ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/152/24 Справа № 703/5618/23 Категорія: ст.ст.124,122-4 КУпАПГоловуючий у І інстанції Биченко І. Я. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Бєлан О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №703/5618/23 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Смілянського міськрайонного суду Черкаської області за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Іващенка О.П., -

в с т а н о в и л а:

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 грудня 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, і з урахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у межах санкції ст.122-4 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень; постановлено стягнути в дохід держави судовий збір 536 гривень 80 копійок.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 10 листопада 2023 року, близько 08 години 25 хвилин, в м. Сміла по вул. Героїв Холодноярців, керував автомобілем «MAN TGX 24.460», д.н.з. НОМЕР_1 , та, в порушення п.12.1, 13.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали пошкодження та завдано матеріальних збитків.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Він же, 10 листопада 2023 року, близько 08 години 25 хвилин, в м. Сміла по вул. Героїв Холодноярців, керував автомобілем «MAN TGX 24.460», д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив наїзд на автомобіль «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався з правого боку по ходу руху, після чого, в порушення п.2.10 «а» ПДР України, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, представник ОСОБА_1 адвокат Іващенко О.П. подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19.12.2023 та постановити нову постанову, якою закрити провадження у справі або направити справу на новий розгляд.

Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що ОСОБА_1 жодних повісток про виклик до суду за місцем проживання не отримував, суд розглянув справу без його участі, чим позбавив ОСОБА_1 можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП, зокрема, давати пояснення, заявити клопотання про допит свідків та поліцейських, витребувати докази стосовно порушення ПДР України.

Зазначив, що протоколи про адміністративні правопорушення ААБ № 186950 та ААБ № 186951 від 10.11.2023 р., які було складено на ОСОБА_1 працівником поліції, не відповідають дійсності та обставинам справи, вимогам ст. 122-4, 124 КУпАП, ст. 256, 266 КУпАП, Наказу МВС № 1376 від 06.11.2015 р. «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції». Зокрема, в самих протоколах не зазначено точне місце складання протоколів (область та номер будівлі біля якої чи в якій складався протокол), а також не зазначено точне місце скоєння адміністративного правопорушення, а лише зазначена вулиця Героїв Холодноярців, а також відсутні відомості стосовно свідків та потерпілого у протоколах про адміністративні правопорушення. Також у матеріалах справи відсутні будь-які пояснення про те, що ОСОБА_1 погоджується з обставинами, викладеними у протоколах та визнанням вини.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції не дослідив в повному обсязі матеріали справи та, покриваючи протиправні дії поліції, послався на докази, які є неналежними та не допустимими, розглянув справу без участі ОСОБА_1 , поклавши дані доказив в його провину , взявши на себе таким чином функції сторони обвинувачення, чим порушив конституційні права ОСОБА_1 .

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт послався на вимоги КУпАП, Конституцію України та інші нормативно правові акти.

Разом з тим, апелянт в апеляційній скарзі просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, як пропущений з поважних причин. Зазначив, що станом на 31.01.2024 постанова суду на адресу ОСОБА_1 не надходила і ним не була отримана, розгляд справи відбувся без його участі, а про притягнення до адміністративної відповідальності йому стало відомо від страхової компанії в кінці січня 2024 року, в якій застрахований транспортний засіб, власником якого є ОСОБА_1 , і до якої звернувся інший учасник ДТП.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання, призначене на 04.03.2024 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до апеляційного суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі та зазначив, що свідчення, які викладені в письмовому поясненні від 10.11.2023, підтримує повністю та просив врахувати їх при винесенні рішення по справі, просив залишити без змін постанову суду першої інстанції, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 10.11.2023 він їхав автомобілем МАН в напрямку центру м.Сміла в лівому ряду та зупинився на світлофорі на червоний сигнал, коли загорівся зелений сигнал світлофора - він продовжив рух, про те, що сталося ДТП, він не бачив. Йому пізніше зателефонували працівники поліції та повідомили, що він є учасником ДТП. Він оглянув свій автомобіль та виявив пошкодження лакофарбового покриття на правому боці бампера, розвернувся та поїхав на місце ДТП. По приїзду він оглянув автомобіль «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , та побачив, що дійсно на ньому наявна фарба з його автомобіля, однак він не вбачає своєї вини у ДТП, вважає, що є вина водія автомобіля «Toyota Camry», оскільки саме він об`їжджав його автомобіль і здійснив ДТП.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та його представника адвоката Іващенка О.П. (в режимі відеоконференції з Кіровським районним судом м.Кіровограда), які підтримали вимоги апеляційної скарги, та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження необхідно поновити, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі щодо якої її винесено.

З матеріалів справи вбачається, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ОСОБА_1 пропущено з поважних причин, оскільки він не був присутнім в судовому засіданні суду першої інстанції під час розгляду справи, через неотримання ним рекомендованого повідомлення, яке суд направив на його адресу (а.с.9-10), апеляційний суд вважає, що слід визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними, та вбачає необхідним його поновити.

Згідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вказаних вимог дотримався.

Незважаючи на доводи апеляційної скарги, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, підтверджується сукупністю належних, допустимих, достовірних доказів, зібраних працівниками поліції відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №186951 від 10.11.2023 вбачається, що ОСОБА_1 10.11.2023 близько 08:25 год. в м. Сміла по вул. Героїв Холодноярців, керував автомобілем «MAN TGX 24.460», д.н.з. НОМЕР_1 , та, у порушення п.12.1, 13.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали пошкодження та завдано матеріальних збитків (а.с.1).

Викладені в протоколі серії ААБ №186951 від 10.11.2023 обставини підтверджуються також долученою до протоколу схемою місця ДТП. (а.с.3), згідно з даними якої дорожньо-транспортна пригода мала місце 10.11.2023 в м.Сміла по вул.Героїв Холодноярців, внаслідок якої транспортний засіб «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , отримав пошкодження задньої лівої частини, передньої центральної частини, а транспортний засіб «MAN TGX 24.460», д.н.з. НОМЕР_1 , отримав пошкодження правої передньої частини (а.с.3).

Дана схема місця ДТП складалася в присутності водія ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . У графі дані про пошкодження транспортних засобів - підтверджую, зокрема наявний підпис ОСОБА_1 . При цьому будь- яких заперечень, чи непогодження зі змістом схеми ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_1 не зазначили.

На переконання апеляційного суду схема місця ДТП складена у відповідності до вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, на якій зображено усі необхідні позначки, що дали можливість суду встановити обставини, які підлягають з`ясуванню.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №186950 від 10.11.2023 вбачається, що ОСОБА_1 , 10.11.2023 близько 08:25 год. в м. Сміла по вул. Героїв Холодноярців, керував автомобілем «MAN TGX 24.460», д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив наїзд на автомобіль «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався з правого боку по ходу руху, після чого, у порушення п.2.10 «а» ПДР України, залишившив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Протоколи складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, оформлено компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка їх склала, в них чітко викладено суть правопорушень, підписані поліцейським, який їх склав, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, без зауважень, а тому є належними і допустимими доказами у справі.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за: - ст. 124 КУпАП як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів; - ст. 122-4 КУпАП як залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Відповідно до ст.124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

За ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Незважаючи на невизнання своєї вини, вина ОСОБА_1 підтверджується: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААБ № 186951 та серії ААБ № 186950 від 10.11.2023, складеними у присутності ОСОБА_1 в яких він поставив свій підпис, будь-яких заперечень не висловив (а.с.1-2); схемою ДТП від 10.11.2023, в якій зазначено, що в результаті ДТП автомобіль «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , отримав пошкодження задньої лівої частини, передньої центральної частини, а транспортний засіб «MAN TGX 24.460», д.н.з. НОМЕР_1 , отримав пошкодження правої передньої частини (а.с.3); письмовими поясненнями ОСОБА_2 , згідно яких вказані обставини ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких останній визнає факт ДТП (а.с.5); рапортом поліцейського СРПП відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Федорової Д.К. від 11.11.2023 (а.с.4), та іншими матеріалами справи.

Дії ОСОБА_1 знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією даної пригоди та наслідками у виді механічних пошкоджень транспортних засобів, та в його діях вбачаються ознаки порушення вимог ПДР України, що свідчить про наявність в діях останнього складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Згідно п.12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 13.1. ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно п. 2.10. а ПДР України водій зобов`язаний у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Враховуючи вказані норми, слід зробити висновок, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «MAN TGX 24.460», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, та допустив наїзд на автомобіль «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, та залишив місце пригоди.

Проаналізувавши докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, міськрайонний суд вірно прийшов до переконання, що вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, доведено.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не дослідив в повному обсязі матеріали справи, допустив порушенням матеріального та процесуального права, є необґрунтованими, та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт заперечує факт ДТП, яка сталася 10.11.2023 близько 08:25 год. в м. Сміла по вул. Героїв Холодноярців, за участі автомобіля «MAN TGX 24.460», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , однак така позиція апелянта є безпідставною, та спростовується, зокрема, показами іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , який надав письмові пояснення, про те, що 10.11.2023 близько 08:25 год. за адресою м.Сміла вул.Героїв Холодноярців він керував транспортним засобом Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , на світлофорі біля ЗОШ №6 він зупинився, оскільки було червоне світло. З лівого боку від нього стояв вантажний автомобіль. Коли на світлофорі засвітився зелений сигнал він продовжив рух. Під час руху ближче до правого боку він почув удар в задній частині автомобіля і його почало тягти в лівий бік, задля уникнення виїзду на зустрічну смугу руху він почав вивертати кермо в правий бік. Після чого він здійснив наїзд на бордюр та виїхав в електро опору, яка була розташована в межах тротуару з правого боку по ходу руху в напрямку центру міста (а.с.6). Сумнівів у правдивості пояснень ОСОБА_2 , які він надав безпосередньо після ДТП апеляційний суд немає.

Крім того, пояснення надав і сам ОСОБА_1 , згідно яких останній визнав факт ДТП, вказавши, що він керував вантажним автомобілем «MAN TGX 24.460», д.н.з. НОМЕР_1 в м.Сміла по вул. Героїв Холодноярців в напрямку центру м.Сміла, на світлофорі біля ЗОШ №6 він зупинився на червоний сигнал світлофору. Коли засвітився зелений сигнал світлофору він продовжив рух, в лівій смузі на автомобілі, які рухалися поруч він не звернув уваги. Під час руху він не чув та не бачив обставин ДТП в зв`язку з чим він продовжив рух до м.Городище. Перед в`їздом до м.Городище до нього на мобільний телефон зателефонували працівники поліції та повідомили про його причетність до ДТП в м.Сміла. Після чого він оглянув автомобіль та виявив пошкодження лакофарбового покриття на передній частині автомобіля. Після чого він почав розвертатись та прямувати до місця ДТП (а.с.5). Письмові пояснення ОСОБА_1 підписав особисто, в них він не зазначив незгоду щодо встановлених працівниками поліції обставин ДТП.

Доводи апелянта про те, що протоколи про адміністративне правопорушення ААБ № 186950 та ААБ № 186951 від 10.11.2023 р., які було складено на ОСОБА_1 працівником поліції, не відповідають дійсності та обставинам справи, вимогам ст.ст.122-4, 124 КУпАП, ст. 256, 266 КпАП України, Наказу МВС № 1376 від 06.11.2015 р. «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», є необгрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

В апеляційній скарзі адвокат Іващенко О.П. зазначив, що суд розглянув справу відносно ОСОБА_1 , покриваючи протиправні дії поліції, при цьому не вказав в чому саме полягають протиправні дії працівників поліції.

Разом з тим, матеріали справи не містять будь-яких документів, що свідчили б про те, що ОСОБА_1 звертався з скаргою до відповідних органів на дії працівників поліції, які складали протоколи про адміністративні правопорушення щодо нього. Не міг він пояснити, які саме протиправні дії чинили працівники поліції щодо нього і в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Апеляційним судом поновлено право ОСОБА_1 на захист, оскільки під час апеляційного розгляду він особисто разом з своїм представником адвокатом Іващенком О.П. приймав участь в судовому засіданні, апеляційним судом було заслухано позицї ОСОБА_1 та його адвоката, проведено дослідження доказів по справі, тому постанова місцевого суду з підстав, що ОСОБА_1 не брав участі в розгляді справи судом першої інстанції не може бути скасована, оскільки його відсутність в суді першої інстанції не вплинула на правильність прийнятого рішення по суті щодо нього.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Смілянським міськрайонним судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251,252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, яка відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Не визнання ОСОБА_1 своєї винуватості в скоєнні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, апеляційний суд оцінює критично, як спосіб захисту, оскільки вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, підтверджується наведеними вище доказами, та розцінюється судом як намагання уникнути відповідальності за скоєні правопорушення.

Згідно ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.ст.124, 122-4 КУпАП та накладенні на нього адміністративного стягнення були дотримані в повній мірі з урахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП.

Вимоги апелянта про скасування постанови суду першої інстанції та направлення справи на новий судовий розгляд суперечать нормам КУпАП, оскільки апеляційний суд не наділений такими повноваженнями.

Постанова Смілянського міськрайонного суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстави для її скасування чи зміни - відсутні, а тому апеляційні вимоги представника ОСОБА_1 адвоката Іващенка О.П., є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

Поновитипредставнику ОСОБА_1 адвокату Іващенку О.П. строк на апеляційне оскарження постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 грудня 2023 року.

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 адвоката Іващенка О.П. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка