Сахновщинський районний суд Харківської області
Справа №: 634/1179/23
Провадження № 3/634/9/24
Категорія 156
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2024 року

Суддя Сахновщинського районного суду Харківської області Єрьоміна О.В., при секретарі Мальченко Я.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

До Сахновщинського районного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 011776 від 10.12.2023 року, згідно якого 09.12.2023 року о 23.35 год. по вул. Матросовій в смт. Сахновщина, Красноградського району, Харківської області ОСОБА_1 керував транспорним засобом Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законі порядку на місці зупинки та у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У судовому засідання ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не визнав, заперечував обставини, викладені у протоколі, зазначивши, що він дійсно пересувався на автомобілі у комендантську годин, однак алкоголь не вживав, не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Працівники поліції безпідставно вимагали пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не мав, а порушення мови у нього з дитинства. При цьому, ОСОБА_1 не був ознайомлений з його правами, працівниками поліції було порушено його право на захист. ОСОБА_1 також зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 011776 від 10.12.2023 року містить виправлення у графі дати його складання, час зупинки не відповідає дійсному часу складання протоколу. Постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері порушення правил дорожнього руху відносно ОСОБА_1 не складалися.

Захисник Прасолов І.В. надав письмове клопотання про направлення адміністративного матеріалу на доопрацювання. Захисник Козарь А.М. у судовому засіданні вказав, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено у поршення вимог чинного законодавства, обставини, викладені у ньому не відповідають дійсним обставинам справи, у зв`язку з чим просив направити адміністративний матеріал на доопрацювання або закрити провадження у справі за відсустністі складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Працівники поліції у судовому засіданні обставини, викладені у протоколі підтримали. Сержант поліції Левченко М.В. зазначив, що під час складання адміністративного матеріалу ним дотримана процедура освідування водія на стан алкогольного сп`яніння та складання адміністративного матеріалу за даним фактом.

Заслухавши пояснення правопорушника, його захисників, працівників поліції, дослідивши матеріали справи, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Окрім того, відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Системний аналіз вищезазначених положень КУпАП дає підстави вважати, що керуючись законом, суддя зобов`язаний оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Суд розглядає справу за ч. 1 ст. 130 КУпАП у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Так, адміністративний матеріал містить, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 011776 від 10.12.2023 року, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, довідка ВП № 1 Красноградського РВП ГУ НП у Харківській області щодо наявності у Колєсніка права керування, довідк АРМОР, рапорт, відеозапис боді камери на USB флеш-накопичувачі.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 011776 від 10.12.2023 року, складеного коспетентною особою, вбачається, що 09.12.2023 року о 23.35 год. по вул. Матросовій в смт. Сахновщина, Красноградського району, Харківської області ОСОБА_1 керував транспорним засобом Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законі порядку на місці зупинки та у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час огляду у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що відеофіксація події розпочалася із фіксування факту руху автомобіля Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_1 під кермуванням ОСОБА_1 . Причиною зупинки транспортного засобу було порушення ОСОБА_1 встановленого часу комендантської години. Водій був попереджений про відеофіксацію, йому неодноразово були роз`яснено його права, надано тривалий та достатній час для забезпечення явки адвоката. На законні вимоги поліцейського щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі, оскільки в уповноваженої особи виникли сумніви щодо перебування правопорушника у стані алкогольного сп`яніння, ухилявся. Таку поведінку водія працівниками поліції розцінено, як відмова від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, внаслідок чого відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За фактом звернення ОСОБА_1 щодо перевірки законності дій поліцейських екіпажу ГРПП Ліговка 36, яке було зареєстровано в ЄО ВП № 1 Красноградського РВП ГУ НП у Харківській області за № 3459 від 10.12.2023 року, була проведене перевірка, у ході якої ознак криміналього правопорушення у діях працівників поліції виявлено не було. Не встановлено обставин порушення вимог чинного законодавства України під час складання адміністративного матеріалу.

Відомостей щодо оскарження результатів перевірки за зверненням ОСОБА_1 , яке було зареєстровано в ЄО ВП № 1 Красноградського РВП ГУ НП у Харківській області за № 3459 від 10.12.2023 року, стороною захисту надано не було.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до Правил дорожнього руху України водій це особа, яка керує транспортним засобом.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» наведене в п. 27 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функції водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в п. 38 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року (справа № 404/4467/16-а (2-іс/811/3/17) зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

За вказаних обставин, матеріали провадження містять достовірні відомості, з яких можна беззаперечно, за принципом «поза розумним сумнівом» встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, в змісті визначення цього терміну, що породжує обов`язок проходити огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

П.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказана норма Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, передбачена ст.130 КУпАП.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735, визначено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Як встановлено судом, підставами виникнення сумніву у працівника поліції щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння були не лише порушення мови, а й запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння обличчя. Крім того, у ході огляду відеозапису у судовому засіданні було встановлено, що поведінка правопорушника не відповідала заданій обстановці. Працівниками поліції неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичному закладі, однак правопорушник ухилявся від проходження такого огляду, що розцінюється судом як відмова правопорушника від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, суд акцентував свою увагу на поведінці ОСОБА_1 під час оформлення адміністративного матеріалу, яка виявилася у зверхньому та зухвалому ставленні останнього до уповноваженої особи під час виконання нею своїх обов`язків, його поведінка не відповідала заданій обстановці. ОСОБА_1 намагався уникнути відповідальності шляхом залишення місця зупинки на транспортному засобі, у зв`язку з чим екіпаж поліції наздоганяв правопорушника із ввікненими проблисковими маячками та сиреною. У подальшому пересідав з водійського сидіння на пасажирське. Вимагав очікування його захисника на місце зупинки впродовж більше ніж 30 хвилин однак захисник так і не прибув на місце складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд розцінює таку поведінку правопорушника як відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відомості, зафіксовані у протоколі узгоджуються та відповідають обставинам відеозапису, який міститься в матеріалах справи.

ОСОБА_1 при складання протоколу про адмінітсративне правопорушення було роз`яснено його права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Системно проаналізувавши положення КУпАП та Інструкції приходжу до висновку, що працівниками поліції додержано процедуру складання адміністративного матеріалу у відповідності до чинного законодавства.

Посилання адвоката та ОСОБА_1 на наявність численних порушень з боку працівників поліції щодо оформлення адміністративного матеріалу суд розцінює, як лінію захисту та спосіб уникнення ОСОБА_1 відповідальності.

Доводи сторони захисту про те, що наявний відеозапис не можна визнати належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки він складається з 7 частин, що порушує чинне законодавство є безпідставними, оскільки відеозапис містить події правопорушення та хід спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції з моменту зупинки автомобіля, виявлення у водія ознак сп`яніння, закону вимогу працівника поліції на проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, дії водія, які вірно розцінені як відмову від проходження запропонованого огляду. Всі ці події зафіксовані на наявних відеозаписах. Сама якість зйомки є достатньою та такою, що виключають жодні сумніви щодо оцінки тих подій, які на запису зафіксовано. При цьому, поліцейским вказано, що боді камера фіксує події секціонно, а тому відео розбито на фрагменти, момент зупинки зафіксована на відеореєстратор службового автомобіля і є окремим відео. Сторона захисту не вказує, про події, які не були зафіксовані на відеозаписі та, які судом могли бути розцінені як порушення працівниками поліції чинного законодавства.

Версія сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не виконував функції водія спростовується оглянутим у судовому засіданні відеозаписом.

Наявність наведення у даті складання адміністративного протоколу серії ААД №011776 від 10.12.2023 року, який підписано правопорушником без зауважень, не спростовують обставини, викладені у протоколі та зафіксовані під відеозапис. Час складання адміністративного протоколу дійсно відрізняється від часу зупинки у зв`язку із діями ОСОБА_1 , спрямованими на затягування процедури освідування та складання за цим фактом адміністративного матеріалу. Разом з тим, працівниками дотримано вимоги чинного законодавства України щодо забезпечення достовірності результатів огляду водія транспортних засобів у межах двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Щодо посилання сторони захисту на відсутність порушення правил ПДР України ОСОБА_1 , у зв`язку з чим підстава зупинки була незаконна, виходжу з такого.

Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан з 05.30 год. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово було продовжено.

Наказом заступника голови Харківської ОВА від 05.12.2022 № 199В «Про запровадження комендантської години на території Харківської області» запроваджено з 05 грудня 2022 року до особливого розпорядження комендантську годину, шляхом заборони перебування громадян з 23:00 год. по 05:00 год. на вулицях та інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень, а також руху транспортних засобів.

Відповідно до п. 5, п. 7 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою КМУ від 21.12.2021 № 1456, право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам, зокрема, Національної поліції.

Уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у таких випадках: порушення особою відповідних заборон, введених на території, де запроваджено правовий режим воєнного стану.

Згідно з п.7 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Таким чином, підстави для зупинення транспортного засобу виникають у працівника поліції не лише у випадку порушення водієм Правил дорожнього руху (п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію»), а й у випадку порушення особою встановлених органом державної влади обмежень руху (в даному випадку, комендантської години).

Враховуючи, що дослідженим відеозаписом зафіксовано рух автомобіля Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 у комендантську годину, тому у поліцейського були законні підстави для зупинки транспортного засобу та з`ясування причин порушення водієм режиму комендантської години.

Крім того, Правилами дорожнього руху не передбачено право водія не зупинятися на вимогу поліцейського та/чи не пред`являти документів, які дозволяють керувати транспортним засобом. У випадку незгоди із підставами зупинення водій має право оскаржити такі дії поліцейського.

Незаконність дій поліцейських не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Що ж стосується доводів захисника про необхідність направлення на доопрацювання адміністративного матеріалу з підстав того, що:

-час вчинення правопорушення не відповідачє часу фіксації відеозапису та часу складання протоколу про адміністративне правопорушення;

-не конкретизовано місце вчинення правопорушення, няавна лише назва вулиці без прив`язки до конкретного номеру;

-не конкретизованість додатків протоколу про адміністративне правопорушення;

-відсутнсть вказівки на конкретний технічний пристрій, на який здійснювалася відеофіксація подій, виниклих 09.12.2023 року о 23.35 год (реквізити, серійний номер, тощо) виходжу із наступного,

Відповідно до п.7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Згідно з п.2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженоїнаказом МВС України від 18.12.2018 №1026(далі - Інструкція), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1)попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

За визначеннями п. 3 розділу І Інструкції, відеореєстратор - це пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації; п.1 розділу III вказує, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія;

портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

Згідно із п. 4 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженоїнаказом МВС України від 18.12.2018 №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського.

Згідно п. 3 розділу 2 Інструкції Портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації (далі - Журнал обліку), який зберігається в органі, підрозділі поліції.

Таким чином, як убачається із вище наведених положень чинного законодавства та відомчих нормативно-правових актів, під час здійснення своїх повноважень поліцейськими повинен використовуватися портативний відеореєстратор, отриманий за підписом у відповідному підрозділі поліції, та закріплений на форменому одязі працівника поліції, та відеозапис саме з такого реєстратору є допустимим доказом наявності тих чи інших подій зафіксованих на ньому, оскільки саме з відеозапису, здійсненого на відеореєстраторі вбачається фіксація тих чи інших подій.

Працівниками поліції відеозапис фіксування подій, викладених у протоколі, вівся з дотриманням вищевказаних вимог закону на портативний відеореєстратор, цифрова інформація подій, що виникли, із карти пам`яті портативного відеореєстратора на флеш-накопичувач, який було надано до суду запакованим у конверті та скріпленим печаткою ВП № 1 Красноградського РВП ГУ НП у Харківській області, а отже, є допустимим доказом.

Стосовно неправильного відображення часу на відеофайлах, що не співпадають з протоколом про адміністративне правопорушення, вважаю, що дана похибка не є істотним порушенням, суд розцінює її як можливі збої оперативної системи, що не спростовують події, які інкримінуються ОСОБА_1 .

Відсутність назви, номера та серії відеокамери, на яку здійснювались відеозаписи, не є підставою для визнання доказу недопустимим, як на те посилається захисник.

Відсутність прив`язки до конкретної нумерації вулиці у протоколі про адміністртативне правопорушення не є суттєвим порушенням та не свідчить про фальсифікацію матеріалів справи. Зауважень особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, під час його підписання щодо місця події в протоколі матеріали справи не містять. Відсутність конкретизації місця вчинення адміністративного правопорушення не виключає обставин, встановлених судом за наявними у матеріалах справи доказами.

Так, сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, а отже, версія обвинувачення, підкріплена наявною у матеріалах справи доказовою базою, знайшла своє підтвердження.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для направлення справи про адміністративне правопорушення на доопрацювання або закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 09.12.2023 року о 23.35 год. по вул. Матросовій в смт. Сахновщина, Красноградського району, Харківської області керував транспорним засобом Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя та вдмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законі порядку на місці зупинки та у медичному закладі.

За таких обставин вважаю, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в п.58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії", заява N 303-A, п. 29).

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за правопорушення, відповідно до ст.34 КУпАП не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за правопорушення відповідно до ст.35 КУпАП не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення, враховується характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, відсутність пом`якшуючих, обтяжуючих обставин, а тому до особи, що вчинила правопорушення слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами, що є достатньою мірою відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.33, ч. 1 ст.130, ст. ст.248,251,252,268,280,283 КУпАП, суд, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. (п`ятсот тридцять шість гривні 80 коп.).

Постанова може бути оскаржена через Сахновщинський районний суд Харківської області до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 10 денний строк, після її винесення, апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлено та проголошено 23.02.2024 року.

Суддя: