Справа № 283/655/24
Провадження №3/283/476/2024
П О С Т А Н О В А

19 березня 2024 року м. Малин

Суддя Малинського районного суду Житомирської області Тимошенко А.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від відділення поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , непрацюючого

- за ч. 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 26 лютого 2024 року о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_1 по вул. Грушевського в м. Малині в кафе «Асторія», вчинив домашнє насильство, а саме: ображав співмешканку ОСОБА_2 брутальною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вину заперечив та пояснив, що він будь-яких протиправних дій відносно ОСОБА_2 не вчиняв, а між ними мав місце побутовий словесний конфлікт.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Санкція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає наслідки насильства, а саме наявність чи відсутність шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого, яка могла бути чи була завдана. Тобто домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

У відповідності до пункту 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 088297 від 04.03.2024 року, що ОСОБА_1 інкримінується те, що 26 лютого 2024 року о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_1 по вул. Грушевського в м. Малині в кафе «Асторія», вчинив домашнє насильство, а саме: ображав співмешканку ОСОБА_2 брутальною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі, працівниками поліції долучено: письмові пояснення ОСОБА_2 від 26 лютого 2024 року; письмові пояснення ОСОБА_1 від 04 березня 2024 року; рапорт працівника поліції від 26 лютого 2024 року.

Разом з тим такі докази беззаперечно не підтверджують, що 26 лютого 2024 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 вчиняв домашнє насильство фізичного характеру стосовно співмешканки ОСОБА_2 , а також, що такі дії викликали побоювання за своє життя та здоров`я.

Саме по собі пояснення ОСОБА_2 не можна вважатися достатнім доказом на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства.

Інші належні та достатні докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення суду не надані.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Таким чином, матеріалами справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не підтверджується наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП.

При цьому судом враховуються положення ст. 62 Конституції України, у відповідності до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення та долучені матеріали не містять беззаперечних доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 ознак об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому суд приходить до переконання про відсутність в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та вважає, що провадження в адміністративній справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7,9, 173-2, 245,247, 252, 255, 280,283-285,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

п о с т а н о в и в :

провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд Житомирської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А. О. Тимошенко