Справа № 729/1723/23 Головуючий у 1 інстанції Кузюра В. О.
Провадження № 33/4823/139/24
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року місто Чернігів

Суддя Чернігівського апеляційного суду Акуленко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Гончаренка О.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 01 листопада 2023 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в сумі 536 грн 80 коп.

Судом встановлено, що 27 серпня 2023 близько 01 год. 01 хв. ОСОБА_1 по вул. Гайовій, у с. Нова Басань керував транспортним засобом «ВАЗ-21061», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Алкофор 505», результат тесту - 1.219%0, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погодившись з рішенням суду, адвокат Гончаренко О.О. в інтересах ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначив про порушення, допущені судом, зокрема, розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , який являється військовослужбовцем і на час розгляду справи у суді перебував у Донецькій області, де знаходиться і на даний час, тому не міг з`явитися до суду та вчасно оскаржити судове рішення.

Вказує про порушення, допущені працівниками поліції під час складання документів про адміністративне правопорушення. Зокрема, відсутність правових підстав для зупинки транспортного засобу, що тягне за собою незаконність подальших дій. Вказує, що ОСОБА_2 не являвся водієм, тому не мав проходити огляд на визначення стану сп`яніння, оскільки після зупинки автомобіля, останній вийшов з пасажирських дверей авто. Вважає було порушення права на захист ОСОБА_1 , оскільки йому не було роз`яснено процедуру огляду до її початку, його вимоги щодо забезпечення участі адвоката на місці події були проігноровані. Також зазначає про порушення самої процедури огляду, відсутності контрольного забору повітря алкотестером, відсутності роздруківки результату, за наявності незгоди, працівники поліції не забезпечили огляд ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я, підпис у протоколі не належить йому. На місці вчинення правопорушення ОСОБА_2 не визнавав себе винуватим, тому суд безпідставно послався у постанові на визнання ним вини.

Оскарживши постанову суду поза строком апеляційного оскарження, захисник просив поновити пропущений процесуальний строк, визнавши причини пропуску поважними.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Наведені апелянтом доводи щодо підстав для поновлення апеляційного строку є переконливими та з метою забезпечення апеляційного оскарження судового рішення, суд вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення апеляційного строку.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Гончаренко О.О. не з`явилися, зазначивши у апеляційній скарзі про апеляційний розгляд у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п 2.9 ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія проводився із застосуванням приладу «Алкофор 505».

Ці обставини підтверджуються даними «Алкофор 505», зафіксованими на відеозаписі, за результатами якого наявність алкоголю у ОСОБА_1 становить 1.219%о, тобто, він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), проти результатів якого ОСОБА_1 не заперечував, що засвідчив своїм підписом. Тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

З переглянутого відеозапису встановлено, що безперервним відео зафіксовано рух автомобіля, за яким рухається автомобіль поліції та його зупинку, після чого з водійського місця ніхто не виходив, ОСОБА_1 вийшов з переднього пасажирського сидіння, більше в автомобілі нікого не виявлено, що вочевидь вказує на те, що водій пересів на пасажирське сидіння після зупинки. Працівниками поліції ОСОБА_1 повідомлено про наявність у нього явних ознак сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місці, на що останній погодився, результат зафіксований на відео 1.219 %0. Будь-яких заперечень ОСОБА_1 не висловлював, навпаки, намагався уникнути притягнення до відповідальності та вирішити питання без складання протоколу, посилаючись на свої заслуги перед Батьківщиною, оскільки є військовослужбовцем та проходить службу у гарячих точках. В подальшому ОСОБА_1 оголошено складені працівниками поліції документи та запропоновано поставити підпис, у тому числі в акті огляду із результатом пройденого тестування, що останнім виконано.

Тому твердження апеляційної скарги про інший перебіг подій та керування транспортним засобом іншою особою є голослівним та свідчить про намагання уникнути відповідальності.

Посилання на допущений працівниками поліції ряд процесуальних порушень, безпідставні. При цьому відсутність роздрукованого чеку за результатами тестування неспроможна спростувати його результат, зафіксований на безперервному відео з нагрудної камери поліцейського. Час, зафіксований у протоколі поліцейським відповідає зафіксованому на відео та всьому перебігу подій.

Решта доводів апеляційної скарги також не спростовують обставин подій.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта про безпідставну зупинку транспортного засобу, оскільки останній рухався у комендантську годину, що саме по собі є підставою для зупинки.

Таким чином суд першої інстанції таким доказам дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, окрім іншого, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Розгляд справи судом у відсутність ОСОБА_1 також не є підставою для скасування рішення суду, оскільки судом виконані вимоги щодо повідомлення про день та час розгляду справи, розписка про вручення судової кореспонденції повернулася із підписом про вручення, заяв про відкладення не було, тому у суду були підстави для розгляду справи по суті.

Крім того, судом апеляційної інстанції було поновлено право особи на участь у судовому засіданні та право скористатися правовою допомогою, яке він використав.

Адміністративне стягнення накладено судом у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступені його вини.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Гончаренка О.О. - залишити без задоволення, а постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 01 листопада 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко