Справа № 477/513/23
Провадження № 33/812/145/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 березня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Тищук Н.О.,

із секретарем Біляєвою В.М.,

без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ниркова Євгена Вікторовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Ниркова Є.В. на постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 лютого 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, пенсіонера,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення 17 000 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

У С Т А Н О В И В:

Постановою судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді 17 000 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

29 лютого 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Нирков Є.В. подав апеляційну скаргу на постанову суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час зупинки транспортного засобу водієві не було роз`яснено право відмовитися від проходження оглядну на стан сп`яніння, а після проходження огляду працівник поліції ввів його в оману, роз`яснивши що у разі незгоди з результатом тесту, водій може пройти огляд у медичному закладі також за допомогою алкотестеру Драгер. З цих підстав ОСОБА_1 змушений був погодитися з результатами тестування, проведеного на місці зупинки транспортного засобу. Також апелянт посилався на практику ЄСПЛ, зазначаючи, що оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а фізична особа є більш слабкою стороною у відносинах з державою, має застосовуватися принцип презумпції невинуватості особи, поки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку.

У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися. Захисник Нирков Є.В. подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі ОСОБА_1 .

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху (далі Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог 2.5. Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних правил утворюють склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке визначена частиною першою сатті 130 КУпАП.

За частиною 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами

особами в стані алкогольного сп`яніння є адміністративним правопорушенням та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).

Відповідно до пунктів 1-7 розділу ІІ Інструкції № 1452 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

При цьому поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

З протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 144500 від 26 лютого 2024 року вбачається, що він складений відносно водія ОСОБА_1 , який 26 лютого 2023 року близько 01 год 30 хв на автодорозі Н-11/М-14, керував транспортним засобом «Ford Transit», державний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що встановлено приладом Drager, ARLM 0341, тест № 248, кількісний показник якого становить 1,61 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

З відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що водій ОСОБА_1 погодився на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер. Визнав, що випив сто грам, та пояснив, що відвіз знайомого в населений пункту Мішково Погорілове, повертається додому та заблукав. Після проходження тесту та ознайомлення з його результатом 1, 61‰, на запитання працівника поліції чи згоден він з результатом тестування, водій ОСОБА_1 відповів «А що поробиш, згоден.».

З наданих доказів вбачається, що водій ОСОБА_2 порушив п.2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

З огляду на досліджені докази та наведені норми права, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Встановлені на підставі наявних у справі доказів обставини, забезпечують такий рівень доказування вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, який не залишає «розумних сумнівів» у доведеності факту порушення ним вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що водієві не було роз`яснено право відмовитися від проходження оглядну на стан сп`яніння не відповідає дійсності, оскільки працівник поліції неодноразово ставив ОСОБА_1 запитання чи погоджується він пройти огляд чи відмовляється, на що ОСОБА_3 кілька разів пропонував працівникам поліції отримання неправомірної вигоди.

Твердження апелянта про те, що працівник поліції ввів ОСОБА_1 в оману тим, що після проходження огляду не роз`яснив йому права пройти огляд у закладі охорони здоров`я у разі незгоди з результатом тестування, є безпідставним, оскільки ОСОБА_1 з результатом тестування погодився. За такої обставини працівник поліції не мав підстав пропонувати ОСОБА_1 право пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

При цьому суд враховує, що протокол про адміністративне правопорушення та результат тестування підписані водієм без заперечень.

Невідповідність дій працівників поліції нормам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду для виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та певних статей КУпАП, на які посилається апелянт, не можуть бути предметом розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно водія ОСОБА_1 , оскільки такі дії працівників поліції у судовому порядку не оскаржувалися та в межах перегляду даної справи не оцінюються, оскільки не вплинули на факт доведеності рівню алкоголю в крові ОСОБА_1 ..

У справі, яка переглядається, дії працівників поліції не оскаржувалися, не були визнані неправомірними та протокол про адміністративне правопорушення ніким не скасований.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Ниркова Євгена Вікторовича залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О. Тищук