ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Малика О.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подану на постанову судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 22 січня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 22 січня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 10.01.2024 року о 15 год. 00 хв. був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «КрП» в контрольованому прикордонному районі на території Вижницької ОТГ Чернівецької області в населеному пункті Долішній Шепіт в напрямку 736 прикордонного знаку, на відстані 18 км. від лінії державного кордону при спробі незаконного перетину державного кордону України з Румунією, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.204-1 КУпАП.

На вказане рішення районного суду адвокат Малик О.В., діючий в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду щодо його довірителя та на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Посилається на те, що постанова районного суду не відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.

Вказує, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини його довірителя у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1

ст. 204-1 КУпАП обґрунтовано на підставі інформації працівників прикордонної служби, тобто фактично на поясненнях зацікавлених осіб, які є працівниками прикордонної служби.

ЄУНСС: 713/151/24 Головуюча в І інстанції: Кириляк А.Ю.

НП: 33/822/106/24 Головуючий в апеляційній ін-ції : Потоцький В.П.

Категорія: ч.1 ст.204-1 КУпАП

Також на думку апелянта матеріали справи не містять доказів, щодо факту незаконного перетинання кордону ОСОБА_1 та відсутні відомості, що місце, де його довіритель знаходився є забороненим, оскільки останній знаходився на відстані більше 30 кілометрів від державного кордону, тобто він знаходився у дозволеному місці.

Звертає увагу і на те, що у ОСОБА_1 не було умислу на вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст. 204-1 КУпАП, що є обов`язковою ознакою даного правопорушення, і матеріали справи такого не містять.

Щодо заяви, яка міститься в матеріалах справи про нібито визнання його довірителем вини, то вважає, що така не може слугувати належним доказом винуватості, оскільки написана на вимогу працівників прикордонної служби та під їхню диктовку.

Тому вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, які б були достатніми для визнання винуватості його довірителя у порушені правил перетину державного кордону України матеріали справи не містять.

У судове засідання ОСОБА_2 та його адвокат Малик О.В. до суду апеляційної інстанції не з`явилися, хоча належним чином були сповіщені про час та місце розгляду справи. Однак адвокат Малик О.В. в своїй апеляційній скарзі клопотав розглянути дану справу без його участі та участі ОСОБА_1 , вимоги апеляційної скарги підтримує та просить їх задовольнити.

А тому апеляційний суд вважає, що у відповідності до ст.294 КУпАП вищезазначені обставини не перешкоджають розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить такого.

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Частиною 1 статті 204-1 КУпАП, передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Диспозиція статті має бланкетний характер, у зв`язку з чим встановлення складу адміністративного правопорушення регулюється спеціальним нормативним актом, що регулює порядок перетинання державного кордону України, яким є Закон України «Про державний кордон України».

Так, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Крім того, ч. 3 ст.9 вказаного Закону визначено що, пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Згідно з ч. 1 ст. 12 зазначеного Закону пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан (воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень).

Апеляційний суд приймає до уваги, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.

Суд апеляційної інстанції вважає, що висновок районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

Так, дані які є в протоколі про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 130302 від 10 січня 2024 року (а.с. 1) вбачається, що 10 січня 2024 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_1 , на відстані 18000 метрів від лінії державного кордону, в районі прикордонного знаку № 736, що на території Вижницької ОТГ Чернівецької області в населеному пункті ОСОБА_3 , вчинив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст.9, 12 Закону України «Про державний кордон України», тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204 -1 КУпАП.

Вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою, права та обов`язки ОСОБА_1 роз`яснено, зі змістом протоколу він ознайомлений на зрозумілій йому мові, примірник протоколу отримав, доповнень та зауважень не має, послуг захисника та перекладача не потребує, про що і розписався у даному протоколі.

З письмових пояснень ОСОБА_1 , які наявні в матеріалах справи (а.с.5) вбачається, що він 10.01.2024 р. виїхав з м. Київ в Долішній Шепіт рейсовим автобусом для того щоб незаконно перетнути державний кордон.

Для цього він придбав карту і при ньому були наявні документи, що посвідчують особу.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта, що вказані пояснення ОСОБА_1 є неналежним доказом, так як написані на вимогу працівників прикордонної служби під тиском, оскільки такі доводи ні чим не підтвердженні та не спростовується жодним доказом.

Більш того, на (а.с. 6) наявне клопотання ОСОБА_1 , яке адресоване до суду, де серед іншого він вказує, що вину свою визнає, скарг та претензій до прикордонників не має.

Крім того, вина ОСОБА_1 у спробі незаконного перетину держаного кордону поза пунктом пропуску доведена по справі поясненням помічника начальника відділу прикордонної служби ОСОБА_4 , який підтвердив, що прикордонним нарядом був виявлений ОСОБА_1 , який прямував рейсовим автобусом з м. Чернівці в ОСОБА_3 та не зміг пояснити свою мету перебування у вказаній місцевості. Проте в подальшому повідомив, що мав намір вчинити незаконний перетин державного кордону з України в Румунію поза пунктами пропуску.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта, про те, що його довіритель не мав умислу незаконно перетнути державний кордон України, і матеріали справи таких доказів не містять.

Апеляційним судом встановлено, що під час особистого огляду працівниками прикордонної служби 10 січня 2024 року у ОСОБА_1 було виявлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дія якого поширюється на час перебування за кордоном, а також карту, компас та інші правовстановлюючі документи (а.с. 3-4).

Вказане доводить наявність у ОСОБА_1 умислу на незаконний перетин державного кордону України. До того ж апелянт не довів апеляційному суду мету перебування ОСОБА_1 в зазначеному протоколі місці та час, і апеляційна скарга такого не містить.

Доводи апелянта про те, що його довірителя було виявлено далеко від державного кордону, а саме за 30 км від нього і він знаходився у дозволеному місці, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки адміністративна відповідальність за ст. 204-1 ч.1 КУпАП настає за незаконний перетин або спробу незаконного перетинання державного кордону України, а для кваліфікації дій за вказаною статтею не вимагається наближення до державного кордону на певну визначену відстань. Більш того, згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 було виявлено прикордонним нарядом на відстані 18 км від державного кордону в напрямку 736 прикордонного знаку, а не 30 км., як про це вказує апелянт.

Таким чином вважаю, що доводи апелянта, з приводу відсутності у справі належних та допустимих доказів, які доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути підставами для скасування постанови суду.

Рішення районного суду по суті є правильним, відповідає обставинам справи, та порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати рішення районного суду і закрити провадження по справі не встановлені.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Малика О.В., діючого в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 22 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 204-1 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький