Справа № 129/270/23
Провадження по справі № 3/129/9/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2024 року м. Гайсин

Суддя Гайсинського районного суду Вінницької області Дєдов С.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався,

в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Установив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №133815 від 03.01.2023 р., водій ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що він 03.01.2023 р. о 16 год. 45 хв. в с. Зятківці Гайсинського району Вінницької області, по вул. Соборна, керував мопедом «MKS XT 50», б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини рота, почервоніння очей), на вимогу працівника поліції відмовився пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

10.02.2023 р. захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвокат Луценко О.І. подав до суду письмове клопотання, в якому просив надити матеріали адміністративної справи для ознайомлення та зняття копій, у зв`язку із чим на виконання вимог ч.1 ст. 268 КУПАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з метою забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на справедливий суд та права на захист, адміністративну справу надано для ознайомлення та зняття копій матеріалів справи.

27.02.2023 р. захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвокат Луценко О.І. подав до суду письмове клопотання, в якому просив відкласти справу для підготовки та подання пояснень, заперечень, показів свідків, у зв`язку із чим на виконання вимог ч.1 ст. 268 КУПАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з метою забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на справедливий суд та права на захист, адміністративну справу відкладено на іншу дату.

21.03.2023 р. захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвокат Луценко О.І. подав до суду письмове клопотання, в якому просив відкласти справу для виклику в судове засідання для дачі пояснень свідка ОСОБА_2 , у зв`язку із чим на виконання вимог ч.1 ст. 268 КУПАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з метою забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на справедливий суд та права на захист, справу відкладено на іншу дату.

24.04.2023 р. захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвокат Луценко О.І. подав до суду письмове заперечення, в якому зазначив, що обставини справи, викладені у протоколі серії ААД №1133815 від 03.01.2023р., відносно особи що притягується до адміністративної відповідальності, а саме за ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 не відповідають дійсності, складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення по цій справі, відбулося із грубим порушенням норм чинного законодавства, а саме: ознайомившись з матеріалами справи і наявними в ній доказами вважаю дії співробітників поліції які склали на ОСОБА_1 , відповідний адміністративний матеріал щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП неправомірними та такими які грубим чином порушують його Конституційні права та інтереси.

Крім того, обставини справи, викладені у протоколі серії ААД №1133815 від 03.01.2023р., відносно ОСОБА_1 не відповідають дійсності і спростовуються наявними в матеріалах справи документами та іншими фактами, а саме:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є добропорядним і законослухняним громадянином України, працює на AT «Укрзалізниця» ст.Зятківці Гайсинського району Вінницької області, водієм ніколи не був і не є, посвідчення водія не отримував взагалі, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит до ТСЦ МВС №0542 (копія якого додається).

03.01.2023 року разом зі своїм знайомим односельчанином ОСОБА_2 відпочивали разом в с.Зятківці Гайсинського району Вінницької області, вул. Соборна в магазині-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », вийшли на двір покурити і коли перебували біля кафе до них під`їхали співробітники поліції і склали відповідний протокол.

ОСОБА_1 вину не визнає, в момент події водієм не був і транспортним засобом не керував. Вважає дії співробітників поліції протиправними та ~аким що перевищують їх повноваження і допустили складання адміністративних матеріалів на особу яка не є водієм;

Відповідно до ПДР України:

П.2.5. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого і' яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та _=ддкість реакції.

1.10. Терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення: водій - особа, яка езує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

В даному випадку посадовою особою, яка складала протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не надано суду переконливих, належних та допустимих доказів винуватості за ч.1 ст.130 КУпАП.

В матеріалах справи наявні невідповідності, а саме:

- в протоколі серії ААД №1133815 від 03.01.2023 р. не зазначено місце події, конкретна адреса, відомості щодо транспортного засобу та його належності, не відповідають дійсності викладені обставини;

- рапорт, що знаходиться в матеріалах справи також не відповідає дійсності оскільки ОСОБА_1 водієм не був, будь-яким транспортним засобом не керував;

- направленя що міститься в матеріалах справи взагалі складено до протокола серії ААД №1133813.

- довідка що міститься в матеріалах справи також містить суперечливу інформацію, оскільки ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував взагалі;

- відповідний адміністративний матеріал співробітників поліції базується лише на припущеннях і документах складених з порушенням вимог КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. №1452/735, а тому є недійсним і не може бути належним доказом по зазначеній справі;

- жодних належних фото, відео доказів, що доводять вину ОСОБА_1 , що саме він керував і був зупинений інспектором поліції, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції матеріали справи не містять;

Окрім наведеного, неможливо визнати у якості належного доказу вини і наявний у матеріалах справи відеозапис поліцейського. Із вказаного відеозапису неможливо зробити висновок щодо факту повного фіксування процедури правопорушення (керування, зупинення, наявності посвідчення водія, тощо...) і обстеження на стан сп`яніння особи що притягується до адміністративної відповідальності, також порядку проведення огляду і складання протоколу та інших документів. Наведене, вказує на неналежність відеозапису вини водія у вчиненні адміністративного правопорушення. Доказом не може бути відеозапис, який не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить часткову процесуальну послідовність оформлення матеріалів справи (Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 8.02.2018 у справі № 760/3696/16-а)

Так, згідно положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності на інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 130 КУпАП відповідальність особи настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а згідно ст. 9 КУпАП обов`язковою умовою скоєння адміністративного правопорушення є наявність вини з боку порушника.

Таким чином, допустимими та належними доказами у справі має бути підтверджено як факт керування водієм відповідним транспортним засобом, так само факт відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Сам протокол серії ААД №1133815 від 03.01.2023 р. як доказ вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не можна вважати достатнім та допустимим виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.ЗЗ рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Відповідно до ст. 279 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення оголошується протокол про адміністративне правопорушення та досліджуються докази.

З наведених норм слідує, що у випадку виявлених розбіжностей між протоколом наданим поліцейським та матеріалами наданими до суду- такий протокол не може вважатись належним та допустимим доказом у справі, оскільки при його складанні не були дотриманні вимоги ст.254 КУпАП та порушенні законні права на захист.

Такі дії поліцейського дають підстави вважати, що ніякого правопорушення на місці не було і доказів цьому не має (відсутня подія та склад адміністративного правопорушення). При порушеному порядку притягнення до адміністративної відповідальності та порядку зібрання доказів, зокрема порядку складення протоколу про адміністративне правопорушення справа про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає закриттю.

Рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП не може бути почато, а почате підлягає закриттю в тому разі якщо, відсутня подія або склад адміністративного правопорушення.

Подію та склад правопорушення можуть підтвердити чи спростувати лише належні та допустимі докази, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення.

За вказаних обставин лише протокол є неналежним доказом у справі та не може свідчити про доведеність вини особи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в першу чергу чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП.

Відповідно достатті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В даному випадку посадовою особою, яка складала протокол про притягнення до адміністративної відповідальності на ОСОБА_1 не надано суду переконливих, належних та допустимих доказів винуватості.

Відповідно достатті 247 п.1 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Всі доводи можуть бути підтверджені наявними в матеріалах справи доказами і показами.

21.02.2022 р. захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвокат Луценко О.І. надіслав запит до ТСЦ МВС №0542, про те чи видавалося посвідчення водія ОСОБА_1

03.03.2023 р. представник ТСЦ МВС №0542 надіслав відповідь №31/2/0542-Л-2/аз захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвокату Луценку О.І. про те, що інформація щодо видачі посвідчення водія ОСОБА_1 відсутня.

Допитаний у судовому засіданні у порядку ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , пояснив, що ОСОБА_1 є його односельчанином, в 16:30 год. 03.01.2023 року він, ОСОБА_2 , був в крамниці «Зустріч», в центрі с.Зятківець Гайсинського району по вул. Соборна та в цей час в крамницю зайшов його односельчанин ОСОБА_1 , де вони в приміщенні магазину спілкувались про батьків ОСОБА_3 , а потім, вийшли з магазину. Коли вони вийшли з магазину на вулицю то ОСОБА_1 ніяким транспортним засобом не керував та в цей час до магазину під`їхали поліцейські та з незрозумілих причин підійшли до ОСОБА_1 із запитаннями, а потім відносно нього складали якісь документи. ОСОБА_2 повідомив, що в його присутності 03.01.2023 року біля приміщення магазину «Зустріч», в центрі с.Зятківець Гайсинського району ОСОБА_1 ніяким транспортним засобом не керував та в його присутності поліцейські не зупиняли ОСОБА_1 як водія керуючого мопедом.

17.05.2023 р. особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав письмове пояснення, в якому зазначив, що вважає себе не винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а вважає себе потерпілим противоправних дій з боку поліцейського, який склав на нього відповідний протокол серії ААД №1133815 від 03.01.2023 р, а по суті події хочу повідомити наступне:

- 03.01.2023 р. після роботи, разом зі своїм знайомим односельчанином ОСОБА_2 відпочивали разом в магазині-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в с.Зятківці Гайсинського району Вінницької області, вул. Соборна, в подальшому вийшли на двір і коли перебували біля кафе до нас під`їхали співробітники поліції і склали на нього відповідний протокол;

- обставини справи, викладені у протоколі серії ААД №1133815 від 03.01.2023р., не відповідають дійсності, складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення по цій справі, відбулося із грубим порушенням норм чинного законодавства;

- він добропорядний і законослухняний громадянин України, працює на АТ «Укрзалізниця» ст.Зятківці Гайсинського району Вінницької області, електромеханіком, водієм ніколи не був і не є, посвідчення водія не отримував взагалі;

- вину не визнає, в момент події водієм не був і транспортним засобом не керував, оскільки у власності чи користуванні ніяких транспортних засобів не має, вважає дії співробітників поліції протиправними та таким, що перевищують їх повноваження і не розібравшись, допустили складання адміністративних матеріалів на особу яка не є водієм;

- в даному випадку посадовою особою, яка складала протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності, не надано суду переконливих, належних та допустимих доказів винуватості за ч.1 ст.130 КУпАП.

В матеріалах справи наявні невідповідності, а саме:

- в протоколі серії ААД №1133815 від 03.01.2023 р., не зазначено місце події, конкретна адреса, відомості щодо транспортного засобу та його належності, не відповідають дійсності викладені обставини;

- рапорт, що знаходиться в матеріалах справи також не відповідає дійсності оскільки він, як зазначав раніше водієм не був, будь-яким транспортним засобом не керував;

- направленям, що знаходиться в матеріалах справи взагалі складено до протокола серії ААД №1133813;

- довідка що знаходиться в матеріалах справи також містить суперечливу інформацію, оскільки він посвідчення водія не отримував взагалі;

- відповідний адміністративний матеріал співробітників поліції базується лише на припущеннях і документах складених з порушенням вимог КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, а тому є недійсним і не може бути належним доказом по зазначеній справі;

- жодних належних фото, відео доказів, що доводять його вину, що саме він керував і був зупинений інспектором поліції, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції матеріали справи не містять.

Відповідно достатті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Заперечення по справі подані до суду його захисником Луценком О.І. 24.04.2023 року, підтримує в повному обсязі.

Відповідно достатті 247 п.1 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Всі доводи можуть бути підтверджені наявними в матеріалах справи доказами і показами.

12.06.2023 р. захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвокат Луценко О.І. подав до суду письмове клопотання, в якому просив відкласти справу для виклику в судове засідання для дачі пояснень свідка працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим на виконання вимог ч.1 ст. 268 КУПАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з метою забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на справедливий суд та права на захист, справу відкладено на іншу дату, для виклику свідка.

10.07.2023 р. захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвокат Луценко О.І. подав до суду письмове клопотання, в якому просив відкласти справу у зв`язку із перебуванням його у щорічній відпустці, у зв`язку із чим на виконання вимог ч.1 ст. 268 КУПАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з метою забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на справедливий суд та права на захист, справу відкладено на іншу дату.

02.08.2023 р. захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвокат Луценко О.І. подав до суду письмове клопотання, в якому просив відкласти справу для повторного виклику в судове засідання для дачі пояснень свідка працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим на виконання вимог ч.1 ст. 268 КУПАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з метою забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на справедливий суд та права на захист, справу відкладено на іншу дату, для виклику свідка.

02.08.2023 р. захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвокат Луценко О.І. подав до суду письмове клопотання, в якому просив відкласти справу оскільки перебуває у відрядженні, у зв`язку із чим на виконання вимог ч.1 ст. 268 КУПАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з метою забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на справедливий суд та права на захист, справу відкладено на іншу дату.

13.11.2023 р. захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвокат Луценко О.І. подав до суду письмове клопотання, в якому просив відкласти справу оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не може з`явитися в судове засідання, у зв`язку із перебуванням його на медичному огляді , у зв`язку із чим на виконання вимог ч.1 ст. 268 КУПАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з метою забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на справедливий суд та права на захист, справу відкладено на іншу дату.

13.11.2023 р. Гайсинським районним судом Вінницької області до Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області надіслано повідомлення про забезпечення явку в судове засідання працівника поліції Андріяшина А.С., як свідка.

04.12.2023 р. захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвокат Луценко О.І. подав до суду письмове клопотання, в якому просив відкласти справу для надання часу для отримання відповідей на запити із ТСЦ МВС №0542, Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області та Гайсинського відділу ДВС у Гайсинському районі Вінницької області, у зв`язку із чим на виконання вимог ч.1 ст. 268 КУПАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з метою забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на справедливий суд та права на захист, справу відкладено на іншу дату.

07.12.2023 р. представник ТСЦ МВС №0542 надіслав відповідь №31/2/0542-Л-21/аз захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвокату Луценку О.І. про те, що інформація щодо видачі посвідчення водія ОСОБА_1 відсутня.

19.12.2023 р. представник Гайсинського відділу ДВС у Гайсинському районі Вінницької області, надіслав відповідь на адвокатський запит, що виконавчі провадження де боржником є ОСОБА_1 у відділі не реєструвалися та не відкривалися.

26.12.2023 р. захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвокат Луценко О.І. подав до суду письмове клопотання, в якому просив відкласти справу для надання часу для отримання відповіді на запити із Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, у зв`язку із чим на виконання вимог ч.1 ст. 268 КУПАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з метою забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на справедливий суд та права на захист, справу відкладено на іншу дату.

17.01.2024 р. захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвокат Луценко О.І. подав до суду письмове клопотання, в якому просив справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі ч. 6 ст. 38 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення однорічного строку накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до вимог КУпАП, одним із завдань провадження у адміністративних справах є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 КпАП.

Згідно із ст. 280 КУпАП суди при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Суди мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Відповідно до положень ст. 9 КупАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно із ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю Суд враховує.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Розглядаючи дану конкретну ситуацію і досліджуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції на даний випадок, Суд звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики Європейського Суду з прав людини хоч і за національним законом ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, йому пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні Європейським Судом, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Зокрема, в даному випадку Судом враховується, що адміністративне стягнення у виді штрафу, разом з позбавленням права керування транспортним засобом, мають каральний і стримуючий характер.

Відповідно до ч.6 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення..

Відповідно до п. 7) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, посадова особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи не додав доказів, а саме фото чи відео фіксації, які б засвідчували факти керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 , також посадова особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, під час розгляду справи в судове засідання для надання пояснень та долучення до справи доказів не з`являвся, в результаті чого судові засідання відкладалися на іншу дату, при цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається виключно на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Для перевірки доводів ОСОБА_1 до суду за клопотанням захисника, починаючи із 12.06.2023 року, неодноразово викликався для допиту як свідок працівник поліції ОСОБА_4 , який складав протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №133815 від 03.01.2023 р., який до суду не з`явився.

Оскільки згідно із протоколом про адміністративне правопорушення це правопорушення мало місце 03.01.2023 р. і на момент розгляду справи закінчився однорічний строк накладення адміністративного стягнення, то з урахуванням вимог ч.6 ст.38, п.7) ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю.

При цьому, вказаний висновок суду ґрунтується на приписах ст.247 КУпАП, які є імперативними і чітко вказують, що суд повинен лише закрити справу, і не вирішувати жодних інших питань.

Згідно з п.7) ч. 1) ст. 247 КУпАП не може бути розпочато провадження в справі, а розпочате підлягає закриттю, тобто зазначений строк ніким не може бути продовжено, будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення має бути припинено.

Керуючись ч. 6 ст. 38, п. 7) ч. 1 ст. 247, ст. 280, 283, 284 КУпАП, -

Постановив:

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: