Справа № 627/223/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2024 рокус-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Каліберди В.А.,

за участі секретаря Коломієць Н.Д.,

прокурора - Яковенка С.В. (в режимі відеоконференції),

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Костільники Бучацького району Тернопільської області, маючого вищу освіту, працюючого заступником командира роти військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи заступником командира військової частини НОМЕР_1 , діючи в умовах воєнного стану, 13.03.2024 здійснив перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень діючи в умовах воєнного стану, здійснив перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, а саме: здійснив постріл в покришку автомобіля марки Пежо- Воксер, 2000 року випуску, номер НОМЕР_2 , чим вчинив перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, вчинене в умовах особливого періоду.

Правопорушення вчинено при таких обставинах.

Так, підполковник ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою в с. Козіївка Богодухівського району Харківської області виявивши цивільних осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пред`явив до останніх усну вимогу представитись та надати для огляду документи, що посвідчують їх особу. Отримавши категоричну відмову від надання документів підполковник ОСОБА_1 запропонував дочекатися поліцію та зателефонував до правоохоронних органів, та не вживши будь-яких заходів до припинення конфлікту, не маючи об`єктивних підстав для застосування фізичного впливу, не попередивши про застосування зброї, перевищив надані йому службові повноваження та без відповідного попередження застосував закріплений за ним пістолет Берета-9м, здійснив постріл в бік транспортного засобу Пежо-Боксер 2000 року випуску, НОМЕР_2 , чим вчинив перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, вчинене в умовах особливого періоду, тобто військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-14 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підтримав, прохав призначити ОСОБА_1 мінімальне покарання за вчинення даного адміністративного правопорушення.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні даного правопорушення визнав, щиро каявся та прохав застосувати до нього мінімальне покарання.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення від 13.03.2024 та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, суд дійшов до наступного висновку.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію. Саме з цим моментом відповідно до положень Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" законодавець пов`язує настання особливого періоду.

Відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 50, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1,4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовці зобов`язані додержуватись Конституції і Законів України, бути прикладом високої культури, скромності та витримки, з повагою відноситися до спів службовців, поважати чужу гідність, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, досконало володіти зброєю і технікою, тримати їх справними, чистими та готовими до бою, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї.

У відповідності до положень «Порядку застосування зброї і бойової техніки з`єднаннями, військовими частинами і підрозділами Збройних Сил під час виконання ними завдань щодо відсічі збройної агресії проти України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 828 від 10.10.2018 військовослужбовці, командири з`єднань, військових частин і підрозділів Збройних Сил, які застосовують зброю та/або бойову техніку, повинні керуватися принципами, що ґрунтуються на загальновизнаних нормах міжнародного гуманітарного права:

неминучості - застосування зброї та/або бойової техніки в разі, коли це є абсолютно очевидним та необхідним;

військової необхідності - застосування зброї та/або бойової техніки в разі, коли іншими способами реалізувати право на самооборону та/або виконати поставлені завдання неможливо;

пропорційності - застосування зброї та/або бойової техніки тією мірою, якою це необхідно для досягнення мети самооборони та/або виконання поставлених завдань, якщо це не завдасть стороннім особам і цивільним об`єктам надмірної шкоди порівняно з очікуваними конкретними військовими перевагами.

Застосуванні зброї та/або бойової техніки повинно здійснюватися таким чином, щоб завдати мінімальної шкоди в кожній конкретній ситуації.

З`єднання, військові частини, підрозділи і військовослужбовці Збройних Сил, залучені до виконання завдань щодо відсічі збройної агресії проти України, а також під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, мають право застосовувати зброю та/або бойову техніку з дотриманням принципів, викладених у пункті 3 цього Порядку, для:

відбиття нападу або попередження загрози нападу на об`єкти, що охороняються (у тому числі під час переміщення до/з району здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії);

звільнення заручників та/або військовополонених, захоплених військових та/або цивільних об`єктів або запобігання (перешкоджання) такому захопленню;

знищення зброї, бойової техніки, транспортних або технічних засобів, які перебувають у користуванні осіб, причетних до збройної агресії; захисту цивільних осіб та/або цивільних об`єктів від нападу; запобігання та/або припинення діяльності, затримання, роззброєння або знешкодження осіб, причетних до збройної агресії;

припинення дій осіб, які вчинили або вчиняють правопорушення; припинення дій осіб, які перешкоджають виконанню законних вимог осіб, залучених до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;

припинення дій осіб, які становлять або можуть становити небезпеку особам, залученим до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, або іншим особам.

Приміткою до ст. 172-13КУпАП визначено, що під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Як вбачається з посвідчення офіцера НОМЕР_3 та копії Витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 29 лютого 2024 року №98 ОСОБА_1 , начальника відділення підготовки штабу військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_5 було призначено заступником командира військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_5 , тобто ОСОБА_1 був наділений службовими правами та обов`язками, тобто мав статус військової службової особи.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, крім визнання самим правопорушником, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом № 8 про вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП від 13.03.2024 року, в якому викладена суть вказаного адміністративного правопорушення, вчиненого заступником командира роти військової частини НОМЕР_1 , підполковником ОСОБА_1 (а.с. 1-7);

- повідомленням про виявлене адміністративне правопорушення (передбачене ст. 172-14 КУпАП) від 13.03.2024 (а.с.9);

- посвідченням офіцера НОМЕР_6 , виданого на ім`я ОСОБА_1 (а.с.12-15);

- витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_4 № 98 від 29.02.2024 , згідно якого підполковника ОСОБА_1 призначено на посаду заступника командира військової частини НОМЕР_1 (а.с. 16);

- заявою ОСОБА_3 від 13.03.2024, в якій останній прохав припинити розгляд його повідомлення, в зв`язку з тим, що претензій ні до кого він не має (а.с.17);

- фото автомобіля Пежо, д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.18-21);

- рапортом від 13.03.2024 року (а.с.38);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.39);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 (а.с.41,43,44).

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», на території України почав діяти воєнний стан, який триває до теперішнього часу, тому станом на день вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, в Україні діє особливий період.

Згідно ч.ч. 1,2ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів.

Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, оскільки він, будучи військовою службовою особою заступником командира роти військової частини НОМЕР_1 , перевищив службові повноваження в умовах особливого періоду, а саме: здійснив постріл в покришку автомобіля макри Пежо-Боксер, 2000 року випуску, номер НОМЕР_2 , чим вчинив перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, вчинене в умовах особливого періоду, тобто військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-14 КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, є такими, що доповнюють один одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву в суду.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення та його особу, оскільки обставин, що обтяжують судом не встановлено та обставину, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , а саме визнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, думку прокурора, а також того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення, яке б вiдповiдало вчиненому ним правопорушенню та його особi, в межах санкції ч. 2 ст. 172-14 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення, за якою його визнано винним, обравши стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

При цьому, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, то відповідно до п. 12 ч. 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року (з наступними змінами та доповненнями) він звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

На підставі викладеного, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 8, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, який перерахувати за наступними реквізитами: Отримувач ГУК Харків обл/СТГ Краснокут/21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.), номер рахунку UA0020613, Код класифікації доходів бюджету 21081100.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Краснокутський районний суд Харківської області протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя В.А. Каліберда