Справа № 159/1030/24
Провадження № 3/159/658/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Шишилін О.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (РНОКПП НОМЕР_2 ), українця, уродженця та проживаючого: АДРЕСА_1 , військовослужбовця; місце служби і посада - військова частина НОМЕР_1 , офіцер стройнової частини відділення персоналу штабу,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП,

встановив:

18.02.2024 року підполковник ОСОБА_1 перебував в АДРЕСА_2 (пункт тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 ) під час виконання обов`язків військової служби з оборони держави та захисту Батьківщини в умовах особливого періоду (у воєнний час), перебував у стані алкогольного сп`яніння, порушивши вимоги ст..ст.11,13,49,241 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ , ст..ст.1-4 Дисциплінарного Статуту ЗСУ, в умовах особливого періоду. Огляд проводився в Ковельському МТМО, висновок «Алкольне сп`яніння - 2,89%проміле», про що свідчить консультаційний висновок спеціаліста від 18.02.2024 №115, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд справи не прибув, попередньо подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вину визнав, просить суворо не карати. Будь-яких заяв не надав, про причини неявки суд не повідомив, тому з метою дотримання строків вирішено розглянути справу у його відсутності.

За загальними вимогами ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ст.268 КУпАП у даній категорії справ не передбачає обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності коли вона сповіщена про місце і час розгляду справи.

Крім того, згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Разом із тим, рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Оскільки ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлений належним чином і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а також не повідомлено суд про причини неявки, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд прийшов до висновку визнати причину неявки ОСОБА_1 не поважною і розглянув справу за його відсутністю, на підставі наявних в справі матеріалів.

Суддя, дослідивши і оцінивши докази в їх сукупності та у відповідності до статтей 245, 252 Кодексу суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вина ОСОБА_1 , підтверджується доданими до протоколу про адміністративне правопорушення НОМЕР_1/26 від 19.02.2024, консультаційним висновком спеціаліста від 18.02.2024 №115 із висновком алкогольне сп`яніння, посвідченням офіцера серії НОМЕР_3 , посвідчення серії НОМЕР_4 від 14.05.2015 року ветерана війни-учасника бойових дій.

Оцінивши докази та матеріали, надавши правову оцінку встановленим обставинам, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом частини другої статті 33 Кодексу при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

З урахуванням особи правопорушника, його матеріального становища, характеру протиправного діяння та визнання своєї провини, суд вважає за необхідне застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Вказаний вид покарання суд вважає справедливим, пропорційним, достатнім і співрозмірним характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.12.ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Як убачається з матеріалів даної справи, ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення , які ставляться йому у провину, під час виконання службових обов`язків як військовослужбовець, а тому підлягає звільненню від судового збору.

Керуючись статтями ст.ст.172-20, 221, 268, 283, 284, 285, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, , п.12.ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн (сімнадцять тисяч грн), на користь держави ( Отримувач : ГУК у Волин.обл/м.Ковель/21081100; номер рахунку (IBAN) UA0003564; код отримувача (ЄДРПОУ): 38009371).

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО. Г. Шишилін