Єдиний унікальний номер судової справи 484/6189/23
Номер провадження 33/812/57/24 Головуючий у місцевому суді: Закревський В.І.
Категорія: ч.5 ст.126 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

за участю:

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Голубенка Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Миколаївського апеляційного суду клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Голубенка Романа Сергійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 грудня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та з оплатним вилученням транспортного засобу,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №581375, який надійшов на розгляд до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області і був складений 03 листопада 2023 року, встановлено, що ОСОБА_1 03 листопада 2023 року об 11 год. 27 хв. в місті Первомайськ Миколаївської області (вказано місце вчинення адміністративного правопорушення) керував транспортним засобом автомобілем, марки і моделі BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи право керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року, оскільки постановою серії БАБ №135571 від 18 січня 2023 року ОСОБА_1 був притягнений до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП. Вказаним останній порушив п.п.«а» п.2.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

Постановою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та з оплатним вилученням транспортного засобу, марки і моделі BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

Не погодившись із судовим рішенням, 28 грудня 2023 року захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Голубенко Р.С. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 грудня 2023 року та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилученням транспортного засобу.

Також заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови судді, оскільки вперше апеляційну скаргу ним подано в межах строку на апеляційне оскарження, проте постановою Миколаївського апеляційного суду від 27 грудня 2023 року вказану апеляційну скаргу йому повернуто у зв`язку з наявними недоліками.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про судове засідання повідомлявся шляхом направлення судової повістки поштовим зв`язком та телефонограмою, тому апеляційний суд, виходячи з положень ч.1 ст.268 КУпАП, вважає за можливе розглянути клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження за його відсутності.

В судовому засіданні брав участь захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в межах розгляду питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд приходить до наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Так, при розгляді питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) щодо поновлення пропущеного строку.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи.

Аналіз практики ЄСПЛ дозволяє виокремити фундаментальні обґрунтування на користь прийняття рішення про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Так у справі Bellet v. France ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить позиція ЄСПЛ у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У справі «Мушта проти України» зазначено, що не можуть бути встановлені обмеження щодо реалізації права на судовий захист у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено; ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

У справі «Станьо проти Бельгії» ЄСПЛ зазначив, що суворе застосування строку без урахування обставин справи може бути непропорційним щодо цілі забезпечення правової визначеності та належного здійснення правосуддя, а також перешкоджати використанню доступних засобів правового захисту.

Крім того, ЄСПЛ висловив позицію стосовно того, що, розглядаючи підстави для поновлення пропущеного строку, національні суди мають враховувати, що питання стосовно того, чи було дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (справи «Скордіно проти Італії», «Ятрідіс проти Греції»).

Доступність права на оскарження у зв`язку із пропуском встановленого строку неодноразово була предметом розгляду ЄСПЛ.

Так, у своєму рішенні у справі «Скорик проти України» суд зазначив, що відповідно до п.1 ст.6 Конвенції, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені Конвенцією. Так, повинні враховуватися особливості провадження, що розглядається, у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

До того ж, право на доступ до суду має бути «практичним та ефективним», а не «теоретичним або ілюзорним». Це зауваження особливо стосується гарантій, закріплених у ст.6 Конвенції, з огляду на важливе місце, яке займає у демократичному суспільстві право на справедливий суд (рішення у справі «Зубац проти Хорватії» [ВП] (Zubac v. Croatia) [GC], заява № 40160/12, пункт 77, від 05 квітня 2018 року та зазначені у ньому справи).

ЄСПЛ роз`яснив, що положення ст.6 Конвенції, включаючи право на доступ до суду, поширюються також на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення, якщо таке право передбачено національним законодавством. Відповідно, поновлення пропущеного строку на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення є механізмом забезпечення певної гнучкості та пропорційності при вирішенні питання про допуск скаржника до апеляційного чи касаційного судів.

За положеннями ст.289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Вирішуючи питання про поновлення строку необхідно виходити з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Так, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась зі скаргою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

За матеріалами даного провадження встановлено, що оскаржувану постанову винесено суддею Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 14 грудня 2023 року.

За такого строк на апеляційне оскарження вказаної постанови закінчувався 25 грудня 2023 року (23-24 грудня 2023 року вихідні дні) включно.

Апеляційну скаргу, подану захисником вперше 22 грудня 2023 року, постановою Миколаївського апеляційного суду від 27 грудня 2023 року повернуто особі яка її падала, у зв`язку з не долученням до апеляційної скарги витягу з договору про правову допомогу.

28 грудня 2023 року захисник Голубенко Р.С. подав повторно апеляційну скаргу на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 грудня 2023 року, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Згідно ст.129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

За наведених обставин, у зв`язку з незначним пропуском строку на апеляційне оскарження, та з точки зору дотримання права особи, що подала апеляційну скаргу, на доступ до правосуддя, проголошеного ст.55 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, апеляційний суд вважає, що вказаний строк підлягає поновленню.

З урахуванням викладеного, керуючись ч.2 ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Голубенка Романа Сергійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 грудня 2023 року задовольнити.

Поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Голубенку Роману Сергійовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та з оплатним вилученням транспортного засобу.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова