Справа № 135/120/24
Провадження № 3/135/85/24
ПОСТАНОВА

іменем України

28.02.2024 м. Ладижин Вінницька область

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника адвоката Бодачевського Р.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює в ТОВ «Дарол» на посаді водія,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17.01.2024 о 01 год 00 хв в м. Ладижин по вул. Наконечного водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «Mersedes-GLK», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених вище обставин не визнав. При цьому не оспорюючи факту керування транспортним засобом за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, заперечив щодо факту вживання алкоголю та керування в стані алкогольного сп`яніння. Зазначив, що 17.01.2024 забирав друзів. Однак, не розрахував з часом та керував вже після настання комендантської години, що слугувало підставою для зупинки його працівниками поліції. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння він погодився. Однак, чому не пройшов запропонований огляд він пояснити не може, припускає, що напевно злякався. Після складення протоколу самостійно огляд в медичному закладі не проходив. Чому відмовився надати пояснення під час оформлення матеріалів поліцейським та отримати копію протоколу, пояснити не зміг. Зазначив, що поліцейський не повідомляв йому про ознаки сп`яніння, які зазначені в протоколі. На запитання, які саме питання він та його друзі намагалися вирішити з поліцейським, що зафіксовано на відеозаписі, чітко відповісти не може, припускає, що питання стосувалося напевно порушення ним комендантської години. Підтвердив, що дійсно на відеозаписі зафіксований він. Будь-яких важливих обставин, які б не були зафіксовані на вказаному відеозаписі, суду не повідомив.

Захисник Бодачевський Р.В. просив закрити провадження відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на те, що обставини зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення різняться по часу з обставинами, які зафіксовані на відеозаписі. Так, в протоколі записано, що він складений 17.01.2024 об 01 год 05 хв, вчинення правопорушення зафіксовано 17.01.2024 об 01 год 00 хв. Однак, на відеозаписі не зафіксовано рух автомобіля та відсутні відомості про складення протоколу об 01 год 05 хв 17.01.2024. Окрім того, працівником поліції до матеріалів справи долучено направлення на огляд датоване за 50 хвилин до зупинки транспортного засобу. Відеозапис не містить інформації про оформлення вказаного направлення. З огляду на вказане приходить до висновку, що викладені у фабулі протоколу істотні обставини: час вчинення правопорушення та час складання протоколу на направлення водія на огляд об 00 год 05 хв нічим не підтверджуються, окрім як відомостями із фабули протоколу, а компакт-диск із файлами на яких міститься інформація свідчить про інші події в часовому просторі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно зі статтею 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП України встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 статті 8 КУпАП України встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 136261 від 17.01.2024, складеного начальником СРПП ВП №3 Гайсинського РУП капітаном поліції Квасніцьким О.О., водій ОСОБА_1 17.01.2024 о 01 год 00 хв в м. Ладижин по вул. Наконечного керував транспортним засобом автомобілем марки «Mersedes-GLK», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеозапис.

Суд зауважує, що запис у протоколі «17.01.2024 о 01 год 05 хв» є початком в часі процедури зі складення протоколу про адміністративне правопорушення, а запис «17.01.2024 о 01 год 00 хв» є часом фіксації відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а не часом керування останнім транспортним засобом.

Зі змістом даного протоколу ОСОБА_1 ознайомлений, права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому роз`яснені, отримувати його копію та надавати пояснення він відмовився, про що свідчить наявний в матеріалах справи відеозапис.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , позицію якого підтримав його захисник Бодачевський Р.В., винуватість свою заперечував, однак, не зважаючи за захисну позицію, його винуватість у вчиненому правопорушенні за наведених вище обставин безспірно підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 136261 від 17.01.2024, складений відповідно до вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 №1395, а отже відповідає вимогам чинного законодавства.

До матеріалів справи долучено рапорт працівника поліції, в якому він повідомляє про те, що 00 год 56 хв під час несення ним служби було виявлено автомобіль, під час зупинки якого у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова. Водію запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального приладу, на що водій відмовився. Надалі водій відмовився від проходження огляду в медичному закладі. Водія проінформовано про відповідальність за відмову. Після закінчення оформлення матеріалів водія було відсторонено від керування транспортним засобом.

Також до матеріалів долучено відео з нагрудної камери поліцейського, яке було оглянуто судом.

Суд сприймає вказаний відеозапис належним та допустимим доказом, та відхиляє заперечення сторони захисту стосовного цього, з наступних підстав.

Під час дослідження вказаного відеозапису в судовому засіданні ОСОБА_1 підтверджено, що саме він зафіксований на них. Вказаний відеозапис містяться на DVD-диску на окремих файлах.

Відеозапис не містить ознак будь-якого монтажу. При цьому ОСОБА_1 та його захисник під час судового розгляду не навели будь-яких фактів, які мають значення для вирішення даної справи та умисно не були зафіксовані поліцейським на вказаному відеозаписі.

Вказаним відеозаписом зафіксовані всі необхідні складові для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, яка співпадає в часі з обставинами, зафіксованих у протоколі.

При цьому факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 за вказаних в протоколі обставин не заперечується.

Вказаний запис не містить інформації, яка б вказувала на вчинення психологічного тиску або порушення права на захист, вчинених поліцейським відносно ОСОБА_1 під час оформлення адміністративних матеріалів. На ньому не зафіксовано будь-яких дій, які б виникали сумнів, що працівник поліції діяв у непередбачений законом спосіб.

Всі вказані вище докази суд сприймає належними та допустимими натомість аналізуючи вимоги чинного на момент вчинення правопорушення законодавства, дає відповідь на кожен із аргументів сторони захисту.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з статтею 266 КпАП України особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає Інструкція, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до пунктів 2, 4, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 3 розділу ІІ Інструкції визначено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КпАП України.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 p. N 1103 водій ранспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як видно з вказаних вимог законодавства, направлення видається в разі згоди водія на проведення такого огляду, а у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Так, в долучених до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалах міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видане 17.01.2024 о 00 год 05 хв.

Даючи відповідь на аргумент сторони захисту про невідповідність у часі моменту видачі направлення та фіксації правопорушення, а саме про те, що направлення на огляд датоване за 50 хвилин до зупинки транспортного засобу, суд зауважує, що направлення видається тільки в разі згоди водія на проведення огляду в медичному закладі. Тобто, наявність чи відсутність вказаного направлення в матеріалах справи не має приюдиційного значення в такому випадку для доведення вини водія, який відмовився від проходження огляду, в тому числі і в медичному закладі. При цьому, на думку суду, в такому випадку мала місце описка допущена поліцейським.

Також суд констатує, що дана відмова зафіксована на відеозаписі. Так, на даному записі інспектор поліції вказує водієві ОСОБА_1 , що у нього наявні вказані вище ознаки алкогольного сп`яніння та пропонує пройти огляд. Дійсно з початку ОСОБА_1 погоджується пройти такий огляд, але потім з невідомих причин відмовляється його пройти, як на місці зупинки, так і в медичному закладі. Також інспектором поліції роз`яснюється ОСОБА_1 про наслідки такої відмови. Натомість ОСОБА_1 бажання пройти огляд не виявляє та неодноразово, разом з присутніми на місці події товаришами, пропонує поліцейському «вирішити питання».

Отже, матеріали справи містять докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Свою позицію про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння останній підтвердив працівнику поліції, що зафіксовано відеозаписом. Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що в разі відмови від проходження огляду щодо нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Суд наголошує, що адміністративне правопорушення за фактом відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважається завершеним з моменту фіксації такої відмови.

Для притягнення особи до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння необхідна наявність ознак відповідного виду сп`янінні, наявність вимоги поліцейського про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння та відмова особи від проходження огляду. Мотиви такої відмови не мають правового значення для притягнення особи до відповідальності.

Суд наголошує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд дослідивши докази, надавши відповіді на всі аргументи сторони захисту приходить, до висновку, що викладене вище у сукупності, свідчить про порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, який відноситься до грубих порушень на транспорті та його підвищену суспільну небезпеку, особу правопорушника та майновий стан останнього, ступінь його вини. При цьому, судом враховується вік особи, його сімейний та майновий стан.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП за вчинення вказаного правопорушення накладається адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно довідки начальника СРПП ВП №3 Гайсинського РУП капітана поліції Квасніцького О.О. за останніх 12 місяців ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався, посвідчення водія отримував.

Відтак, враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що слід накласти стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Призначення саме такого адміністративного стягнення на переконання суду є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

В порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя