Справа № 462/5854/23 Головуючий у 1 інстанції: Пилип"юк Г.М.
Провадження № 33/811/1870/23 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 04.12.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

постановою Залізничного районного суду м. Львова від 04.12.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 23.07.2023 року о 17 год. 40 хв. у м. Львів-Рудно, на вул. Яворницького, 28а, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість шкірних покривів, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що розгляд справи проводився у його відсутності, а копію оскаржуваної постанови отримав лише 11.12.2023 року. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які би підтвердили факт керування ним транспортним засобом та законність зупинки такого автомобіля. Зазначає, що із дослідженого запису з місця події вбачається, що відеозапис проводився не безперервно, а зйомка велася на технічний запис, який не є нагрудним відеореєстратором, а мобільним телефоном працівника поліції, а тому, на його думку, такий доказ не може вважатися належним доказом у справі.

В судове засідання ОСОБА_1 та захисник Кавецький А. Ф. повторно не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та дату розгляду апеляційної скарги, про причини неявки апеляційний суд не повідомили, тому суд, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, вважає можливим провести розгляд апеляційної скарги у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

З огляду на те, що розгляд справи проводився у відсутності ОСОБА_1 , копію оскаржуваної постанови він отримав 11.12.2023 року, а апеляційну скаргу подав 20.12.2023 року, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №262784 від 23.07.2023 року, який складений особою, яка має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, їх зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у достовірності занесених у нього даних не викликає, на час розгляду справи ніким не спростований; наявним в матеріалах справи відеозаписом, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі; рапортом працівника поліції від 23.07.2023 року, в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 23.07.2023 року, згідно з якими ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, вважаю необґрунтованими з наступних підстав.

Так, відеозаписом з камер спостереження працівників поліції підтверджується, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 268 КУпАП, запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

В подальшому, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі в передбаченому законом порядку.

При цьому, останній впродовж всього спілкування з працівниками поліції на місці події жодного разу не повідомляв їм про те, що він не керував транспортним засобом, а лише зазначив, що їде з двома дітьми, чим підтвердив факт керування автомобілем.

Посилання апелянта на те, що наявним в матеріалах справи відеозаписом підтверджується те, що він зазначив працівникам поліції, що не керував транспортним засобом, не відповідає дійсності, оскільки в цей момент ОСОБА_1 зазначив, що не керує транспортним засобом в стані сп`яніння, оскільки їде з двома дітьми.

Отже, висновки місцевого суду про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі є правильними.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На відеозаписі з камер спостереження працівників поліції зафіксовані всі обставини вчинення адміністративного правопорушення, які підлягають доказуванню у справах про адміністративні правопорушення, а тому доводи апелянта про те, що відеозапис є небезперервним, як на підставу скасування постанови суду першої інстанції, вважаю необґрунтованими.

Крім того, працівниками поліції під час процедури складення протоколу ОСОБА_1 роз`яснювалося, що у зв`язку із тим, що акумулятори нагрудних камер розрядилися, подальший запис ними буде здійснюватися на мобільний телефон, а до процедури проходження огляду будуть залучені двоє свідків, про що ОСОБА_1 не заперечував, а тому доводи апеляційної скарги з цього приводу є необґрунтованими.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Залізничного районного суду м. Львова від 04 грудня 2023 року.

Постанову Залізничного районного суду м.Львова від 04 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В.Я.