Справа № 148/2242/23
Провадження № 33/801/313/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саламаха О. В.
Доповідач: Береговий О. Ю.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,

розглянув апеляційну скаргу подану адвокатом Дунаєвим Іваном Борисовичем на постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 06 березня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 181728 від 19 жовтня 2023 року водій цього ж дня о 17 год. 33 хв. в м. Ладижин по вулиці Пляжна водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки т/з за допомогою Alcotest Drager 6810, рузультат освідування 2,19 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 06 березня 2024 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувано до нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави суму судового збору 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, адвокат Дунаєв І.Б. подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на неповне дослідження доказів, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Порядок оскарження постанов суду у справах про адміністративні правопорушення передбачений ст. 294 КУпАП, яка є спеціальною нормою закону і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 271 КУпАП захисником у справі про адміністративне правопорушення може бути адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. За дорученням особи, яка його запросила, від її імені захисник має право подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також має інші права, передбачені законами України.

Частиною другою статті 271 КУпАП визначено, що повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Дунаєв І.Б., який підписав і подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , діє на підставі договору про надання професійної правничої допомоги № 76/2023 від 31 жовтня 2023 року. Так зі змісту вказаного договору вбачається, що адвокат Дунаєв І,Б. та гр. ОСОБА_2 , в інтересах цивільного чоловіка ОСОБА_1 уклали даний договір з метою представництва інтересів останнього.

Натомість, в матеріалах справи відсутні будь-які документи на підтвердження волі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , щодо оскарження постанови Тульчинського районного суду Вінницької області від 06 березня 2024 року.

Згідно статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.

Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках: 1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); 2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди у найближчий можливий строк.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно з ч. 4 ст. 27 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги.

Аналогічними є приписи ст. 14 Правил адвокатської етики відповідно до яких адвокат надає правову допомогу відповідно до законодавства України про адвокатуру та адвокатську діяльність на підставі договору про надання правової допомоги. Договір про надання правової допомоги договір, за яким одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується надавати правову допомогу іншій стороні договору (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору, у випадку, якщо така оплата передбачена договором. До договору про надання правової допомоги також застосовуються загальні положення цивільного законодавства про договір.

Відповідно до ст. 15 Правил адвокатської етики визначено, що договір про надання правової допомоги може укладатись клієнтом або на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги. Якщо договір про надання правової допомоги укладено на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах, адвокат зобов`язаний отримати підтвердження згоди клієнта на надання йому правничої (правової) допомоги цим адвокатом виключно у випадку, якщо цього вимагає закон.

З аналізу змісту статті 271 КУпАП вбачається, що захисник має право подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також має інші права, передбачені законами України, виключно щодо особи, яка його запросила (уклала/підписала з ним договір).

У випадку коли договір про надання правової допомоги укладено на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах, адвокат зобов`язаний отримати підтвердження згоди клієнта на надання йому професійної правничої (правової) допомоги, окрім випадків коли особа, яка підписала договір про надання правничої допомоги діє на підставі довіреності чи є законним представником сторони у справі.

З урахуванням викладеного, договір про надання правничої допомоги між адвокатом Дунаєвим І.Б. та гр. ОСОБА_2 , в інтересах цивільного чоловіка ОСОБА_1 укладено з метою представництва інтересів останнього не може вважатись належним та допустимим документом, що підтверджує повноваження захисника Дунаєва І.Б. на захист прав та інтересів саме ОСОБА_1 .

При цьому ОСОБА_2 не є особою, яка бере участь у справі про адміністративне правопорушення у розумінні глави 21 КУпАП, а тому не може представляти інтереси особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , без належного підтвердження згоди останнього.

Інших даних, що підтверджують протилежне, в апеляційного суду немає та такі не надано особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвокатом Дунаєвим І.Б.

За наведених обставин, апеляційна скарга, що подана і підписана адвокатом Дунаєвим Іваном Борисовичем в інтересах ОСОБА_1 , підлягає поверненню особі, яка її подала, як така, що подана особою без підтвердження повноважень на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду із апеляційною скаргою в порядку, визначеному КУпАП.

Керуючись ст. 271, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу подану адвокатом Дунаєвим Іваном Борисовичем на постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 06 березня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий