Справа № 183/2408/24
№ 3/183/1967/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2024 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції № 2 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

16 лютого 2024 року об 11 годині 27 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, вчинив стосовно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

В суд ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи. Крім того, останній достовірно знав, що стосовно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, який направлений до суду. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду від ОСОБА_1 не надходило. Тому, на підставі ст. 268 КУпАП суддя вирішив розглядати справи без участі ОСОБА_1 .

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить її підпис у протоколі, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справи про адміністративні правопорушення за статтею 173-2 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на підставі таких доказів, досліджених судом: протоколу про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано факт правопорушення; рапорту поліцейського ВП № 2 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 16.02.2024, відповідно до якого 16.02.2024 об 11.27 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що заявниця ОСОБА_2 повідомляє, що її співмешканець ОСОБА_1 , нетверезий, «бушує», переліз через паркан, лякає дітей; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 16.02.2024, відповідно до якого ОСОБА_2 просить притягнути до відповідальності її колишнього співмешканця ОСОБА_1 , який 16.02.2024 вчинив стосовно неї психологічне домашнє насильство; письмових пояснень ОСОБА_2 про те, що 16.02.2024 по обіді до неї прийшов її колишній співмешканець ОСОБА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, та вчинив сварку і почав лякати дітей, погрожуючи їй та поводячи себе неадекватно, в ході чого вона злякалася та викликала поліцію.

Крім цього, судом досліджені також письмові пояснення самого ОСОБА_1 , в яких останній вказує, що 16.02.2024, після вживання спиртних напоїв він прийшов до ОСОБА_2 , щоб провідати своїх дітей. ОСОБА_2 почала виганяти його з дому, не дозволяла спілкуватися з дітьми, та після цього викликала поліцію. Пояснює, що сварок з ОСОБА_2 він не вчиняв, її не ображав, та будь-яких протиправних дій стосовно неї не здійснював.

Вказані пояснення ОСОБА_1 суд розцінює критично, як спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки особа, яка перебуває в стані сп`яніння не може в певній мірі контролювати свої дії та емоції по відношенню до оточуючих осіб, а саме в розглядуваному випадку до потерпілої ОСОБА_2 , яка в момент діянь, про які зазначено в протоколі, визначила для себе поведінку ОСОБА_1 , який був нетверезим, неприйнятною, під час конфлікту злякалася, у зв`язку із чим і викликала поліцію, тобто своїми діями ОСОБА_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, міг спричинити шкоду її психічному здоров`ю, що і є проявом домашнього насильства. Таким чином вина ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які в своїй сукупності свідчать про його вину у вчиненні інкримінованого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Будь-яких об`єктивних даних, ставити під сумнів достовірність вищевказаних доказів, суд не вбачає.

Тому, доводи ОСОБА_1 про те, що він не ображав ОСОБА_2 , та будь-яких протиправних дій стосовно неї не здійснював, суд відхиляє як такі, що не можуть свідчити про його невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності його вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи містять.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Обставин, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_1 , суд визнає вчинення правопорушення особою, яка перебуває в стані сп`яніння.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в максимальному розмірі санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З цих же підстав суд не вбачає необхідності піддавати ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах найбільшої санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 173-2, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 340 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605 гривень 60 копійок.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.І. Гузоватий