Справа № 743/364/24
Провадження №3/743/243/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року смт Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: Кравчук М. В.

за участю секретаря: Воєдило О. В.

захисника Хоминської О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі міського типу Ріпки матеріали, які надійшли від Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , директора товариства з обмеженою відповідальністю «Техсервіс», до адміністративної відповідальності не притягувався, передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Ріпкинського районного суду Чернігівської області надійшов протокол серії ААД № 184959 від 10.03.2024 р. про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З вказаного протоколу вбачається, що 10.03.2024 р. о 14 год 48 хв в с. Неданчичі по вул. Тітова 1В, ОСОБА_1 керуючи мотоциклом Jawa 350 без номерного знаку в стані алкогольного сп`яніння. Освідування проводилось за допомогою приладу «Алкофор 505», проба позитивна 0,428 ‰. Проводилась безперервна відеофіксація на службову бодікамеру № 0002, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

26.03.2024 р. від ОСОБА_1 надійшли заперечення, зареєстровані за вх. № 1109/24, в якому він просив провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, вказавши на те, що: під час складання протоколу поліцейським не було роз`яснено його права й обов`язки, внаслідок чого він був позбавлений можливості реалізувати гарантовані права, зокрема, отримати правову допомогу; поліцейським після продуття приладу на місці зупинки взагалі не пропонувалося пройти огляд в медичному закладі та не запитувалася його згода чи незгода з результатом огляду, після роздруківки чеку поліцейський одразу почав складати протокол, поставивши його перед фактом; в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в графі «З результатом згоден» відсутній його підпис, що свідчить про його незгоду з оглядом на стан сп`яніння на місці; роздруківка тестування на алкоголь є неналежним доказом, так як в графі «до протоколу №» не зазначено до якого номеру протоколу вказане тестування на алкоголь є додатком, а в графі « ОСОБА_2 .Б особи, що тестують» вказано призвіще « ОСОБА_3 », в той час як його прізвищем є « ОСОБА_4 »; з відеозапису вбачається, що інспектор дістає з салону автомобіля прилад з вже вставленим мундштуком, також зафіксовано, що поліцейським не зроблений контрольний замір повітря; прилад Алкофор 505 використовувався з порушенням температурного режиму, адже у роздруківці тестування на алкоголь зазначена температура +18,3 С, при цьому в мережі інтернет отримано інформацію, що 10.03.2024 р. було зафіксовано температуру -5?С - + 5?С.

У судове засідання 26.03.2024 р. ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Захисник у судовому засіданні 26.03.2024 р. вину ОСОБА_1 заперечила з підстав, викладених письмово та озвучених нею у судовому засіданні, провадження у справі просила закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Заслухавши захисника, дослідивши докази, надаючи правову оцінку обставинам справи, суд звертає увагу на таке.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Так судом з відеозапису вбачається, що поведінка особи, яка притягується до відповідальності, є адекватною ситуації. На відеозаписі водій повідомляє поліцейських, що вживав алкогольний напій, зазначає, який саме, та у якій кількості. Позиціонує себе тверезим та зауважує, що рівень алкоголю у організмі не перевищуватиме 0, 2‰.

Судом з відеозапису на 14:57 встановлено, що біля автомобіля стоїть поліцейський спиною до камери, після чого розвертається до камери і тримає у руках прилад зі встановленим мундштуком. Далі з відео вбачається як ОСОБА_1 тримає у руках прилад зі встановленим мундштуком та вставленою трубкою. Процедуру розпечатування мундштука відеозаписом не зафіксовано.

З огляду на зазначене, суд позбавлений можливості спростувати доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що мундштук перед проведенням тестування не розпечатувався, а тому такі доводи тлумачаться судом на користь невинуватості особи.

Крім того, судом вбачається, що поліцейським не отримано у водія згоди з результатами огляду, не озвучено таких результатів під відеофіксацію та не повідомлено, що у разі незгоди він має право пройти огляд у медичному закладі. Натомість, поліцейським після тестування одразу повідомлено водія, що матеріали можуть складатися як без нього, так і у його присутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Отже, для встановлення об`єктивної сторони правопорушення очевидним є обов`язок суду послатися на докази відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я після того, як водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та висловив незгоду з результатами такого тесту, що в межах даної справи не встановлено, оскільки, як вбачається з акта огляду водія на стан сп`яніння, його підпис у даному акті відсутній, а відеозаписом не підтверджується отримання поліцейським від водія згоди/незгоди з результатами тестування.

Встановлена судом обставина у вигляді порушення вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП екстраполюється на фіксацію приладом у результаті тестування на алкоголь температури +18, 3?С 10.03.2024 р., що суттєво відрізняється від навколишньої температури, в якості обґрунтованого сумніву у особи щодо результату тестування, та суд зауважує, що така розбіжність могла бути виключена у випадку дотримання положень ч. 3 ст. 266 КУпАП при складенні адміністративних матеріалів шляхом отримання результатів тестування у медичному закладі. Відтак обставина невідповідності зафіксованої приладом температури та відсутність зафіксованої на відеозаписі та у відповідному акті згоди водія з результатами тестування тлумачиться судом на користь невинуватості особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Окремо суд звертає увагу на доводи захисника, озвучені у судовому засіданні про те, що у результаті тестування на алкоголь, копія якого наявна у сторони захисту, зазначено прізвище особи, яка пройшла тестування: « ОСОБА_3 », що не відповідає прізвищу особи, щодо якої складено протокол, а у графі «до протоколу» відсутнє посилання на реквізити протоколу, до якого додаються такі результати.

Перевіряючи цю обставину у судовому засіданні, судом встановлено, що у протоколі зазначено прізвище « ОСОБА_4 », а у результаті тестування - « ОСОБА_3 ».

При цьому, у примірнику результату тестування, копія якого була видана особі, що притягується до адміністративної відповідальності, графа «до протоколу» не заповнена, в той час як у результатах тестування, що містяться у матеріалах справи, у вказаній графі міститься запис: «ААД 184959».

Суд зауважує, що дооформлення адміністративних матеріалів, що складалися у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, шляхом дописування певних відомостей, після ознайомлення особи з такими матеріалами та після складення протоколу про адміністративне правопорушення є неприпустимим.

Чернігівський апеляційний суд у постанові від 17.11.2022 р. у справі 751/1173/22 зазначив, що у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

З огляду на вказану позицію, суд визнає недопустимим доказом у справі роздруківку результату тестування на алкоголь в результаті сукупності встановлених судом невідповідностей: зміст роздруківки не відповідає роздруківці, наданій особі після її підписання; прізвище у роздруківці не відповідає прізвищу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; температура у роздруківці не відповідає температурі, при якій проводилось тестування; відсутня фіксація факту розпечатування мундштука.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

З огляду на те, що у результаті визнання судом недопустимим доказом документа, у якому зафіксовано результат тестування на алкоголь, та встановлення недотримання вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП, провадження у справі підлягає безумовному закриттю у зв`язку з недоведеністю складу правопорушення.

Іншим доводам сторони захисту суд оцінки не надає, позаяк вищеописані судом обставини є самостійною підставою для закриття провадження у справі та оцінка судом інших доводів на предмет їх обґрунтованості/необґрунтованості до протилежного результату розгляду справи не призведе, отже така оцінка не є доцільною в межах даної справи.

Підстави для вирішення питання про стягнення судових витрат відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 401, 130, 221, 245-249, 276-279, 280-295 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ріпкинський районний суд Чернігівської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М. В. Кравчук