Справа № 456/143/24
Провадження № 3/456/299/2024
ПОСТАНОВА

іменем України

08 березня 2024 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гула Л. В. , розглянувши матеріали, які надійшли зі Стрийського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм у ТОВ «Орфей»,

за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 08.12.2023 о 16 год. 50 хв. в с. Добряни Стрийського району Львівської області на автодорозі Київ-Чоп 612 км + 950 м, керуючи автомобілем марки «Fiat Scudo», н.з. НОМЕР_1 , був неуважний, не врахував стан дорожнього покриття, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , який переходив проїзну частину дороги поза межами пішохідного переходу, внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження, а транспортний засіб механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 2.3б, 12.1 ПДР, вчинивши правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник Мазур В.В. у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, заперечили, зазначивши, що ОСОБА_1 як учасник дорожнього руху не порушував Правил дорожнього руху, що призвело до ДТП, причиною якої, на їх думку, стало порушення саме пішоходом ОСОБА_2 цих Правил, який раптово вийшов на проїзну частину дороги у невстановленому місці, що й призвело до настання ДТП. Протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням чинного законодавства та не відповідає фактичним обставинам події, а в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Мазура В.В., дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п. 2.3б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 08.12.2023 о 16 год. 50 хв. в с. Добряни Стрийського району Львівської області на автодорозі Київ-Чоп 612 км + 950 м, керуючи автомобілем марки «Fiat Scudo», н.з. НОМЕР_1 , був неуважний, не врахував стан дорожнього покриття, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , який переходив проїзну частину дороги поза межами пішохідного переходу, внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження, а транспортний засіб механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 2.3б, 12.1 ПДР, вчинивши правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Незважаючи на невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за вище викладених обставин, вина ОСОБА_1 повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 666635 від 26.12.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 08.12.2023 о 16 год. 50 хв. в с. Добряни Стрийського району Львівської області на автодорозі Київ-Чоп 612 км + 950 м, керуючи автомобілем марки «Fiat Scudo», н.з. НОМЕР_1 , був неуважний, не врахував стан дорожнього покриття, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , який переходив проїзну частину дороги поза межами пішохідного переходу, внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження, а транспортний засіб механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 2.3б, 12.1 ПДР;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 08.12.2023 о 16 год. 50 хв. в с. Добряни Стрийського району Львівської області на автодорозі Київ-Чоп 612 км + 950 м, в якому зазначено: вид пригоди; місце розташування ДТП; марка (модель) пошкодженого транспортного засобу; номерний знак транспортного засобу; локалізація пошкоджень на транспортному засобі; інші сліди на дорожньому покритті;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 08.12.2023 о 16 год. 50 хв. в с. Добряни Стрийського району Львівської області на автодорозі Київ-Чоп 612 км + 950 м, на якій зображено ділянку дороги, на якій сталася ДТП, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; транспортний засіб, причетний до ДТП, координати його розміщення відносно елементів проїзної частини та сталих орієнтирів; інші сліди та предмети, що стосуються пригоди; ширину проїзної частини разом з роздільними смугами; розташування дорожньої розмітки; розташування дорожніх знаків; заповнено таблицю умовних позначень, зображених на схемі; схему підписано слідчим та понятими.

Вищевикладені докази є належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.

Відтак суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 та його захисника Мазура В.В. про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так як він не порушував ПДР, а ДТП сталася з вини пішохода, у зв`язку з чим просить закрити провадження відносно нього з цих підстав, оскільки такі спростовуються матеріалами справи та розцінюються як такі, що надані з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom»)[GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR від 29.06.2007 постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема в справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , враховую характер вчиненого ним правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП, яка доведена повністю, відсутність претензій зі сторони потерпілого ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , а тому відносно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП у виді штрафу.

Застосування судом до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Крім того, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи наведене, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн. Підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору судом не встановлено.

Керуючись ст. 23, 33, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Л.В.Гула