Справа №463/9745/23
Провадження №3/463/70/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Леньо С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи підприємця, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

за ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №600089 від 22 жовтня 2023 року, громадянин ОСОБА_1 22 жовтня 2023 року о 00:11 год. на вул. Личаківській, 23 в м. Львові, керував транспортним засобом Mini Cooper д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД №600088 від 22 жовтня 2023 року, громадянин ОСОБА_1 22 жовтня 2023 року о 00:11 год. на вул. Личаківській,23 в м. Львові, керуючи транспортним засобом Mini Cooper д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, був неуважним, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.2.3б,11.4 ПДР України.

ОСОБА_1 , як особа яка притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явився, його захисник адвокат Гойдик В.М. в судовому засіданні вказав, що дійсно за вказаних у протоколах про адміністративні правопорушення обставин ОСОБА_1 керував автомобілем Mini Cooper д.н.з. НОМЕР_1 та допустив зіткнення з автомобілем Volkswagen д.н.з. НОМЕР_2 . Після прибуття на місце події працівників поліції, останніми здійснювалась перевірка документів ОСОБА_1 , під час якої на думку працівника поліції у нього були наявні ознаки алкогольного сп`яніння. Під час розмови поліцейська запитала у ОСОБА_1 чи готовий він пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», на що ОСОБА_1 відповів, що не вбачає в цьому потреби, таку відповідь працівником поліції було протрактовано як відмову від проходження від огляду на стан сп`яніння на місці події, а в подальшому складено в тому числі протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 складено з грубим порушення інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015р., оскільки після відмови ОСОБА_1 від огляду на місця події поліцейський був зобов`язаний направити ОСОБА_1 для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, однак на такий огляд ОСОБА_1 направлено не було та пропозиції огляду у відповідному медичному закладі до останнього не було, тому вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена належними та допустимими доказами, відтак провадження у справі підлягає закриттю. Також вказав, що свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 визнає та завдану ним шкоду відшкодував добровільно.

Розглянувши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП:

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статей 283 і 284 КУАП у постанові, серед іншого, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За змістом ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 256 КУпАП, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбаченістаттею 268цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно зі ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу, інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Отже, з врахуванням наведених вимог закону, алгоритм дій працівників поліції при фіксації факту відмови від проходження відповідно до встновленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо виживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції полягає у наступному:

-зупинка ТЗ за порушення правил дорожнього руху, або з інших підстав визначених статтею 35 Закону України "Про Національну поліцію»;

-повідомлення про виявлені ознаки, які вказують на можливе перебування водія у стані алкогольного сп`яніння;

-пропозиція водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції);

-у випадку згоди водія пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, проведення такої процедури з дотриманням установленого порядку із застосовунням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, провести огляд у присутності двох свідків;

-оголошення результату огляду, оформлення Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та з`ясування чи водій згоден із результатами такого огляду, вручення копії Акту особі;

-у випадку згоди водія з результатами огляду оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, вручення копії протоколу особі;

-в разі незгоди з результатами огляду запропонувати водію пройти огляд в закладах охорони здоров`я, оформити письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я та забезпечити доставку водія до відповідного медичного закладу для проведення огляду.

Згідно з п. 24 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 18 від 19.12.2008 року), судам необхідно звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статях 247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Аналогічні положення закріплені в ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 2 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008р., огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015р.

Цією ж Інструкцією закріплено перелік ознак алкогольного сп`яніння. Зокрема, згідно п. 3 Розділу І такими ознаками є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

З наведеного вище протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №600089 від 22 жовтня 2023 року,вбачається, що на думку працівника поліції: громадянин ОСОБА_1 22 жовтня 2023 року о 00:11 год. на вул. Личаківській, 23 в м. Львові, керував транспортним засобом Mini Cooper д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Згідно положень частин 2 - 4 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Аналогічно пунктом 6 наведеної вище інструкції передбачено, що огляд на стансп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Пунктом 8 розділу ІІ інструкції передбачено, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Отже, зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від прохоження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, на працівника поліції покладається обов`язок запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі.

Крім цього, проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо, однак вказаних вище дій з невідомих причин поліцейськими не виконано.

Відповідно до вимог ст. ст. 31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Поліцією в своїй діяльності застосовуються технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно п. п. 4, 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року за № 1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

До матеріалів справи долучено відеозапис, на якому відображено, що після прибуття екіпажу поліції на місце дорожнього-транспортної пригоди, до ОСОБА_1 підійшла працівниця поліції, яка попередньо з кимось розмовляла по телефону та сказала, що приладу «Драгер» в їхнього екіпажу немає. В подальшому, оголосивши про те, що водій має ознаки алкогольного сп`яніння запропонувала «продути в Драгер», в той час, як пропозиція водієві має надійти «пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я» (п. 6 розділу І Інструкції).

Крім того, з оглянутого відеозапису вбачається, що працівники поліції не роз`яснили водієві право пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції), лише запропонували «продути Драгер» і після відмови ОСОБА_1 не запропонували, відповідно не направили останнього у відповідний медичний заклад у встановленому порядку.

У рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив свою позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпція факту. Тобто таких, які не залишають місця сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010№ 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Згідно зі ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Отже, оскільки процедура отримання відмови ОСОБА_1 від проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння у встановленому законодавством України порядку не була дотримана, та відповідно до чинного законодавства України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь, а зважаючи на встановлені під час розгляду обставини, при відсутності достатніх та допустимих доказів на підтвердження вини останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами документально, з дотриманням встановленого порядку, не доведено факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і у відповідному медичному закладі, а тому провадження у справі відносно ОСОБА_1 в цій частині підлягає закриттю у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП:

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 22 жовтня 2023 року о 00:11 год. на вул. Личаківській, 23 в м. Львові, керуючи транспортним засобом Mini Cooper д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, був неуважним, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.2.3б,11.4 ПДР України.

Даний факт підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №600088 від 22.10.2023, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями потерпілого.

Тому, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Однак, у відповідності до ч. 2 ст. 38 КУпАП встановлено трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення з дня вчинення правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що правопорушення вчинено 22.10.2023, тому особа могла бути піддана адміністративному стягненню до 22.01.2024.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення трьохмісячного строку з дня вчинення правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33,124,130 ч. 1, 280, 283, 284, 294 КУпАП -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження по справі закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення трьохмісячного строку з дня вчинення правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: Леньо С.І.