Справа № 502/393/24
ПОСТАНОВА

25 березня 2024 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Березніков О.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділення поліції №1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

До Кілійського районного суду Одеської області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №096955 ОСОБА_1 21.02.2024 о 15 год. 28 хвилин в м. Кілія по вул.. Т.Шевченка, 54, керував мопедом Хонда Діо без державного номера з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат тесту 2,69 проміле. Таким чином порушив вимоги п. 2.9а ПДР.

Працівником поліції вказане правопорушення кваліфіковано зач.3 ст. 130 КУпАП.

В судове засіданні ОСОБА_1 не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, у якій вказав, що вину у скоєному визнає та з протоколом згоден.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (Постанова від 15 травня 2019 року по справі № 537/2088/17) сформував висновок наступного змісту: «сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності».

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №096955 ОСОБА_1 21.02.2024 о 15 год. 28 хвилин в м. Кілія по вул.. Т.Шевченка, 54, керував мопедом Хонда Діо без державного номера з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат тесту 2,69 проміле. Таким чином порушив вимоги п. 2.9а ПДР.

Працівником поліції вказане правопорушення кваліфіковано зач.3 ст. 130 КУпАП, тобто ОСОБА_1 вчинив дії, передбачені частиною першою цієї статті, який двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як доказ вчинення дій, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП, до протоколу додано постанову Кілійського районного суду Одеської області від 08.08.2023 у справі №502/1128/23, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

З вказаної постанови також встановлено, що ОСОБА_1 піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, а саме за ч.1 ст. 130 КУпАП, 02.09.2022 постановою Кілійського районного суду Одеської області у справі № 502/1275/22, що й визначало повторність дій ОСОБА_1 для піддання його адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння за ч.2 ст. 130 КУпАП у вказаній вище постанові від 08.08.2023 у справі №502/1128/23.

З системного тлумачення ч.3 ст. 130 КУпАП, кваліфікуючою ознакою відповідальності за цією статтею є саме дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявними у справі доказами підтверджуються дії ОСОБА_1 , передбачені частиною першою статті 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, що вбачається з диску, на якому розміщенні відеофайли вказаного правопорушення, та результат тесту №178 від 21.02.2024, який показав результат 2,69 проміле.

Проте, матеріали справи не містять жодного доказу, який би вказував на вчинення зазначених вище та підтверджених матеріалами справи дій, за які ОСОБА_1 двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню, що є кваліфікуючою ознакою ч.3 ст. 130 КУпАП.

Слід зауважити, що в даному випадку словосполучення «двічі протягом року» слід розуміти як період в межах одного року з моменту вчинення дій, яким вже передували ті самі дії, за які особу було двічі піддано стягненню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Так, в матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 130 КУпАП відсутні докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дії, передбачені частиною першою статті 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд позбавлений можливості повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати всі обставини справипро адміністративне правопорушення за ч.3 ст.130 КУпАП України, тому, з урахуванням недопущення спрощеного підходу до судового розгляду справи,суд дійшов до висновку, що вказана справа про адміністративне правопорушення підлягає поверненню для належного оформлення.

Керуючись ст.ст. 256, 268 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП повернути до відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Березніков