ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«09» квітня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Фаріонової О. М.

за участю секретаря Горковенко В. С.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 , 1977 року народження, директора ТОВ «АГРІТОРГ», яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 85 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно постанови судді, в період з 01.08.2023 по 31.08.2023 за адресою: м. Миколаїв, вул. Адміральська 16, ОСОБА_1 - директор ТОВ «АГРІТОРГ», порушила встановлений законом порядок ведення податкового обліку, а саме: п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, абз. в) 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, оскільки нею завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, на 14 802 016 грн. за серпень 2023 року; п. 44.1, п. 44.3 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, в зв`язку з ненаданням документів до перевірки.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які беззаперечно доводили її вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Зазначила, що суд не звернув уваги, що висновки, викладені в Акті перевірки ГУ ДПС у Миколаївській області від 15.11.2023 №10712/14-29-07-03/41762134, є предметом оскарження до контролюючого органу вищого рівня, а саме до Державної податкової служби України, і до закінчення процедури оскарження сума грошового зобов`язання вважається неузгодженою. Скарга зареєстрована в Державній податковій службі України за вхідним № 1960/6 від 23.01.2024.

Зазначила, що того ж дня, рекомендованим листом з номером 533 (Укрпошта), з описом вкладення до ГУ ДПС у Миколаївській області направлено Повідомлення про те, що нею подано скаргу про перегляд Податкового-повідомлення рішення. Згідно номеру відстеження 533, даний лист 26.01.2024 отримано ГУ ДПС у Миколаївській області.

Посилається на ст. 55-56 Податкового кодексу України, згідно яких передбачене право адміністративного та судового оскарження такого податкового повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків, у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання.

Пояснила, що процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу, грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України).

ОСОБА_1 двічі викликалась до апеляційного суду, однак конверти повертались на адресу суду із зазначенням причини повернення: «за закінченням терміну зберігання».

Разом з тим, дату та час призначення розгляду справи можливо відстежити на сайті «Судова влада». Однак, таким правом ОСОБА_1 не скористалась та, будучи апелянтом, не цікавилась рухом справи, до суду не з`явилась, додаткових доказів не надала. Тому справу розглянуто без її участі.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд встановив наступне.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, орган, що розглядає справу встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, дослідивши всебічно, повно та об`єктивно усі обставини справи у їх сукупності.

Вказаних вимог закону суддя дотримався.

Як вбачається з постанови судді, рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, судом прийнято правильно.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушенням вбачається, що крім протоколу про адміністративне правопорушення №464 від 12.12.2023, доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є копія акту перевірки №10712/04-29-07-03/41762134 від 15.11.2023 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АГРІТОРГ», копія акту щодо неявки посадової особи, яка притягається до адміністративної відповідальності № 1146/14-29-07-03 від 12.12.2023; копія акту про неможливість вручення для ознайомлення та підписання акту перевірки документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «АГРІТОРГ» №1064/14-29-07-03/41762134 від 15.11.2023, які податковим органом та судом були покладені в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

На підставі акту податкової перевірки №10712/04-29-07-03/41762134 від 15.11.2023, податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення №3 від 09.01.2024.

Не погоджуючись з вищевказаним Податковим-повідомленням рішенням від 09.01.2024 за №3 винесеного на підставі акту перевірки від 15.11.2023 №10712/14-29-07-03/41762134, директором Товариства 23.01.2024, подано скаргу до контролюючого органу вищого рівня, а саме до Державної податкової служби України.

Скарга зареєстрована в Державній податковій службі України за вхідним № 1960/6 від 23.01.2024.

Відповідно до вимог ст. 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Разом з тим, у апеляційного суду немає даних щодо результатів розгляду скарги ТОВ «АГРІТОРГ» на податкове повідомлення-рішення №3 від 09.01.2024, оскільки ОСОБА_1 не скористалась своїм правом на подання до суду доказів.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тобто, ОСОБА_1 , оскаржуючи постанову суду, повинна була цікавитися рухом справи, та маючи заінтересованість у вирішенні справи на її користь, могла скористатися своїми процесуальними правами щодо подання суду доказів, у тому числі, щодо розгляду скарги на податкове-повідомлення рішенням від 09.01.2024 за №3, або якщо скарга ще не вирішена по суті, клопотати про відкладення апеляційного розгляду з цих підстав, чого вона не зробила. Зокрема, подавши апеляційну скаргу, апелянт не цікавилась рухом справи, до суду не з`явилась, додаткових доказів на підтвердження зазначених в апеляційній скарзі доводів, не надала.

Оскільки у апеляційного суду немає даних, які б підтверджували, що скарга на податкове-повідомлення рішенням від 09.01.2024 за №3 вирішена на користь ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 визнана винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Фаріонова