Справа №443/190/24
Провадження №3/443/140/24
ПОСТАНОВА

іменем України

12 лютого 2024 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за частиною 1 статті 173-2 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 21.01.2024 о 20 год 00 хв вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 за місцем проживання останньої (у АДРЕСА_2 ), в ході якого обзивав нецензурною лайкою, чим чинив моральний та психологічний тиск, що могло завдати шкоди її психічному здоров`ю, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнав повністю, підтвердив викладені у протоколі обставини, суду пояснив, що вчинив правопорушення вперше, про що щиро шкодує і більше такого вчиняти не буде.

Потерпіла ОСОБА_2 надала суду пояснення, за змістом яких між ними дійсно відбувся конфлікт, проте після цього чоловік попросив у неї вибачення і вони помирилися. У подальшому така поведінка чоловіка не повторювалася.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення потерпілої, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 173-2 КУпАП адміністративним правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (7 грудня 2017 року № 2229-VIII) визначено, що домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №554502 від 21.01.2024, згідно з яким ОСОБА_1 21.01.2024 о 20 год 00 хв вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 за місцем її проживання, а саме: обзивав її нецензурною лайкою (а.с.5);

рапортом від 21.04.2024, якими повідомлено начальника правоохоронного органу про встановлення обставин, які свідчать про вчинення ОСОБА_1 дій психологічного характеру, що відповідають ознакам домашнього насильства (а.с.3);

терміновим заборонним приписом від 21.01.2024 серії АА №305735, яким до ОСОБА_1 застосовано такий захід: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_2 , заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Строк дії термінового заборонного припису 10 діб з 00.00 год 22.01.2024 до 00.00 год 31.01.2024 (а.с.9);

заявою ОСОБА_2 , якою вона повідомила про вчинення стосовно неї домашнього насильства ОСОБА_1 , а саме: обзивання її нецензурними словами (а.с.4);

письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які підтверджують викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини (а.с.6, 7);

письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.8) та поясненнями, даними ним у суді добровільно, за власної згоди, які узгоджуються між собою та з матеріалами справи, узгоджуються з викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення обставинами та в яких він визнав вину у вчиненні зазначеного правопорушення.

Проаналізувавши вищевказані документи, пояснення ОСОБА_1 , суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справах про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, тобто умисного вчинення ним діяння психологічного характеру (образи), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 173-2 КУпАП, яка доведена повністю; обставину, яка пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення щире розкаяння винного, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 173-2 КУпАП у виді штрафу. Накладення судом на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на те, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій і в силу приписів статті 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому відсутні правові підстави для його стягнення відповідно до вимог статті 40-1 КУпАП.

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів