Справа № 127/4006/24
Провадження № 3/127/1150/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 02.06.2022 органом 0512, РНОКПП НОМЕР_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29.01.2024 о 23:30 год. в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив стосовно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство, психологічного та фізичного характеру, що полягало в нанесенні ударів по голові та штовханині, чим завдав їй фізичного болю та психологічних страждань, внаслідок чого могло бути завдано шкоди фізичному здоров`ю ОСОБА_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав та пояснив, що 29.01.2024 о 23:30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, посварився зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 та наніс їй удари в область голови. Також, ОСОБА_1 зазначив, що не вперше притягується до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства фізичного характеру.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, що надійшли до суду приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення АПР18 № 212677 від 30.01.2024 слідує, що ОСОБА_1 29.01.2024 о 23:30 год. в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив стосовно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство, психологічного та фізичного характеру, що полягало в нанесенні ударів по голові та штовханині, чим завдав їй фізичного болю та психологічних страждань, внаслідок чого могло бути завдано шкоди фізичному здоров`ю ОСОБА_2 .

На підтвердження вказаних обставин суду надано рапорт працівників поліції, письмові пояснення ОСОБА_2 від 30.01.2024, письмові пояснення ОСОБА_1 від 30.01.2024, форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, та довідку АРМОР.

Так, з рапорту працівників поліції слідує, що під час несення служби 29.01.2024 о 23:52 год. надійшов виклик «домашнє насильство», в АДРЕСА_1 . Прибувши на місце виклику, було виявлено співмешканця заявниці ОСОБА_1 , який пояснив, що під час розпивання алкогольних напоїв відбувся конфлікт із співмешканкою, внаслідок чого ОСОБА_1 завдав їй фізичної шкоди, а саме: здійснив удар в область голови.

З письмових пояснень ОСОБА_2 встановлено, що 29.01.2024 за адресою проживання в неї відбувся конфлікт зі співмешканцем ОСОБА_1 , в ході якого він став застосовувати фізичну силу, а саме притиснув до стіни, почав душити, бити по обличчю.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , останній 29.01.2024 разом із своєю співмешканкою ОСОБА_2 розпивали алкогольні напої, після її відмови продовжувати вечір, розпочався конфлікт, в ході якого ОСОБА_1 вдарив ОСОБА_2 по потилиці.

Вказані обставини ОСОБА_1 підтвердив у судовому засіданні, вказавши, що дійсно 29.01.2024 застосовував фізичну силу відносно співмешканки ОСОБА_2 .

З форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства вбачається, що працівниками поліції встановлено середній рівень небезпеки ОСОБА_1 .

Диспозиція ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, передбачає відповідальність за вчинення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено термін, під яким насильство у сім`ї - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Зазначене у цій же статті визначення пояснює, що психологічне насильство в сім`ї - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Натомість, фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 08.05.2023 о 00:59 год. за цією ж адресою, а саме: АДРЕСА_1 , застосовував фізичну силу до своєї співмешканки ОСОБА_2 , за що його притягнуто Вінницьким міським судом Вінницької області 15.05.2023 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано стягнення у виді штрафу.

З урахуванням вказаного, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП знайшла своє підтвердження у ході судового розгляду та доводиться матеріалами справи.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, суд при накладенні стягнення на ОСОБА_1 враховує те, що останній раніше притягувався до адміністративної відповідальності, однак належних висновків не зробив, вчинив правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, свою вину визнав, проте, не проявив щирого каяття, сорому чи шкоди за вчинене правопорушення.

Так, факт того, що ОСОБА_1 визнав свою вину, не може безумовно свідчити про щире каяття з приводу вчиненого. Адже щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення правопорушення, ще й щирий жаль із цього приводу та осуд своєї поведінки, що в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження.

В рішенні від 06.11.2008 у справі «Ісмаїлов проти Росії» Європейського суду з прав людини, зазначено, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Крім того, суд вважає за необхідне врахувати повторність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства протягом року, що свідчить про систематичне вчинення ним протиправних дій та про можливі наміри вчинення їх в майбутньому.

Таким чином, суд приходить до переконання, що з метою попередження вчинення ОСОБА_1 правопорушень у майбутньому до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк, передбачений санкцією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для попередження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 40-1, 173-2, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 5 (п`ять) діб.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: