Номер провадження: 33/813/601/24
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати з розгляду цивільних справ Драгомерецького М.М.,

при секретарі Узун Н.Д.,

за участю: представника ОСОБА_1 адвоката Бочарова А.В.,

Сафронової Т.В. та її представників Боличевського С.П., Чекмарьової Л.Ю.,

переглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бочаров Андрій Валерійович на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2023 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №566664 від 05.09.2023, ОСОБА_1 07 серпня 2023 року о 22.13 год, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , чим вчинив дрібне хуліганство, за що передбачена відповідальність за ст. 173 КУпАП (а.с. 2).

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді 60 годин громадських робіт. Також з ОСОБА_1 стягнутий судовий збір на користь держави в розмірі 536,80 грн (а.с. 45).

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бочаров А.В. подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова Суворовського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2023 року є незаконною і необґрунтованою, тому просить її скасувати та закрити провадженні по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бочаров А.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2023 року, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 не приймав участі в розгляді справи судом першої інстанції, про розгляд справи належним чином не повідомлявся, про наявність оскаржуваної постанови суду дізнався 17 січня 2024 року після арешту його банківського рахунку в результаті відкриття виконавчого провадження.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладенні у клопотанні доводи, а також для забезпечення права особи на доступ до правосуддя, вважаю за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бочаров А.В. строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2023 року.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_1 адвоката Бочарова А.В., який підтримав доводи апеляційної скарга й просив її задовольнити, та потерпілу ОСОБА_2 та її представників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які заперечували в задоволенні апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладаючи на нього відповідне адміністративне стягнення, суд першої інстанції згідно вимог ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином з`ясував всі фактичні обставин, що мають істотне значення для її розгляду, ухваливши законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення встановлюється шляхом дослідження доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 173 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Апеляційним судом встановлено, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП підтверджується, наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

1)протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №566664 від 05.09.2023, який підписаний ОСОБА_1 , та в якому останній надав пояснення по суті правопорушення, вказавши «Згоден» (а.с. 2);

2)рапортом ст. інспектора-чергового ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, згідно якого 15.08.2023 до чергової частини надійшли матеріали по факту звернення ОСОБА_2 по факту погрози з боку ОСОБА_1 (а.с. 4);

3)заяву ОСОБА_2 про вчинення злочину (а.с. 5);

4)письмовими пояснення ОСОБА_1 від 05.09.2023 (а.с. 12).

Таким чином, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази окремо та в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, за вчинення дрібного хуліганства, а саме за образливе чіпляння до громадян, що порушують їх спокій, оскільки такий висновок справедливим та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

Апеляційним судом не приймаються до уваги твердження в апеляційній скарзі про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять доказів підтвердження того, що він висловлювався нецензурною лайкою, крім того, він перебував не в громадському місці, а за адресою свого проживання, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України №10 від 22 грудня 2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» дрібне хуліганство це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності.

Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язаній манері. Для всіх випадків дрібного хуліганства характерним є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення нав`язати свою волю, а точніше свавілля.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП є формальним, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків, характеризується зухвалою поведінкою громадян, неповагою до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття.

Тому, не зважаючи на те, що ОСОБА_1 перебував за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем свого проживання, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, за докучливу поведінку та образливе ставлення до ОСОБА_2 , за висловлювання в її бік нецензурною лайкою.

Апеляційний суд приймає до уваги, те що ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №566664 від 05.09.2023, надав пояснення по суті правопорушення, а саме вказав, що згоден.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також стверджує, що суд першої інстанції застосував до нього надто суворе покарання, однак апеляційний суд не погоджується із зазначеним, з огляду на наступне.

Санкція ст. 173 КУпАП передбачає накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Отже, накладене судом першої інстанції на ОСОБА_1 стягненні у вигляді шістдесяти годин громадських робіт, не є найсуворішим адміністративним стягненням, яке передбачене ст. 173 КУпАП.

Крім того, апеляційним судом враховується наступне.

Стаття 3 Конституції України, яка гарантує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за хуліганські дії, грубу, нецензурну лайку, за вчинення домашнього насильства (справи №3-585/1529/12, №515/965/20, №523/18183/23), за вчинення яких суди накладали на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Тому, на думку апеляційного суду саме покарання у вигляді шістдесяти годин громадських робіт, в даному випадку є законним, обґрунтованим, справедливим, відповідатиме тяжкості скоєного правопорушення, та застосоване з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень

Таким чином, не зважаючи на те, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, апеляційній суд погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, за докучливу поведінку, образливе ставлення до громадян та за висловлювання нецензурною лайкою.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та ґрунтуються власному тлумаченні норм чинного законодавства, тому оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бочаров Андрій Валерійович про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бочаров Андрій Валерійович залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький