Провадження № 33/811/328/24 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Личаківського районного суд м. Львова від 20 лютого 2024 року, щодо ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (згідно протоколу про адміністративне правопорушення), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 26 листопада 2023 року, о 18 год. 32 хв. по вул. Зелена, 44, у м. Львові, керував транспортним засобом марки «Nissan Leaf», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, згідно з висновком лікаря КНП ЛОР ЛОМЦП та ТУ, чим порушив п. 2.9.А ПДР України.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову, звільнити його від відповідальності.

Наголошує, що висновок лікаря було складено із порушенням «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 9 листопада 2015 року, оскільки не було проведене лабораторного дослідження зразків біологічного середовища.

Звертає увагу, що він ніколи не вживав наркотичних речовин, оскільки не є наркоманом.

Наголошує, що суддею місцевого суду безпідставно відхилено його клопотання про призначення судової токсикологічної експертизи, окрім того не встановлено його анкетних даних.

Зазначає, що працівниками поліції не було проведено огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів.

Повідомляє, що вживав булочку із вмістом маку на протязі доби перед проведенням огляду, окрім того висловлював незгоду з результатами огляду проведеного в медичному закладі.

Також, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на протокольне рішення суду, яким йому було відмовлено у проведенні судової токсикологічної експертизи, вважає рішення суду таким, що не відповідає нормам процесуального права та спотворює обставини справи.

Зазначав, що його позбавили можливості, перевірити зразки біологічно середовища більш детально.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Системний аналіз вимог КУпАП в частині апеляційного оскарження постанов, дає підстави вважати, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанови, ухвалення яких передбачено ст. 284 КУпАП, тобто постанови за результатом розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; про закриття справи.

Окрім того, в Рішенні Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року №2-рп/2015 зазначено, що положення частини 2 статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною 1 статті 284 цього кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у статті 24-1 цього Кодексу, про закриття справи. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Наведене є підставою для висновку, що за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення не можуть бути оскаржені інші постанови судді, окрім зазначених у статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З урахуванням вказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що протокольне рішення суду, яким було відмовлено у проведенні судової токсикологічної експертизи не підлягає апеляційному оскарженню.

Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №570102 від 26 листопада 2023 року (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння;

- висновком №002807 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під виливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26 листопада 2023 року (а.с. 3), згідно із яким у водія ОСОБА_1 було діагностовано стан наркотичного сп`яніння;

- інформацією із рапорту працівника поліції (а.с. 4), з якого встановлено, що працівниками поліції було виявлено автомобіль «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по смузі призначеній для маршрутних транспортних засобів. Під час опитування у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, після чого працівниками поліції, запропоновано водієві пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. В медичному закладі у ОСОБА_1 було діагностовано стан наркотичного сп`яніння. Окрім того, у рапорті зазначено, що водій виявив бажання відкласти розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП, через відсутність зв`язку із його адвокатом;

- копією акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №002807 (а.с. 21) з якого вбачається, що поведінка у ОСОБА_1 напружена, наявна блідість шкірного покриву, звужені зіниці, реакція на світло млява, заключний діагноз наркотичне сп`яніння;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який було досліджено в судовому засіданні, на якому зафіксовано опитування водія, під час якого працівниками поліції ОСОБА_1 , повідомлено про відеофіксацію та його права, обов`язки, після чого водій заявив клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та залучення адвоката. Працівник поліції ознайомив особу, яка притягується до адміністративної відповідальності з відеозаписом, на якому зафіксовано рух його автомобіля по смузі громадського руху, направлено в медичний заклад для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння. У медичному закладі лікарем було проведено опитування водія, клінічне обстеження та відібрано зразки біологічного середовища, проведено тестування за допомогою експрес-тесту, в результаті якого у біологічному середовищі виявлено наркотичний засіб «морфін», повторно проведено тестування на вміст наркотичного засобу «морфін», який показав позитивний результат, після чого водієві було повідомлено, що контрольний зразок біологічного середовища буде зберігатися на протязі 90 днів. ОСОБА_1 зазначив, що з результатом не згідний, можлива фальсифікація, звернувся із повідомленням на лінію «102», лікарем ознайомлено водія із результатами огляду. Патрульними поліцейськими складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, ознайомлено ОСОБА_1 із змістом даного протоколу.

Аргументи апелянта, що висновок лікаря було складено із порушенням «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 9 листопада 2015 року, оскільки не було проведене лабораторного дослідження зразків біологічного середовища, а працівниками поліції не було проведено огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється нормами ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Згідно із ч. 1,2,3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 1 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 12 розділу І цієї Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Окрім того,апеляційний суд зазначає, що діагноз лікаря, який вноситься до акта медичного огляду і на підставі якого в подальшому лікарем видається висновок, встановлюється не тільки на підставі результатів тестування, а лікар звертає увагу на клінічну картину, тобто на те, як водій себе поводить і на наявність ознак наркотичного сп`яніння: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння очей, сповільненість або навпаки підвищена жвавість, нечіткість при виконанні координаторних проб, ступінь порушення реакції та інші ознаки, які вказують на можливий стан сп`яніння.

Клінічні дані в поєднанні із результатом експрес тесту дають можливість визначити, чи знаходиться людина під дією наркотичних речовин.

Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, у медичному закладі було проведено клінічне дослідження та тестування ОСОБА_1 за допомогою експрес тесту, на підставі чого у водія було діагностовано стан наркотичного сп`яніння, окрім того водієві було повідомлено, що зразки біологічного середовища будуть зберігатися в медичному закладі на протязі 90 днів .

Апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції та працівників медичного засобу порушення вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та вимог ст. 266 КУпАП, оскільки, як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, водій добровільного погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

В медичному закладі лікарем було проведено клінічне обстеження та відбір зразків біологічного середовища, проведено дослідження відібраних зразків біологічного середовища за допомогою експрес-тестів, в результаті яких було виявлено в «сечі» наркотичну речовину «морфін», на підставі чого лікарем було діагностовано стан наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 ,

Доводи апелянта, що суддею місцевого суду безпідставно відхилено його клопотання про призначення судової токсикологічної експертизи, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки подане клопотання не містить достатніх обґрунтувань щодо необхідності призначення зазначеної вище експертизи, окрім того до матеріалів справи долучено відеозапис, який є чіткими та зрозумілим, на якову відображено всі події та процедуру, які були проведені під час огляду водія на стан наркотичного сп`яніння.

Твердження апелянта, що він вживав булочку із вмістом маку на протязі доби перед проведенням огляду, що могло вплинути на результат аналізу, апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі мають формальний характер та не підтверджуються матеріалами справи, оскільки як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, водій не повідомляв лікаря, що вживав продукти харчування із вмістом маку.

Аргументи апелянта, що місцевим судом не було встановлено його анкетних даних, зокрема місця проживання, заслуговують на увагу апеляційного суду, разом із тим такі не впливають на кваліфікацію дій ОСОБА_1 та не спростовують його вини у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Личаківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.