1Справа № 335/2667/24 3/335/950/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши матеріал, що надійшов з Державної податкової служби України Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , головний бухгалтер ПрАТ «Укрграфіт»,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 163-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 23/32-00-04-01-14 від 04.03.2024, вбачається, що за результатами камеральної перевірки (акт від 20.02.2024 № 145/32-00-04-01-02-01-00196204, порушено порядок ведення податкового обліку, чим здійснено правопорушення ст. 163-1 КУпАП, а саме абз б) п. 187.1 ст. 187 пп.195.1 ст. 195 Податкового кодексу України по рядку 2.1 Декларації «Операції з вивезення товарів за межі митної території України, що оподатковуються за нульовою ставкою» встановлено заниження показника за листопад 2023 року на суму 2593488 грн. та завищення показника за грудень 2023 року на суму 140902 гривні.

Особою, яка уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

ОСОБА_1 через канцелярію суду подано письмові пояснення в яких вона зазначає, що рішення посадової особи СМУ ДПС по роботі з великими платниками податків у Протоколі про адміністративне правопорушення №23/32-00-04-01-14 від 04.03.2024р. щодо наявності в діях порушень вимог податкового законодавства є передчасним, оскільки фактично склад інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, на час розгляду справи не встановлений.

Акт перевірки надійшов на підприємство поштою 27.02.2024р.

ПрАТ «Укрграфіт» не погодилося з висновками Акту перевірки та подало до СМУ ДПС по роботі з великими платниками податків у встановленому порядку та термін Заперечення на Акт перевірки вих.№ 10/626 від 11.03.2024р..

Вважає, що висновок про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 163-1 КУпАП (відсутність або порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку) є безпідставним.

У висновках Акту перевірки навіть не зазначено, що в ході перевірки в діях посадових осіб підприємства встановлені порушення порядку ведення податкового обліку.

З аналізу тексту статті 163-1 КУпАП вбачається, що заниження/завищення показників в Декларації, саме по собі не свідчить про відсутність податкового обліку чи порушення його ведення, а лише може тягнути за собою наслідки, визначені Податковим Кодексом України. ПрАТ «Укрграфіт» буде і надалі оскаржувати висновки податкового органу та прийняти на підставі Акту перевірки Податкові повідомлення - рішення в адміністративному та /або судовому порядку.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Прийменко О.Г. та Чепурна Н.В. просили закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 163-1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення. Вказує, що висновки перевірки, викладені у акті оскаржені, тому притягнення її до адміністративної відповідальності є передчасним та безпідставним.

Дослідивши надані матеріали, заслухавши пояснення а, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 163-1 КУпАП, не доведена.

При цьому, відповідно статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, передбачене відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до матеріалів справи, а також документів, які надані ОСОБА_1 убачається, що ПрАТ «Укрграфіт» не погодилося з висновками Акту перевірки та подало до СМУ ДПС по роботі з великими платниками податків у встановленому порядку та термін Заперечення на Акт перевірки вих.№ 10/626 від 11.03.2024р.

При цьому, на підставі вказаного акту, складено протокол про адміністративне правопорушення № 23/32-00-04-01-14 від 04.03.2024 року.

Згідно п. 86.7 статті 86 Податкового кодексу України встановлено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Відповідно до п.п. 86.7.1. п.п.86.7, статті 86 Податкового кодексу України акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу.

Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до п. 86.8 статті 86 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

Таким чином, акт перевірки є лише відображенням думки перевіряючих і не створює жодних правових наслідків для учасників спірних правовідносин. Висновки, викладені в акті перевірки, беруться до уваги податковим органом при вирішенні питання про можливість винесення податкового повідомлення-рішення, яке, в свою чергу, відповідно до положень Податкового Кодексу України, набуває статусу узгодженого лише після завершення процедури його оскарження. Встановлення завищення або заниження розміру податків не визначено складом адміністративного правопорушення нормами КУпАП та, відповідно, не є компетенцією загального суду при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ведення податкового обліку.

Враховуючи те, що ПрАТ «Укрграфіт» - оскаржило акт податкового органу, суд приходить до висновку, що на даний свідчить про відсутність достатніх підстав стверджувати, що ОСОБА_1 дійсно допустила порушення порядку ведення податкового обліку.

При таких обставинах вирішення питань стосовно правомірності винесеного рішення податковим органом підвідомче вищестоящому податковому органу або адміністративному суду, а не розгляду в порядку КУпАП не підлягає.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відтак, триваюча процедура оскарження податкових повідомлень-рішень не свідчить про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, а складання протоколу є передчасним.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також, суд приймає до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові по справі № 811/119/13-а від 10.05.2018, в якій Суд зазначив наступне: Акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що, в свою чергу, відповідає встановленим правилам складання акту перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні КАС України.

Дії службової особи щодо включення до акту певних висновків не можуть бути предметом розгляду у суді. Заперечення, зауваження до акту перевірки (за наявності) та висновки на них є невід`ємною частиною акту. Це свідчить про те, що дії, пов`язані з включенням до акту висновків, є обов`язковими, тоді як самі висновки такими не є.

Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язків характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Водночас судження контролюючого органу про нікчемність окремих угод є висновками тільки контролюючого органу, зазначення яких в акті перевірки не суперечить чинному законодавству. Такі твердження акту можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акту.

Враховуючи викладене, Верховний Суд вважає, що акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, діяльність яких перевірялася, тому його висновки не можуть бути предметом спору.

Стаття 2КУпАП передбачає, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

В розумінні КАС України та враховуючи викладену правову позицію, акт перевірки № 145/32-00-04-01-02-01-00196204 не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та відповідно, не є актом індивідуальної дії, а висновки, викладені у акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків.

Відповідно до п. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, наведене свідчить про відсутність доказів, визначених ст.251КУпАП для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а отже справа підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 8, 9, 38, 221, 247, 268, 276, 277, 278, 283, 284, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.163-1КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1ст.247КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10-ти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Ю.В. Апаллонова