КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №381/3427/23Головуючий у І інстанції: Чернишова Є.Ю.
Провадження №33/824/32/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12січня2024 року суддя Київського апеляційного судуМосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської областівід 16жовтня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

ПостановоюФастівського міськрайонного суду Київської області від 16жовтня 2023 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не були дотримані вимоги закону, оскільки до протоколу внесені неправдиві відомості про наявність в організмі ОСОБА_1 алкоголю в кількості 0,38 % проміле. Вважає, що тест на алкогольне сп`яніння проводився за допомогою приладу Drager 6810, строк дії свідоцтва про державну реєстрацію якого сплинув 07 червня 2023 року. За таких обставин результати проведеного огляду є недійсними.

За доводами апелянта, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є недопустимим доказом, оскільки його копію не було вручено ОСОБА_1 .

Також вподаній скарзі апелянт зазначає, що відеофіксація повинна проводитися з моменту зупинки транспортного засобу, однак працівниками поліції не було проведено таких дій, що є грубим порушенням процедури розгляду справи. Звертає увагу, що відеозапис не був безперервним та є неповним, що є порушенням Закону України «Про національнуполіцію» та Наказу №100 від 03.02.2016 року, а також «Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису» наказ № 1026 від 18.12.2018 року, оскільки відсутність безперервного відеозапису ставить під сумнів законність проведених поліцейськими процесуальних дій та позбавляє можливості об`єктивно перевірити обставини, пов`язані із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення у випадку їх оспорювання.

Також вважає, що рапорт працівника поліції, який складав протокол, не є належним та допустимим доказом на доведення його винуватості.

За наслідками апеляційного розгляду просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Ничик А.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він22 липня 2023 року о 13 год. 48 хв. год. керував транспортним засобом «ЗАЗ 110557» д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Бишівська в місті Фастів в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також працюючими в автоматичному режимізасобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, оцінених на предмет належності та допустимості, за результатами чого дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у порушенні п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.9 «а» ПДР суд послався на наявні в матеріалах справи докази, а саме на протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Drager», яким встановлено наявність у ОСОБА_1 алкоголю в кількості 0,38% проміле, направлення на огляд, рапорт працівника поліції, а також дані відеореєстратора з нагрудної камери працівника поліції.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

За приписами статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності

Суд апеляційної інстанції вважає, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, підписаний останнім без зауважень, відповідає вимогам ст.256 КУпАП і є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводами апелянта, що рапорт є неналежним та недопустимим доказом, оскільки суд послався на даний рапорт, якому надав оцінку в сукупності з іншими доказами.

Із наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції (диск а.с.9) вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку, а саме на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів, за допомогою приладу «DragerAlcotest 6810, ARBF-0424», який виявив у ОСОБА_1 наявність алкоголю в кількості 0,38 % (а.с.4).

Таким чином, ОСОБА_1 пройшов освідування на місці за допомогою спеціального технічного засобу, заперечень щодо результатів огляду не висловлював, про що свідчить його підпис в графі акту огляду «з результатами згоден».

Не знаходить свого підтвердження апеляційні доводи захисника щодо спливу строку Декларації про відповідність вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів (аналізатора, за допомогою якого проведено огляд) термін дії якої до 07.06.2023 року.

Для з`ясування даного факту суд зробив запит від 27.11.2023 року до Фастівського РУП ГУ НП в Київській області про витребування належно завіреної копії свідоцтва про повірку спеціального технічного засобу «Drager 6810» ARBF-0424, який було застосовано 22 липня 2023 року при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

11.12.2023 року до суду надано копію свідоцтва про повірку спеціального технічного засобу «Drager 6810» ARBF-0424, яке чинне до 16 лютого 2024 року та із якого вбачається, даний засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ.

Цим самим спростовуються апеляційні ОСОБА_4 про порушення працівниками поліції порядку його огляду на стан алкогольного сп`яніння та відсутність відповідних документів про сертифікацію на прилад, за допомогою якого проводилось його освідування.

Данні, які б свідчили про те, що долучений працівниками поліції відеозапис не є безперервним, як про це зазначає апелянт, в суді апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження.

З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення порушення норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права не встановлено.

Підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та закриття провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАПне встановлено.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз