ПОСТАНОВА

Справа № 564/1101/24

22 березня 2024 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Грипіч Л. А. розглянувши матеріали, що надійшли від Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця, РНОКПП: НОМЕР_2 за ч.3 ст. 172-11 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Встановлено, 14.03.2024 року близько 14 год. 00 хв. під час перевірки особового складу було виявлено факт неповернення з відпустки за станом здоров`я солдата ОСОБА_1 , про що командир 2 роти резерву солдатського складу в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_2 (загальновійськовий полігон) капітан ОСОБА_2 повідомив командира в/ч НОМЕР_1 . 15.03.2024 року близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_1 самостійно повернувся до розташування в/ч НОМЕР_1 . Таким чином, солдат ОСОБА_1 , вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-11 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, вину в скоєні правопорушення визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Згідно із ст. 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції ч.3 ст.172-11 КУпАП, адміністративним правопорушенням вважається, самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При притягненні до відповідальності та визначення виду стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан правопорушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Судом встановлено, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення є малозначним, оскільки не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків та негативних наслідків.

Відповідно до положень ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Отже, враховуючи особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, інші обставини справи, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що попереджувальних цілей щодо ОСОБА_1 можливо досягти без застосування засобів адміністративного впливу та із застосуванням такого виховного заходу, як усне зауваження, який буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КупАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Керуючись ст.ст.22,283,284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-15 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд.

СуддяЛ. А. Грипіч