1Справа № 335/1768/24 3/335/689/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Сектору протидії домашньому насильству Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області відносно:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який раніше притягувався до адміністративної відповідальності, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 01.02.2024 року о 14 год. 00 хв., ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психічного та фізичного характеру відносно бабусі, а саме виражався словесними образами, хапав за одяг, штовхав, чим завдав моральної шкоди потерпілій. Таким чином, ОСОБА_1 своїми умисними діями, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 надійшла до суду 15.02.2024 року. ОСОБА_1 викликаний у судове засідання з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 277 КУпАП, шляхом направлення смс-повідомлення на номер телефону, який вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення, яке доставлено завчасно, що вбачається з довідки про доставляння смс.

Разом з цим, в судове засідання 04.03.2024 року ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, у зв`язку із чим розгляд справи було відкладено на 25.03.2024 року.

Про день та час розгляду справи на 25.03.2024 року, ОСОБА_1 повідомлявся також шляхом направлення смс-повідомлення на номер його мобільного телефону, що підтверджується довідкою про доставляння смс.

Проте ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 25.03.2024 року знову не з`явився, ніяких заяв або клопотань до суду не надав, про причини неявки не повідомив.

За правилами статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення справи. Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 був ознайомлений з протоколом про адміністративне правопорушення відносно нього, отримав його копію, тобто знав про розгляд вказаного протоколу в суді, але до суду не з`явився, розглядом справи стосовно нього не цікавився.

Інформація про призначені до розгляду судові справи розміщена у вільному доступі на офіційному сайті «Судова влада». Згідно електронного сайту Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання.

Таким чином, зважаючи на те, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та про місце розгляду справи, разом з тим, жодного інтересу до справи він не проявив, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку про наявність належного повідомлення ОСОБА_1 про місце, дату та час розгляду справи, про неповажні причини неявки його до суду та, в силу ст. 268 КУпАП, про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 906006 від 01.02.2024 року, який складено відповідно до вимог КУпАП;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію гр. ОСОБА_2 від 01.02.2024 року;

- письмовим опитуванням ОСОБА_2 ;

- письмовим опитуванням ОСОБА_1 ,;

- формою оцінкою ризиків вчинення домашнього насильства;

- терміновим забороненим приписом стосовно кривдника від 01.02.2024 року;

- письмовим зобов`язанням ОСОБА_1 від 01.02.2024 року та іншими матеріалами у їх сукупності.

Ч. 2 статті 173-2 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, передбачено покарання за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству від 07.12.2017 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Оцінивши наявні докази у порядку ст. 252 КУпАП, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, в повному обсязі зібраними по справі доказами у їх сукупності, зокрема письмовими опитуванням ОСОБА_2 , які узгоджуються з письмовими поясненнями ОСОБА_1 , та відповідають обставинам, зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 суду надано не було.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2023 року, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП як вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_2 , тобто умисні дії психічного та фізичного характеру відносно бабусі, що полягали у вираженні словесними образами, хапанні за одяг, штовханні, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілій, вчинені особою, яка протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховується особа правопорушника, його відношення до скоєного та майновий стан останнього, характер вчиненого правопорушення та його наслідки, а також сприяння досягненню основної мети - вихованню порушника, запобігання вчиненню нових правопорушень, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п 38 рішення від 16.10.2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Обставини, що відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують, або відповідно ст. 35 КУпАП обтяжують вину ОСОБА_1 , судом не встановлено.

За такої сукупності обставин у справі суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України « Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України. Будь-яких даних про те, що останній підлягає звільненню від судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», - матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч. 2 ст. 173-2, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на користь держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15-ть днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15-ть днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постановив про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Постанова по справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10-ти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя В.О. Макаров