Справа№ 953/8250/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2024 р. Суддя Київського районного суду м.Харкова Бородіна Н.М., за участю секретаря Кривенко Т.С., захисника Гур`єва А.А., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, місцеперебування за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

22.08.2023 о 20 год. 55 хв. за адресою: м. Харків, вул. Тюрінська, буд.107, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом ЗАЗ 110308, р.н. НОМЕР_1 , став учасником дорожньо-транспортної пригоди та мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, хитка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Drager Akcotest 6820 та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, та пояснив, що 22.08.2023 ввечері вжив алкоголь та вийшов із дому, до нього під`їхали поліцейські та запитали про причини наявності пошкоджень на транспортному засобі ЗАЗ 110308, р.н. НОМЕР_1 . ОСОБА_1 пояснив, що учасником дорожньо-транспортної пригоди не був, зазначений автомобіль пошкоджений внаслідок обстрілів. На вимогу поліцейських ОСОБА_1 надав документи, після чого вони почали складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Під час складання протоколу ОСОБА_1 зазначав, що транспортним засобом не керував, стояв на біля будинку, просив поліцейських показати місце ДТП. Однак, вказані пояснення ОСОБА_1 поліцейськими було проігноровано.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Гур`єв А.А. в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_2 не пройшов огляд на стан сп`яніння, оскільки поліцейські не є особами, уповноваженими на проведення такого огляду. В письмових поясненнях, поданих до суду електронною поштою 12.01.2024 посилався на те, що особі, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, було відомо про статус суб`єкта відносно якого складається протокол, а саме, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, отже проводити його огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції та складати протоколи відносно нього повноважні чітко визначені ст. 255 КУпАП суб`єкти владних повноважень, а саме органи Військової служби правопорядку. На військовослужбовців Державної прикордонної служби України розповсюджуються усі права і обов`язки, передбачені для Збройних Сил України та інших воєнізованих формувань. Разом з тим, матеріали справи не містять даних про повідомлення працівниками Національної поліції Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, про те, що ними будо зупинено автомобіль, водієм якого виявився військовослужбовець Державної прикордонної служби України, у якого було виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Крім того, захисник зазначив, що ОСОБА_1 має водійське посвідчення категорій A,B,C,D,E та систематично залучається до транспортування та евакуації техніки, виконує функції водія. Наразі у Збройних Силах України нестача кадрів, які мають права керування транспортними засобами з переліченими категоріями. Відтак, позбавлення права керувати транспортними засобами не лише суттєво вплине на посадові обов`язки ОСОБА_1 , а й обороноздатність держави. 11.03.2024 через систему «Електронний суд» захисником також подані письмові пояснення в яких він зазначив, що в графі протоколу «Свідки чи потерпілі» зазначено, що свідки не залучались і велась відео зйомка. Разом з тим, 14.09.2023 під час ознайомлення з матеріалами справи захисником виявлено, що один з дисків з відеозаписом є непридатним для зчитування. Водій ОСОБА_1 не був зупинений працівниками поліції в період часу, зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення, крім того, з відеозапису взагалі не вбачається перебування ОСОБА_1 в салоні автомобіля. Під час здійснення своїх повноважень поліцейський повинен використовувати портативний відео реєстратор, отриманий за підписом у відповідному підрозділі поліції та закріплений на форменому одязі працівника поліції. Відеозапис саме з такого реєстратора є допустимим доказом наявності тих чи інших подій, зафіксованих на ньому, оскільки саме з відеозапису, здійсненому на відео реєстраторі вбачається час та дата фіксації тих чи інших подій. Однак, працівниками поліції відеофіксація здійснена епізодично, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не зафіксовано, відеозапис не відтворює подій перед зупинкою автомобіля та саму зупинку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, суд приходить до наступного.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАПу протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. Процедура проведення поліцейським огляду водія на стан алкогольного сп`яніння відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №603352 від 22.08.2023, відеозаписом з бодікамери 476030, який був долучений до матеріалів справи та досліджений судом, на якому зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння (21:40 хв. відеозапису); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.08.2023 року; рапортом інспектора поліції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник наголосили на тому, що дії працівників поліції є незаконними, адже вони не мали права проводити огляд на стан алкогольного сп`яніння у військовослужбовця ОСОБА_1 та, крім того, матеріали справи не містять доказів керування останнім транспортним засобом.

Такі доводи суд вважає безпідставними, з огляду на те, що вони цілком спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так Інспектором поліції у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було зазначено, що останній керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015р. (далі -Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Тобто, якщо у поліцейського виникла обґрунтована підозра про перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані сп`яніння, він має право направити цю особу для проведення відповідного огляду.

При аналізі відеозапису із бодікамери 476030, вбачається, що під час здійснення патрулювання працівниками поліції їм зателефонував чоловік, який повідомив, що приблизно 7 хвилин потому їхав зі сторони ОСОБА_3 та побачив особу, яка на його думку керувала автомобілем «Таврія» в стані алкогольного сп`яніння, здійснювала рух назад та поїхала у сторону Київської, при цьому, можливо, вказаний транспортний засіб мав пошкодження, на ньому було відсутнє лобове скло (10 хвилина відеозапису). Відреагувавши на вказане повідомлення, працівниками поліції виявлено транспортний засіб ЗАЗ 110308, р.н. НОМЕР_1 , поряд з яким стояв ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння, та який почав спілкуватися з працівниками поліції в статусі особи, яка керувала транспортним засобом, зокрема, декілька разів повідомив про те, що трохи не доїхав до місця проживання. З початку відеозапису ОСОБА_1 не заперечував ні ознаки алкогольного сп`яніння, ні свій статус водія та декілька разів відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Згодом ОСОБА_1 почав наполягати, що транспортним засобом не керував. Крім того, суд бере до уваги, що захисником Котова І.В. судовому засіданні визнано факт притягнення ОСОБА_1 на підставі постанови суду до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а саме за те, що 22.08.2023 о 20:55 год. в м. Харкові по вул. Тюрінська, 107, водій транспортного засобу ЗАЗ 110308, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не дотримався безпечного інтервалу та безпечної дистанції та здійснив наїзд на перешкоду, а саме бетонні блоки, у результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, травмованих немає.

Враховуючи викладене, суд не вбачає порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 та законності проведення огляду останнього на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо доводів захисника про те, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських є неналежним доказом у справі, оскільки є не безперервним та не фіксує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Разом з цим, суд враховує, що відеофіксація розпочата поліцейськими після прибуття на місце події за повідомленням невідомого чоловіка.

Підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, суд вбачає у діях ОСОБА_1 свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст.251КУпАП.

Отже суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1 порушив

п. 2.5 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відсутність в матеріалах справи, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 відеозапису №472770 не спростовують висновків суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21 01 1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

З вищезазначеного випливає, що інші доводи та пояснення захисника правопорушника є безпідставними та не обґрунтованими.

Оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тому підлягає звільненню від сплати судового збору відповідно до п.12. ч.2 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст.40-1, ч. 1 ст.130 КУпАП,ЗУ «Про судовий збір» суд,-

постановив:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанову може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її оголошення.

Повний текст постанови складено 15.03.2024.

Суддя Н.М. Бородіна