Справа №: 297/393/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., за участю секретаря Адамчо К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровськ, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, працюючого головним державним інспектором Управління боротьби з контрабандою Закарпатської митниці Державної митної служби,

за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП,

встановив:

11 січня 2024 року близько 13:00 годин, прикордонним нарядом «Адміністративно-оперативна група» на напрямку 187 прикордонного знаку, на околиці с. Яноші, Берегівського району, на відставні близько 4000 метрів від державного кордону було виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_1 , який на неодноразову законну вимогу прикордонного наряду «Контрольний пост» пред`явити документ для перевірки відмовився та продовжив рух в транспортному засобі марки «Шкода» в напрямку м. Берегове, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

22.03.2024 року захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ордером адвокатом Мицянка А.М. через систему «Електронний суд» було подано клопотання, згідно якого при спілкуванні з ОСОБА_1 останній повідомив, що під час події, яку йому інкримінують за ст. 185-10 КУпАП були присутні особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . ОСОБА_1 впевнений, що зазначені особи під присягою суду підтвердили би те, що він, ОСОБА_1 , виконував всі законні вимоги працівників Державної прикордонної служби України 11.01.2024 близько 13.00 години при зупинці його на автомобілі. Він, ОСОБА_1 , для встановлення його особи надав працівникам Державної прикордонної служби України документи, що посвідчують його особу, а саме посвідчення водія. Також такі свідки підтвердять, що працівники Державної прикордонної служби України не надавали для ознайомлення ОСОБА_1 протокол адміністративного правопорушення, який складений щодо ОСОБА_1 та що такий протокол не складався в присутності ОСОБА_1 .. Окрім цього, з моменту затримання його, ОСОБА_1 , він усно клопотав (письмового не надали можливості) перед працівниками Державної прикордонної служби України про забезпечення йому захисника з безоплатної правової допомоги для надання йому правової допомоги, однак захисника забезпечено не було. Тому з метою встановлення істини в цій справі, повного та неупередженого дослідження всіх обставин справи, захисник просив викликати в якості свідків в судове засідання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

25.03.2024 року захисником ОСОБА_4 було подано клопотання через систему «Електронний суд», згідно якого захисник вважає, що протокол не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а саме: в графі «місце час учинення і суть адміністративного правопорушення» зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 23 ч.2 ЗУ Про ДПСУ, так як відмовився пред`явити прикордонному наряду на неодноразову законну вимогу документ. Вважає зазначена інформація є неповною, нечіткою та некоректною з якої чітко не зрозуміло, який документ ОСОБА_1 мав пред`явити та який саме документ не пред`явив. При такому формулюванні суті адміністративного правопорушення з зазначенням лише слова документ, вважає що у посадової особи не було достатньо підстав для встановлення складу правопорушення передбаченого ст.185-10 ч.1 КУпАП. Постанова КМУ №1147 від 27 липня 1998, а саме п.7,10 вимагає у громадян України, які в`їжджають у контрольований прикордонний район пред`явити прикордонному наряду документ що посвідчують їх особу. В цьому протоколі не зазначено, що ОСОБА_1 відмовився пред`явити документ, який посвідчує його особу. Також в графі «місце час учинення і суть адміністративного правопорушення» не зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги Постанови КМУ №1147 від 27 липня 1998, а саме п.7,10. Зазначення в протоколі, що ОСОБА_1 порушив вимоги ст.23 ч.2 ЗУ Про ДПСУ вважає, що є недостатнім для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ст. 185-10 ч.1 КУпАП, так, як в протоколі не відображено чи порушив вимоги Постанови КМУ №1147 від 27.07.1998, що є обов`язковою складовою для кваліфікації дій за ст.185-10 КУпАП - злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків. В даному випадку в провину ОСОБА_1 висувається обвинувачення, що його злісна непокора проявилась в ненаданні документу. Документи громадяни України зобов`язані пред`явити працівникам ДПСУ на підставі Постанови КМУ №1147 від 27.07.1998. За таких обставин в цьому протоколі повинно було б бути відображено, що окрім ст.23 ч.2 ЗУ Про ДПСУ ОСОБА_1 порушив вимоги Постанови КМУ №1147 від 27 липня 1998, однак в цьому випадку цього не відбулось, а тому не зрозуміло від чого саме захищатись, який саме документ мала на увазі посадова особа, яка складала протокол адміністративного правопорушення, документ який посвідчує особу, який підпадає під вимоги п.7,10 Постанови КМУ №1147 від 27 липня 1998, чи який не будь інший документ. Окрім цього, у протоколі адміністративного правопорушення у графі «свідки», такі не зазначені, що не може відповідати дійсності, поза як свідками у разі заперечення вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, посадовою особою, яка складала протокол, повинні були вказуватися де був зупинений ОСОБА_1 .. Зазначене підтверджує те, що протокол адміністративного правопорушення є неповним, таким що не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Обов`язкова умова зазначення свідків правопорушення. В даному випадку такі свідки були військовослужбовці які зупинили ОСОБА_1 , однак такі до протоколу не занесені. Такі недоліки може усунути лише посадова особа, яка складала відповідний протокол, а тому такий протокол слід повернути для усунення недоліків у відділ прикордонної служби Лужанка.

ОСОБА_1 заперечує, що вчинив злісну непокору, тобто, що не виконав 11.01.2024 законну вимогу прикордонного наряду, а саме не пред`явив їм документ. Навпаки ОСОБА_1 стверджує, що пред`явив прикордонному наряду посвідчення водія.

Крім того, судове засідання призначене на 25.03.2024 року захисник просив проводити за відсутності ОСОБА_1 та його адвоката Мицянки А.М..

В судове засідання 25.03.2024 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Мицянка А.М. не з`явились.

У зв`язку з поданим 22.03.2024 року захисником ОСОБА_4 клопотанням про виклик та допит свідків, судом були викликані в судове засідання свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були присутні при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та засвідчили, що останній відмовився від його підписання.

Свідок ОСОБА_2 інспектор прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в судовому засіданні показав, що ОСОБА_1 в січні 2024 року на блок посту біля с. Яноші відмовлявся пред`явити документ, що посвідчує його особу, а також знаходячись на ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відмовився підписати протокол про адміністративне правопорушення, який був відносно нього складений. Він, ОСОБА_2 , був присутній коли зупинили транспортний засіб ОСОБА_1 на блок посту, оскільки в той момент привіз документи для наряду. Прикордонний наряд виконував свої посадові обов`язки та просив громадянина пред`явити документи, що посвідчують його особу, однак причини того, чому ОСОБА_1 відмовлявся, йому не відомі. Допускає, що ОСОБА_1 наразі заперечує свою вину з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Свідок ОСОБА_3 - інспектор прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в судовому засіданні показав, що під час складання протоколу та на момент ознайомлення із ним ОСОБА_1 відмовився підписувати його. Протокол складався на ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та в с. Яноші, де був зупинений ОСОБА_1 , він ОСОБА_3 , не був присутній.

Суд допитав свідків, та вивчивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 11.01.2024 року; копію посвідчення водія ОСОБА_1 , письмові клопотання захисника ОСОБА_4 , приходить до наступного висновку.

Статтею 23 ч. 2 Закону України «Про державну прикордонну службу України» передбачено, що законні вимоги і розпорядження військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових повноважень залучені до оперативно-службової діяльності, є обов`язковими для виконання громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, посадовими і службовими особами.

Згідно пп.2 п. 2 Постанови Кабінету міністрів України №1147 від 27.07.1998 року «Про прикордонний режим» із змінами, згідно Постанови КМ №52 від 03.02.2016 передбачено, що контрольований прикордонний район - це ділянка місцевості, яка визначена, як правило, у межах території району, міста, селища та села, прилеглої до державного кордону або до узбережжя моря, що охороняється органами Державної прикордонної служби, а також у межах територіального моря, внутрішніх вод, частини вод прикордонних річок, озер та інших водойм і розташованих у цих водах островів.

Згідно п. 11 Положення про прикордонний режим, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1147 від 27.07.1998 року із змінами, з метою виявлення порушень законодавства з прикордонних питань, виконання завдань, пов`язаних з боротьбою з організованою злочинністю та незаконною міграцією у межах прикордонної смуги і контрольованого прикордонного району, уповноважені особи Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також члени громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону мають право відповідно до Законів України "Про Державну прикордонну службу України" та "Про дорожній рух" у разі потреби зупиняти та оглядати транспортні засоби.

Зупинка транспортного засобу здійснюється: уповноваженими особами органів Національної поліції - у встановленому порядку; уповноваженими особами Державної прикордонної служби, а також членами громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону: наземного - із застосуванням диска з червоним світлоповертачем або рукою, що вказує на цей транспортний засіб; водного - сигналами відповідно до Міжнародного зводу сигналів (лоції Чорного та Азовського морів на води України) або місцевих правил плавання для малих, спортивних суден і водних мотоциклів та використання засобів для розваг на воді.

Водій (капітан, судноводій) повинен зупинити транспортний засіб у місці, на яке йому буде вказано, з дотриманням правил зупинки, а також: подати для перевірки документи, що посвідчують особу водія (капітана, судноводія) і пасажирів (членів екіпажу), та реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил - технічний талон); дати можливість оглянути транспортний засіб і перевірити номери його агрегатів.

Згідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, виходячи з положень ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У розумінні ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Протокол про адміністративне правопорушення - це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі.

Згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Суд досліджуючи матеріали справи, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений 11.01.2024 року відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та посадовою особою, яка складала протокол були відображені у ньому всі обставини, на підставі яких суд може розглядати його та недоліків, які давали б підстави для повернення протоколу посадовій особі, яка його склала немає.

Посилання захисника, що в протоколі не вказано, що який документ не пред`явив для перевірки (відмовився пред`явити) ОСОБА_5 є не суттєвим недоліком, оскільки із змісту суті адміністративного правопорушення чітко зрозуміло, що ОСОБА_1 зобов`язаний був пред`явити на вимогу прикордонного наряду «Контрольний пост» саме документ, що посвідчує особу.

При цьому, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у разі відмови від підписання протоколу, мав право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання, чим він не скористався.

За таких обставин, з урахуванням норм Закону та нормативно правових актів, дослідив матеріали справи, допитав свідків, суд приходить до висновку, що обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, що ОСОБА_1 11.01.2024 року, на напрямку 187 прикордонного знаку, на околиці с. Яноші, Берегівського району, на відставні близько 4000 метрів від державного кордону, перебуваючи в контрольованому прикордонному районі законну вимогу прикордонного наряду «Контрольний пост» пред`явити документ для перевірки відмовився, доведені та протилежне матеріалами справи та іншими доказами не доводиться.

У зв`язку з наведеним, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями скоїв правопорушення передбачені ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, тобто злісна непокора законній вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону України.

На підставі наведеного, враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення вперше, тому до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 185-10 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 185-10 ч.1, 283, п. 1 ст. 284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 185-10 ч. 1 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі сімдесят п`ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови через цей суд до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Лайош ГАЛ