу про зупинку за допомогою проблискових маячків червоного кольору, поліцейській підійшли до керованого ОСОБА_1 автомобіля. Останній пояснив, що проїхав в зоні дії заборонного знаку, оскільки так треба було. На запитання поліцейського чи готовий він пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 , погодився. Із дотриманням вимог чинного законодавства було проведено огляд, результат якого становив 1,14‰. З результатом огляду ОСОБА_1 не погодився, пояснюючи це тим, що нічого окрім таблеток від тиску не пив і погодився проїхати в найближчий заклад охорони здоров`я. В Долинській лікарні не було сертифікованого лікаря, у зв`язку із чим, поліцейськими було запропоновано ОСОБА_1 проїхати до Рожнятівської лікарні, однак останній відмовився, мотивуючи свою позицію тим, що в стані алкогольного сп`яніння не перебуває, він нічого не пив, а тому не хоче їхати в смт. Рожнятів. Після цього було складено адмінматеріали та ознайомлено із такими ОСОБА_1

ІV. Оцінка суду:

вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмове клопотання захисника, оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить такого висновку.

Згідно із ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Під всебічним, повним та об`єктивним з`ясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допиту свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП, передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Cуд звертає увагу на те, що ЄСПЛ у своїх рішеннях зазначає, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає позбавлення прав на управління транспортним засобом розглядається Європейським Судом як кримінально - правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті для здійснення діяльності».

Визнання кримінально - правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Зокрема, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право на участь у судовому засіданні, право на захист своїх інтересів за допомогою професійного захисника, право на надання доказів та пояснень щодо висунутого обвинувачення, оскарження судових рішень.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху та зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Основною нормативною базою, яка регламентує особливості оформлення працівниками поліції матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП є, зокрема ст. 266 КУпАП та Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 та інші нормативно - правові акти.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає, зокрема, у: керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння; відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд звертає увагу, що оскільки ст. 130 КУпАП є бланкетною, тому в протоколі обов`язково має бути посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність за вказаною статтею.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно - правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. При цьому, поліцейськими поставлено у вину ОСОБА_1 порушення вимог п. 2.9.а ПДР України.

Пункт 2.9. а Правил дорожнього руху України забороняє водію керувати транспортним засобом у стані, зокрема, алкогольного сп`яніння.

При цьому, як вбачається із пояснень самого ОСОБА_1 , переглянутого в судовому засіданні оптичного диску із відеозаписами, після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, останній не погодився із його результатом та погодився проїхати в найближчий заклад охорони здоров`я. У Долинській лікарні він хотів пройти огляд,куди приїхав з працівниками поліції, однак лікаря не було тому відмовився від проведення огляду в медичному закладі в смт.Рожнятів.

Слід зазначити, що, як ст. 266 КУпАП, так і Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, дозволяє водію транспортного засобу на місці зупинки пройти огляд на стан сп`яніння або відмовитись від такого огляду, або пройшовши огляд - бути незгідним з результатом такого огляду.

Проте, у цьому випадку водій транспортного засобу зобов`язаний пройти огляд на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров`я.

Суд звертає увагу, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`янінням у встановленому законом порядку.

Тобто, у разі незгоди водія транспортного засобу із результатами огляду проведеного на місці зупинки, водій повинен проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я, а при відмові від доставлення до медичного закладу, дії водія повинні бути розцінені працівником поліції як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як зазначалось вище, водій ОСОБА_1 будучи незгідним з результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу, виявив бажання пройти огляд в Долинській лікарні ,куди приїхав з працівниками поліції, однак лікаря не було після чого відмовився від доставлення його до закладу охорони здоров`я смт.Рожнятів.

Таким чином, дії ОСОБА_1 повинні були бути кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння і у вину останньому повинно було бути поставлено порушення вимог п. 2.5. ПДР України, яким встановлено обов`язок водія пройти на вимогу поліцейського в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану, зокрема, алкогольного сп`яніння,як зазначено в рішенні Івано-Франківського апеляційного суду справа №339/396/22.

Однак, поліцейським, дії ОСОБА_1 помилково кваліфіковано за п. 2.9. а ПДР України, як за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Тому, суд погоджується із доводами захисника в цій частині та вважає це істотним порушенням яке свідчить про неконкретність висунутого звинувачення, що порушує право ОСОБА_1 на належний захист.

Неконкретність висунутого звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення не дозволяє суду встановити обставини правопорушення, які мають істотне значення для розгляду справи та вирішення питання про доведеність вини правопорушника, оскільки розгляд справи відбувається тільки в межах висунутого звинувачення.

Суд позбавлений права самостійно вказувати правильний пункт ПДР України та перекваліфіковувати дії особи, оскільки це буде вихід за межі пред`явленого звинувачення.

Суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, чи виправляти грубі порушення працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в даній категорії справ.

Крім того, суд вважає за потрібне зазначити, що виходячи із загального змісту спеціальних нормативно - правових актів, зокрема, приписів ст. 266 КУпАП та зазначеної вище Інструкції, порядок проведення огляду на стан сп`яніння вважається таким, що відповідає вимогам закону коли: по-перше, працівниками поліції виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, по-друге, особі пропонують пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції на місці зупинки, а у разі відмови водія з проведенням огляду на місці зупинки або в разі незгоди з його результатами, водієві пропонують пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

Однак, із оглянутого в судовому засіданні диску із відеозапису, судом встановлено, що поліцейські не назвавши жодну із ознак алкогольного сп`яніння, одразу запропонували пройти ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння.

Слід зазначити, що поліцейський фактично виявляє ознаки стану сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. Проте, оглянувши відеозаписи, суд не вбачає у водія ОСОБА_1 таких ознак алкогольного сп`яніння, як порушення мови та почервоніння обличчя. Стосовно ознаки сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, то суд не може ні спростувати, ні підтвердити дану ознаку, оскільки суд не може ґрунтувати дану постанову на припущеннях.

При цьому, суд вкотре наголошує, що формальне посилання на будь яку із ознак алкогольного сп`яніння є неприпустимим.

Більше того, при проведенні огляду було декілька невдалих спроб відбору повітря без заміни мундштука, у зв`язку із чим, суд звертає увагу, що результатом огляду є показник наявності алкоголю на літр повітря, а тому працівники поліції, які використовують спеціальний технічний засіб «Драгер» зобов`язані бути ознайомленими з його технічними характеристиками та повинні достеменно знати інструкцію експлуатації даного засобу та суворо її дотримуватись.

Водночас, доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Воробця Р.М. про безпідставну зупинку транспортного засобу та про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проведення огляду, суд вважає безпідставними, оскільки такі повністю спростовані оглянутим в судовому засіданні оптичним диском із відеозаписами.

Так, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено за проїзд в зоні дії знаку 3.1. «Рух заборонено», що ним самим і не заперечувалось. Більше того, правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти установлений законом огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд на визначення стану сп`яніння, кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Також із оглянутих відеозаписів встановлено, що ОСОБА_1 чітко та однозначно відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я в смт.Рожнятів .

Судом не береться до уваги наданий захисником результат токсикологічного дослідження №256 від 12.02.2024 КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» (а.с. 28), відповідно до якого, при токсикологічному дослідженні в крові ОСОБА_1 не виявлено етанолу, з огляду на таке.

Так, відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку осіб до найближчого закладу охорони здоров`я.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку (п. 17 розділу ІІІ Інструкції).

Тобто, вимогами Інструкції встановлено, що особа, стосовно якої в поліцейського є підстави вважати, що вона перебуває в стані сп`яніння повинна бути доставлена до найближчого медичного закладу саме працівником поліції, а не з`являтись через деякий час туди самостійно.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається на підставі акта медичного огляду (п. 15, 16 розділу ІІ Інструкції).

Таким чином, сам результат не є доказом того, що особа не перебуває в стані сп`яніння, оскільки на підставі даного результату, лікар, який пройшов спеціальну підготовку, повинен встановити діагноз, внести його до акта медичного огляду і лише після цього скласти і видати висновок на підставі такого акта.

Однак, з урахуванням наведеного вище, враховуючи неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_1 , що є істотним порушенням поліцейськими самого огляду на стан сп`яніння, провадження в справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке поставлено у вину ОСОБА_1 , суд закриває на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі ст. 130 КУпАП, керуючись ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днiв до Івано - Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано - Франківської області.

Суддя: І.М.Андрусів