П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Логойда І.В., без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності, за участі його захисника адвоката Марини В.Г., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює, реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №412637 від 25.12.2023, згідно з яким 25.12.2023 о 13 год. 27 хв. в м. Ужгород по вул. Богомольця, 22 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Camry н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), огляд у встановленому законодавством порядку відмовився проходити. Дана подія зафіксована на камеру 470075. Дії кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення п.2.5 Правил дорожнього руху.

На підтвердження вини ОСОБА_1 суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №4126373 від 25.12.2023 (відмовився підписати), копії протоколів про адміністративне правопорушення від 25.12.2023 за ст.ст. 173, 185 КУпАП, копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25.12.2023, копію протоколу про адміністративне затримання АА №009519 від 25.12.2023, розписку про залишення транспортного засобу на зберігання, довідку старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП у Закарпатській області ДПП Д.Норожнової про отримання посвідчення водія, запис з нагрудної камери поліцейського.

Судові засідання були призначені на 12.01.2024, 26.01.2024, 15.02.2024, 27.02.2024, розгляд справи відкладався з метою належного повідомлення особи про розгляд справи судом, забезпечення права на захист, за заявою особи. У судові засідання з розгляду даної справи ОСОБА_1 не з`явився. Його захисник адвокат Марина В.Г. подав письмові пояснення від 26.02.2024, згідно з якими основним і єдиним доказом, який підтверджує факт перебування за кермом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння є пояснення ОСОБА_2 від 25.12.2023 року, в яких вона зазначає, що бачила як водій на транспортному засобі Toyota Camry д/н НОМЕР_1 керував автомобілем у нетверезому стані, що виразилось у тому, що він то тормозив, то газував, а потім вийшов біля магазина і пішов з порушеною координацією і з запахом алкоголя, залишивши авто на проїзжій частині, повернувся і перегнав цей транспортний засіб. Вищевказані пояснення не можуть вважатись належним доказом, так як у них не зазначено, хто саме є цим водієм. Даний автомобіль ОСОБА_1 не приймав на відповідальне зберігання від патрульних поліцейських, відеозаписи, які підтверджують факт керування ним транспортним засобом відсутні. Зібрані поліцейськими матеріали не підтверджують, як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані сп`яніння, так і наявність у його користуванні чи володінні Toyota Camry д/н НОМЕР_1 . В даному випадку проходити огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 в передбаченому законом порядку ніхто не пропонував, такого огляду взагалі не було. Відповідні докази відсутні. В діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Суду було надано також пояснення від 26.02.2024 у останній редакції, згідно з якими також вказано, що матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. З відеозапису патрульних поліцейських exporte1fp9 (1).mp4 вбачається, що на пропозицію пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння приладом ДРАГЕР, що пропонувалось двічі, ОСОБА_1 два рази погодився це зробити (16 год.: 15 хв., 16 год.:16:хв.). Разом з тим, не дивлячись на прохання ОСОБА_1 надати йому драгер, такий ніхто не приніс, сам протокол за ст. 130 КУпАп складався невідомо де і коли, так як на відеозаписі ці події відсутні, права не роз`яснювались, навіть можливість пройти перевірку в наркодиспансері не озвучувалась. Тобто, в даному випадку на місці затримання проходити огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 в передбаченому законом порядку ніхто не пропонував, такого огляду взагалі не було, поліцейські самоусунулись від його проведення. Інкримінована відмова від проходження огляду не мала місце, поліцейські її вигадали. Це підтверджується вищевказаним відеозаписом.

Заслухавши захисника особи, що притягається до відповідальності, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статей 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Вимогами ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001№1306 (із змінами та доповненнями).

Пунктом 2.5 даних Правил передбачено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 3 Розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з ч.ч. 2-5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема, показів свідка ОСОБА_2 від 25.12.2023, рапорту працівника поліції Д.Карплюк від 25.12.2023, що узгоджується з доданим відеозаписом події, та самими відеозаписами встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, за результатами встановлення такого, в подальшому за фактом виявлення у особи явних ознак стану алкогольного сп`яніння запропонувано пройти огляд, від проходження такого за допомогою приладу драгер особа відмовилась, як відмовилась від проходження подальшого огляду у закладі охорони здоров`я, що підтверджується оглянутим у судовому засіданні відеозаписом о 16:20, що на думку суду повністю спростовує позицію сторони захисту з приводу складеного протоколу як щодо факту керування, так і відмови особи від проходження огляду, інших заперечень щодо нероз`яснення прав, висловлену у письмових поясненнях.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, а відмова від проходження такого незалежно від підстав становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого, в тому числі і ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Досліджені та перевірені доказами обставини, які свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, узгоджуються зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що гр. ОСОБА_1 порушив пункт п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та вважає, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» - ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.33,40-1,130, 280,283-284,289 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий, на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять грн. 60 коп.) грн.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В. Логойда