Справа № 946/5682/23
Провадження № 3/946/23/24
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 лютого 2024 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бальжик О.І., за участю секретаря Богдан А.А., адвоката Гармаша М.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

І. Суть справи

1.1. 30.07.2023 року о 22 годині 09 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем марки «MAN TGX 18.400» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Придунайській, 329 в місті Ізмаїлі Одеської області у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням спеціального технічного приладу «ALKOTEST DRAGER ARMF 0280». Результат 2,05 ‰, тест №571. З результатом згодний. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом залишення транспортного засобу на місці зупинки без порушення Правил дорожнього руху України.

ІІ. Процедура та позиція притягуваного

2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 01.08.2023 року, справа №946/5682/23 передана на розгляд судді Бальжик О.І.

2.2. Притягуваний, будучи своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, направивши письмові пояснення. Зі змісту пояснень, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, оскільки працівники поліції під`їхали до нього в той час, коли він перебував на стоянці для автомобілів. На вимогу працівників поліції він погодився пройти огляд на стан сп`яніння. З результатами огляду він не погодився, проте пройти медичний огляд йому не запропонували. Просив розглянути справу у його відсутність.

2.3. У судовому засіданні представник притягуваного - адвокат Гармаш М.Ю. просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування правової позиції пояснив, що з відеозапису, а саме о 01:02:02 год., видно, що у відповідь на запитання поліцейського притягуваний став сумніватися у достовірності такого показання, через те, що такого результату бути не може, що свідчить про незгоду з результатами огляду за допомогою Драгера. Разом з тим, в порушення вимог статті 266 КУпАП працівники поліції не забезпечити доставку ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я. До того ж, наявність у матеріалах справи направлення до медичного закладу, в силу положень ч.3 ст.266 КУпАП, нівелює можливість складання протоколу за порушення п.2.9 (а) ПДР без проведення огляду в закладі охорони здоров`я. Також, з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що перед застосуванням Драгеру поліцейські не здійснили тестовий забір повітря для попереднього аналізу, що не дозволяє виключити можливість впливу на достовірність результатів огляду сторонніх рідин, зокрема таких як антисептики, які могли бути наявні у повітрі або приладі. Окрім того, на відеозаписі не зафіксовано проведення встановлення мундштука до пристрою перед проведенням тесту, оскільки даний пристрій з мундштуком перебувають поза кадром. О 01:02:10 притягуваний констатує наявність у себе в ротовій порожнині м`ятної цукерки, що могла вплинути на достовірність результату. Згідно з наявними в матеріалах справи відомостями датою останнього градуювання технічного приладу є 07.09.2022 року, яка відповідно перевищує шестимісячний інтервал обов`язкового калібрування приладу. Крім того, на думку адвоката, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 . Таким чином, наявні в матеріалах справи докази не спроможні виключити сумніви у доведеності об`єктивної сторони інкримінованого правопорушення. Також, працівники поліції під час здійснення відеофіксації не зафіксували усіх обставин, які підлягають доказуванню, зокрема обставин керування транспортним засобом та його зупинки. Неповний характер відеозапису з нагрудних камер працівників поліції свідчить про істотне порушення вимог Інструкції від 18.12.2018 року №1026 та його неналежність і недопустимість у якості доказу. Вказаний відеозапис не може бути беззаперечним самостійним доказом вчинення адміністративного правопорушення. Враховуючи положення ч.2 ст.266 КУпАП відсутність належного відеозапису, на якому зафіксовано факт керування транспортним засобом свідчить про порушення ст.266 КУпАП та недопустимість протоколу, оскільки останній не підтверджує наявність усіх елементів складу правопорушення. Додатково адвокат зазначив, що згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ) участь прокурора у справі про адміністративне правопорушення є обов`язковою, якщо людина не визнаючи своєї вини з`явилася у судове засідання чи вимагає проведення усних слухань та подає заперечення чи докази на спростування своєї вини. Прокурор міг би заперечити проти цього, забезпечуючи тим самим принцип змагальності, доведення вини стороною обвинувачення та неупередженість суду. У даній справі сторона захисту зайняла активну позицію, ОСОБА_1 вину не визнав, а захисник звертає увагу на порушення, допущені працівниками поліції. За відсутності сторони обвинувачення, при прийнятті рішення про визнання винуватим притягуваного, суд беззаперечно проявить спрощений підхід до розгляду справи та перебере на себе обов`язки щодо підтримання обвинувачення, що є порушенням вимоги безсторонності та є порушенням пункту 1 статті 6 ЄКПЛ.

ІІІ. Релевантні джерела права й акти їх застосування

3.1. Кодекс про адміністративні правопорушення України (КУпАП).

Стаття 7. Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом […].

Стаття 9. Поняття адміністративного правопорушення

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність […].

Стаття 130. Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Стаття 251. Докази

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 252. Оцінка доказів

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 266. Відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

Особи, які керують транспортними засобами […] і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом […] на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом […] на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Стаття 280. Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність […].

3.2. Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за №1306 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 23.01.2019 року за №46 (далі ПДР).

Пункт 2.9 «а». Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

3.3 Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395 (далі Інструкція №1395).

X. Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статетю 130 КУпАП

3. Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

4. Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

6. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

3.4. Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок №1103).

[…] 3. Огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) […].

6. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам хорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам […].

8. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду […].

3.5. Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція №1452/735).

I. Загальні положення

[…] 6. Огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

7. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

8. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

II. Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів

[…] 5. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

ІV. Оцінка та висновки судді

4.1. За змістом статті 252 КУпАП орган (посадова особа) за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в справі про адміністративне правопорушення, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

4.2. Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та надані письмові заперечення, суддя дійшла висновку про те, що невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення розцінюється критично, як обраний ним спосіб ухилення від відповідальності за скоєне та до уваги не береться, оскільки викладені обставини об`єктивно спростовуються дослідженими та перевіреними у судовому засіданні доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №359158 від 30.07.2023 року (а.с.1);

результатом тесту №571 приладу «ALKOTEST DRAGER ARMF 0280», з якого вбачається, що за результатами огляду 30.07.2023 року о 22:35:24 год. ОСОБА_1 на стан сп`яніння результат склав 2,05 ‰ (а.с.2);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.07.2023 року, за змістом якого ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовився (а.с.4);

відеозаписами, які містяться на оптичних дисках (а.с.6).

4.3. Надаючи оцінку доводам адвоката щодовідсутності належних та допустимих доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суддя виходить з такого.

Статтею 251 КУпАП дано визначення доказам. Чинний КУпАП не містить визначення поняття належності доказів, проте згідно з правовою доктриною належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. КУпАП не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Як вбачається з дослідженого відеозапису з відеореєстратора службового автомобіля (Диск 2) 30.07.2023 року о 22:09 год. здійснюється рух вантажного транспортного засобу.

Згідно з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських (Диск 1), на запитання поліцейського: «Куди рухаєтесь?», ОСОБА_1 пояснив: «В порт» (30.07.2023 року, час 22:12:17). Також, згідно вказаного відеозапису притягуваний по суті порушення зазначив, що вжив 2 літри пива (30.07.2023 року, час 22:13:50), після чого «хлопці сказали виїжджати» (30.07.2023 року, час 22:24:00), не спростовує факт керування транспортним засобом та зупинки поліцейськими (30.07.2023 року, час 22:27:40).

З`ясування обставин події та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення відбувається поруч з вантажним транспортним засобом, рух якого зафіксовано на відеореєстратор службового автомобілю.

Сумнівів щодо надання ОСОБА_1 працівникам патрульної поліції пояснень добровільно, без будь-якого тиску під час перегляду наданих відеозаписів не виникає.

Таким чином, незважаючи на те, що у даній справі про адміністративне правопорушення відсутні прямі докази на підтвердження керування вантажним транспортним засобом, який був зупинений працівниками поліції, саме ОСОБА_1 , даний факт суддею встановлено на підставі сукупності належних і допустимих непрямих доказів, які з урахуванням обставин цієї справи та висунутих на свій захист версій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не узгоджувалися із наявними доказами, дозволили встановити винуватість притягуваного у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення відповідно до стандарту доказування «поза розумним сумнівом».

Також, доводи адвоката про те, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовані наведеними вище письмовими доказами.

Крім того, суддя вважає за необхідне зазначити таке.

ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ право зберігати мовчання не є абсолютним (справи «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» [ВП], § 47; «Ібрагім і інші проти Сполученого Королівства» [ВП], § 269).

Аби встановити, чи під час провадження було позбавлено самої суті право не свідчити проти себе, Суд має, зокрема, перевірити наступні складові: характер і ступінь примусу; наявність під час провадження належних гарантій; спосіб застосування отриманих у такий спосіб доказів (справи «Ялох проти Німеччини» [ВП], § 101; «O'Halloran і Francis проти Сполученого Королівства» [ВП], § 55; «Биков проти Росії» [ВП], § 104, «Ібрагім і Інші проти Сполученого Королівства» [ВП], § 269).

З одного боку, вирок не повинен ґрунтуватись виключно або переважно на мовчанні підозрюваного або на його відмові відповідати на питання чи розмовляти. З іншого боку, право зберігати мовчання не може зашкодити брати до уваги мовчання зацікавленої особи у тих випадках, які вочевидь вимагають пояснень з його боку, аби оцінити силу елементів обвинувачення. Тому не можна сказати, що рішення підозрюваного зберігати мовчання протягом усього кримінального провадження буде обов`язково позбавлене наслідків (справа «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» [ВП], § 47).

Аби встановити, чи рішення зробити з мовчання обвинуваченого несприятливі для нього висновки порушувало статтю 6, слід взяти до уваги сукупність обставин, взявши, зокрема, до уваги вагу, яку надали йому національні суди під час оцінки елементів доказової бази, і ступінь притаманного даній ситуації примусу (там само, § 47). На практиці повинні бути встановлені відповідні гарантії для того, щоб будь-які несприятливі висновки не виходили за межі дозволеного згідно зі статтею 6.

Водночас, важливість для загального інтересу переслідування саме даного правопорушення і покарання особи, яка його скоїла, можуть бути взяті до уваги і врівноважені з інтересом особи у тому, щоб докази, які лягли в основу її обвинувачення, були зібрані законно.

Суддя звертає увагу, що ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції скористався своїм правом на правову допомогу, мав можливість представити свою версію подій та спростовувати надані докази в рамках змагального провадження.

Проте, маючи можливість ефективно захищатися та спростовувати існування інкримінованих фактів при наявності в матеріалах справи достатньо вагомих доказів його причетності до правопорушення, притягуваний не пояснив, чому протягом всього періоду оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення заперечень щодо керування транспортним засобом він не заявляв, на запитання працівника патрульної поліції погодився пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (30.07.2023 року, час 22:15:06).

4.4. Доводи адвоката про те, що згідно з наявним в матеріалах справи відеозаписом ОСОБА_1 у відповідь на запитання поліцейського став сумніватися у достовірності показань технічного приладу спростовуються дослідженим у судовому засіданні відеозаписом (Диск 2), а саме 30.07.2023 року о 22:34:10 на запитання поліцейського притягуваний погодився з результатом тесту на стан алкогольного сп`яніння.

А отже, порушень з боку працівників поліції вимог ч.3 ст.266 КУпАП, п.6 Порядку №1103 та п.7 Інструкції №1452/735 щодо не направлення ОСОБА_1 для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я суддя не вбачає.

Приймаючи таке рішення, суддя також звертає увагу на те, що факт вживання алкоголю притягуваним не заперечувався.

4.5. Щоб не повертатися до цього питання, також наявним відеозаписом (Диск 2) спростовується доводи адвоката про те, що перед застосуванням Драгеру поліцейські не здійснили тестовий забір повітря для попереднього аналізу, що не дозволяє виключити можливість впливу на достовірність результатів огляду сторонніх рідин. Так, у проміжок часу з 22:30:20 по 22:30:50 30.07.2023 року поліцейський пропонує ОСОБА_1 обрати на вибір будь-яку з герметично запакованих трубок, звертаючи його увагу на те, що пошкоджень цілісності пакування немає. Далі, згідно з коментарем поліцейського він у присутності притягуваного розпаковує трубку, прогріває технічний прилад та здійснює контрольний забір повітря з метою виключення наявності парів алкоголю у приладі. Лише після цього, працівник поліції пропонує ОСОБА_1 продути трубку.

4.6. Крім того, притягуваний та його адвокат мали широкі можливості оспорювати достовірність записів. Проте достовірність записів адвокат сумніву не піддавав, клопотання про призначення експертних досліджень не заявляв. Також, учасники процесу не заперечували, що на відеозаписі зображений саме ОСОБА_1 .

Про наявність відеозапису також зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

4.7. Надаючи оцінку доводам адвоката про те, що датою останнього градуювання технічного приладу є 07.09.2022 року, яка відповідно перевищує шестимісячний інтервал обов`язкового калібрування приладу, суддя вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 р. №1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлено міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається 1 рік.

Як вбачається з роздруківки приладу «Drager Alkotest 7510», останнє його градуювання проводилось 07.09.2022 року, в той час як огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився 30.07.2023 року, тобто в межах дванадцятимісячного строку. За такого у судді відсутні сумніви щодо достовірності результатів технічного засобу.

Таким чином, працівники поліції правомірно використали зазначений газоаналізатор для огляду притягуваного на стан алкогольного сп`яніння.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу вимог щодо надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки притягуваний не заявляв, а отже порушень вимог пункту 5 Розділу ІІ Інструкції №1452/735 з боку поліцейського суддя не вбачає.

У судовому засіданні адвокату роз`яснювалося право заявити перед судом клопотання про витребування доказів на доведення доводів щодо неправомірності використання технічного приладу «ALKOTEST DRAGER ARMF 0280», проте такого клопотання не заявлялося.

4.8. Що стосується доводів адвоката щодо відсутності в Акті огляду на стан сп`яніння підпису притягуваного, суд виходить з такого.

В основі встановлених кримінальним процесуальним законом правил допустимості доказів лежить концепція, відповідно до якої в центрі уваги суду повинні знаходитися права людини і виправданість втручання в них держави незалежно від того, яка саме посадова особа обмежує права.

Як неодноразово наголошувалося у постановах Касаційного кримінального суду, порушення порядку отримання доказів, яке призводить до їх недопустимості, визначається правилами допустимості доказів, передбаченими главою 4 § 1 КПК та іншими статтями КПК, в яких такі правила сформульовані. Також Суд визнавав, що не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи. Сторона, яка стверджує про процесуальні порушення, має не лише довести наявність таких порушень, а й обґрунтувати, що ці порушення позначилися або могли позначитися на результаті судового розгляду, в тому числі на допустимості доказів, використаних у судовому розгляді.

Відтак, на думку судді, адвокатом не зазначено, яким чином відсутність підпису притягуваного в Акті огляду на стан сп`яніння перешкоджала забезпеченню та реалізації його прав і свобод, яким чином ці порушення позначилися або могли позначитися на результаті судового розгляду, в тому числі на допустимості доказів, використаних у судовому розгляді.

4.9. Що стосується посилань адвоката на рішення ЄСПЛ, у тому числі, у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia) (№ 926/08, 20 вересня 2016 року) та його тверджень про те, що суд, розглядаючи справу за відсутності прокурора, бере на себе функцію обвинувачення, суддя вважає за необхідне зазначити таке.

Діючим національним законодавством участь прокурора під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не передбачена.

ЄСПЛ у справі «FIGURKA v. Ukraine» (№ 28232/22) від 16 листопада 2023 року сформулював позицію, за змістом якої відсутність сторони обвинувачення під час судового розгляду у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, за умови дотримання об`єктивного та суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, не порушує ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На думку судді, немає жодних ознак того, що суд сам, за відсутності сторони обвинувачення, вжив заходів, які можна було б витлумачити як прийняття на себе ролі сторони обвинувачення, таких як, наприклад, зміна сукупності доказів на шкоду притягуваному, введення нових обвинувальних доказів за власною ініціативою або вилучення певних доказів, поданих стороною обвинувачення.

Немає жодних ознак того, що суд з власної ініціативи змінив обвинувачення, що містилися в протоколі про адміністративне правопорушення, або що він поводився з доказами таким чином, що можна було б припустити, що тягар доказування був перекладений на притягуваного.

За цих обставин, взятих у сукупності, не можна вважати, що суддя взяла на себе роль сторони обвинувачення або була поставлена у становище, яке вимагало від неї взяти на себе роль сторони обвинувачення.

Притягуваний перебував на волі і був представлений адвокатом за власним вибором, між складанням протоколу про правопорушення та першим слуханнями у суді минуло майже три місяці.

Таким чином, притягуваний мав повну можливість підготувати свій захист, і немає жодних ознак того, що він не був належним чином поінформований про «характер і причину висунутого обвинувачення» проти нього, як це було викладено в протоколі про адміністративне правопорушення, або що йому було надано «достатній час і можливості» для підготовки свого захисту проти обвинувачень, сформульованих у протоколі.

Суддя також враховує предмет цієї справи, який стосувався порушення правил дорожнього руху, що не карається позбавленням волі, - категорії правопорушень, до яких кримінально-правові гарантії статті 6 не застосовуються з усією суворістю.

Крім того, відводу складу суду, в тому числі у зв`язку з упередженістю судді за суб`єктивним критерієм, наприклад, прояви ворожості, особиста поведінка або використання мови, що свідчить про упереджену думку щодо справи, адвокатом у судовому засідання не заявлялося.

4.10. Прецедентна практика ЄСПЛ вказує на те, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати мотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення.

Суддя вважає за можливе не давати оцінку іншим доводам адвоката, оскільки вони на висновки суду не впливають.

4.11. Таким чином, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому ст.279 КУпАП, з`ясувавши в повному обсязі обставини, передбачені ст.280 КУпАП, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суддя дійшла висновку про те що, є підстави вважати про наявність вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

4.12. Беручи до уваги характер правопорушення, ступінь вини та особу притягуваного, а також, враховуючи мету адміністративного стягнення, передбачену ст.23 КУпАП, суддя доходить до висновку про те, що з метою виправлення й попередження нових правопорушень до ОСОБА_1 доцільне застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами.

V. Судові витрати

5.1. На підставі ч.1 ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року (зі змінами), а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 130, 247, 251, 252, 266, 276-280, 283, 285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

3. Копії повного тексту надіслати для відома притягуваному ОСОБА_1 , для виконання до відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: