Справа 688/1186/24
№ 3/688/509/24
Постанова

Іменем України

25 березня 2024 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Березюк Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника Шепетівського РУП ГУ НП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 11 лютого 1997 року,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

Формулювання обвинувачення.

02 березня 2024 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в громадському місці біля кав`ярні «Бест Кафе» у парку культури та відпочинку по вул. Героїв Майдану 10-А, смт. Гриців Шепетівського району, Хмельницької області, висловлювався нецензурною лайкою на адресу громадян, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Своїм процесуальним правом не скористався, заяв про відкладення розгляду справи, чи про розгляд справи у його відсутності суду не надав, своєї позиції щодо обставин вчинення інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП суду не висловив, а тому наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

В той же час практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

За таких підстав суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні дрібного хуліганства підтверджується зібраними та перевіреними у суді доказами.

Протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД за №565531 від 07 березня 2024 року, яким зафіксовано факти порушення ОСОБА_1 громадського порядку та спокою громадян.

Письмовими поясненнями свідків від 04 березня 2024 року; від 06 березня 2024 року; від 07 березня 2024 року.

Мотиви суду щодо доведення обвинувачення.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Вказані ознаки характеризують (визначають) його як правопорушення ( об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; суб`єктивна сторона).

Диспозиція ст.173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» № 19 від 22 грудня 2006 року, дрібне хуліганство це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.

Громадський порядок це урегульована правовими та іншими соціальними нормами система суспільних відносин, що забезпечує захист прав і свобод громадян, їх життя і здоров`я, повагу честі та людської гідності, дотримання норм суспільної моралі. Це система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Судом встановлено, що 02 березня 2024 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 , знаходячись в громадському місці біля кав`ярні «Бест Кафе» у парку культури та відпочинку по вул. Героїв Майдану 10а, смт. Гриців, Шепетівського району Хмельницької області, висловлювався нецензурною лайкою на адресу громадян, чим порушував громадський порядок та спокій громадян.

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Мотиви призначення стягнення.

Визначаючи вид стягнення, враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

За наведених обставин, вважаю доцільним обрати ОСОБА_1 стягнення, необхідне й достатнє для попередження скоєння нових правопорушень у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи всі обставини справи, керуючись ст.ст. 33, 173, 283-285 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення і застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдесят одну) гривню.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Постанову суду звернути до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Неоніла БЕРЕЗЮК