Справа № 563/1621/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м. Корець

Суддя Корецького районного суду Рівненської області Сірак Д.Ю., секретар судового засідання Литвинчук Л.Л., за участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Якимчук О.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 120747 від 11 вересня 2023 року зазначено, що 10 вересня 2023 року о 23:20 год., в с. Весняне Рівненського району Рівненської області, по вул. Зарічній, 19, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп?яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп?яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив, що 10 вересня 2023 року, ввечері до нього зателефонував його односельчанин ОСОБА_2 та запросив до себе, на що він погодився та попросив свого сина його підвезти. Приблизно о 22:30 год. син підвіз його до помешкання ОСОБА_2 (де й залишив автомобіль), а сам пішов гуляти з друзями (пізніше збирався його забрати щоб їхати додому). Вказує, що в помешканні ОСОБА_2 вони пили вино. В цей час, співмешканка ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , також перебуваючи напідпитку, викликала поліцію, оскільки між ними виникла сварка. Зазначає, що в той день він взагалі не керував транспортними засобами, а тому й відмовився від пропозиції поліцейського щодо проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки не розумів чому саме мав це робити перебуваючи в свого товариша вдома, в гостях більше однієї години.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Якимчук О.М. в судовому засіданні просила провадження у справі відносно її підзахисного закрити з підстав відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначила, що жодними належними та допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні, не доведено факту керування її підзахисним, ОСОБА_1 транспортним засобом.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що 11 вересня 2023 року, перебуваючи в складі патрульного екіпажу, як інспектор СРПП ВП № 7, близько опівночі виїхав на виклик громадянки ОСОБА_3 в с. Весняне Рівненського району Рівненської області. Згідно з повідомленням останньої, до її співмешканця ОСОБА_5 (з яким наразі вона проживає) приїхав його п?яний товариш, який влаштовує конфлікт. Прибувши в с. Весняне Рівненського району Рівненської області, на вулиці Зарічній, поблизу будинку № 19, дійсно стояв припаркований авомобіль марки «Mersedes», а ОСОБА_1 в цей час перебував у будинку ОСОБА_5 , з яким вони разом вживали алкоголь. Також зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП складав опираючись на пояснення свідка ОСОБА_3 . Чи дійсно керував транспортним засобом ОСОБА_1 не бачив.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, показання свідка та дослідивши письмові докази, суддя приходить до таких висновків.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є саме керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

Згідно з постановою Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в пункті 27 роз`яснено, що керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

З наведеного слідує, що саме по собі керування транспортним засобом необхідно розуміти як технічну дію водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

За змістом диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність для водія транспортного засобу настає за доведеністю одночасно двох обставин - керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

З переглянутих записів з портативного відеореєстратора працівника поліції встановлено, що по прибуттю співробітників поліції до місця проживання ОСОБА_2 (за викликом ОСОБА_3 ), поблизу його господарства стояв припаркований автомобіль «Mersedes Benz 200». ОСОБА_1 , в цей час, перебував у помешканні ОСОБА_2 більше однієї години. В подальшому, під час розмови з поліцейським, ОСОБА_1 пояснює, що не їхав, а машина просто собі стоїть. Після чого, співробітник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд з метою визначення алкогольного спяніння, на що той відмовився, оскільки, транспортними засобами не керував, та вже більше години вживав алкогольні напої.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами, як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Так, в письмових поясненнях ОСОБА_3 , а також зі змісту переглянутого відеозапису встановлено, що остання стверджує нібито ОСОБА_1 самотужки, в п`яному вигляді приїхав до її співмешканця на автомобілі «Mersedes Benz 200» чорного кольору. Однак, зі змісту цього ж таки письмового пояснення та з долученого до матеріалів справи відеозапису можна побачити, що ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_1 , в темну пору доби, а саме, о 23:20 год. зайшов до їхнього будинку (який був відчинений), та розбудив їх. Тому, вона аж ніяк не могла бачити хто саме був за кермом вказаного автомобіля.

Крім письмових пояснень ОСОБА_3 , жодних доказів які б свідчили про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, матеріали справи взагалі не містять. Обставини встановлені в протоколі об`єктивно спростовуються також поясненнями свідка, поліцейського Поліщука В.В., який вказав, що ОСОБА_1 виявив в будинку ОСОБА_2 , автомобіль «Mersedes Benz 200», в цей час перебував на вулиці в нерухомому вигляді. А протокол про адміністративне правопорушення складав опираючись виключно на пояснення ОСОБА_3 , за якими, ОСОБА_1 керував автомобілем більше однієї години тому.

Отже, в наявних матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні достатні та переконливі докази, які б беззаперечно доводили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 120747.

Відсутність у справі доказів факту керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння - виключає можливість притягнення її за інкирмінованим правопорушенням. Саме факт керування транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони вказаного правопорушення, який не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

А тому, провадження в справі підлягає до закриття.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 221, 280, 283, п.1 ст.247 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Корецький районний суд Рівненської області.

Повний текст постанови суду складено 28 лютого 2024 року.

Суддя: