Справа № 452/919/23 Головуючий у 1 інстанції: Бікезіна О.В.
Провадження № 33/811/1743/23 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю ОСОБА_1 , його представника адвоката Охмака М.В., розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Охмака М.В. на постанову Самбірського районного суду Львівської області від 20 листопада 2023 року,

встановив:

постановою Самбірського районного суду Львівської області від 20 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вигляді становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Встановлено ОСОБА_1 ОСОБА_2 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу 15 днів з дня вручення їй копії цієї постанови. У разі не сплати штрафу в добровільному порядку, штраф підлягає стягненню в примусовому порядку в сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі грн. 00 коп.) грн.. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп.

Відповідно до постанови, водій ОСОБА_1 5 березня 2023 року о 10:05 год. в м. Новий Калинів, площа Авіації, 31, керував транспортним засобом марки «Chevrolet Captiva», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Drager 6880 (результат 0,89 ‰), чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На зазначену постанову адвокат Охмак М.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Самбірського районного суду Львівської області від 20 листопада 2023 року скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Просить судове засідання проводити із використанням аудіо та відео запису; витребувати із Самбірського міськрайоного суду Львівської області до початку розгяду скарги по суті диск із аудіо записами судових засідань; допитати у якості свідків поліцейських ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , лікаря терапевта ОСОБА_5 та військовослужбовців в/ч № НОМЕР_2 з м. Новий Калинів, які супроводжували ОСОБА_1 05 березня 2023 року в Самбірську ЦРЛ для проведення додаткового освідування.

Апелянт свої апеляційні вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова є незаконною, безпідставною, підлягає скасуванню, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння 05 березня 2023 року спростовується висновком Самбірської центральної лікарні від 05 березня 2023 року, а виявлені поліцейськими ознаки сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Drager 6880 могли бути сфальшовані поліцейськими.

Стверджує, що поліцейськими не було вказано підстав зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , у протоколі не вказано назву приладу, за допомогою якого проводилася відео фіксація та його серійний номер, свідки чи потерпілі за участі яких фіксувалося порушення. Звертає увагу на те, що у оскаржуваній постанові зазначено «Drager Alcotest 6880 № АRLН-0182», тоді як у протоколі вказано «Драгер 6820». Крім того вказує, що було порушене гарантоване Європейською конвенцією про захист прав та основоположних свобод людини право перехресного допиту та місці зупинки транспортного засобу.

Заслухавши доводи ОСОБА_6 , його представника Охмака М.В., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Із практики Європейського Суду з прав людини вбачається, що існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії»), відтак адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом серії ААД № 330871 від 5 березня 2023 року, складеним уповноваженою особою, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, який містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення Правил дорожнього руху України; протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 5 березня 2023 року, в якому відображено, що у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, проведений огляд ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6880 № АRLН-0182 (результати огляду - 0,89 ‰), з результатами ОСОБА_1 згідний, про що свідчить його підпис на Акті; роздруківкою зі спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6880 № АRLН-0182 з результатом 0,89 ‰, з підписом ОСОБА_1 , в якому вказано дату останнього калібрування приладу 22 листопада 2022 року; рапортом інспектора ВРПП Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Наконечного Б.Б. від 5 березня 2023 року, в якому зазначені причини зупинки транспортного засобу (водій не був пристебнутий ременем безпеки), обставини адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 ; поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , наданими в судовому засіданні, щодо обставин події, які кореспондуються з даними протоколу; відеозаписами, наданими поліцейськими;сертифікатом відповідності та сертифікатом перевірки типу газоаналізатора Drager Alcotest.

Щодо доводів у прохальній частині апеляційної скарги про проведення судових засідань з використанням аудіо та відео запису то слід вказати наступне. Згідно із положеннями ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо. Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.

Так, Кодексом України про адміністративні правопорушення не визначено порядку та форми фіксування провадження у справах про адміністративні правопорушення, зокрема за допомогою аудіо та відео запису. Разом з тим, апеляційний суд вбачає за можливе провести фіксацію судового засідання за допомогою системи «Акорд».

Крім того, апеляційний суд відхиляє клопотання адвоката Охмака М.В. про виклик свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_7 у суд апеляційної інстанції, оскільки такі свідки допитані судом першої інстанції і їхні покази повністю узгоджуються з іншими матеріалами справа.

Також, апеляційні доводи про сумнів у придатності до використання спеціального технічного засобу газоаналізатора Drager Alcotest та фальшування поліцейськими результатів огляду на стан алкольного сп`яніння апеляційний суд оцінює критично як форму захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до п.5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський надає особі, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки лише на її вимогу. Із матеріалів справи вачається, що ОСОБА_8 такої вимоги поліцейським не заявляв, відтак не мав сумнів у придатності до використання

Вказівка сторони захисту на те, що різне написання застосованого технічного приладу в протоколі та оскаржуваній постанові, не впливає на висновок суду про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Chevrolet Captiva», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд вважає такими, що спростовуються матеріалами справи і до уваги не бере.

Твердження апелянта про те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не впливають на обсяг вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і не є підставою для скасування оскаржуваного рішення судді.

Крім того, із оглянутого апеляційним судом відеозапису чітко вбачається наявність достатніх підстав вважати поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Зокрема, ОСОБА_1 чітко працівникам поліції вказує про те, що «вчора випив пляшку коньяка», з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння згідний, від огляду у медичному закладі відмовився». Крім того, у Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.19), на які посилається сторона захисту як на доказ невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП зазначено час 14 год. 10 хв. Подія, згідно протоколу про адміністративне правопорушення мала місце 05 березня 2023 року о 10 годині 05 хвилин (а.с.3).

Відповідно до ч.4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Ця норма кореспондується з вимогами відомчого наказу МВС № 1395 від 07 листопада 2015 року, відповідно до якого направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.

Відтак, апеляційним судом встановлено те, що огляд ОСОБА_1 у Самбірській ЦРЛ проведено поза межами двохгодинного часового проміжку передбаченого законом для проведення такого огляду, а отже дані що містяться у Висновку за результатами такого огляду апеляційний суд до уваги не бере.

Отже допитувати лікаря терапевта ОСОБА_5 та військовослужбовців в/ч № НОМЕР_2 з м. Новий Калинів, які супроводжували ОСОБА_1 05 березня 2023 року в Самбірську ЦРЛ для проведення додаткового освідування апеляційний суд підстав не вбачає і таке клопотання адвоката Охмака М.В. відхиляє.

Відтак із врахуванням наведеного вище, апеляційний суд вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП і є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Охмака М.В. залишити без задоволення.

Постанову Самбірського районного суду Львівської області від 20 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ