Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/22/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23.02.2024смт. Доманівка

Суддя Доманівського районного суду Миколаївської області Єгорова Н.І.,розглянувши протокол, який надійшов з ВП №2 Вознесенського ВП ГУНП у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,

за ознаками адміністративного правопорушення, , передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

11.01.2024 року до Доманівського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 481886 від 24.12.2023року, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі зазначено, що 25.12.2023р. о 15:57 год, в с.Доманівка, по вулиці Героїв Небесної Сотні, водій ОСОБА_1 керував т/з "ВАЗ-2170",д/н НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння. Огляд на стан алкогольного сп"яніння зі згоди водія проведено на місці за допомогою алкотесту "Драгер", результат якого 2.32% .

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 130 ч.1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи без його участі , у письмових поясненнях себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП,не визнає.

Захисник Цюпа В.П. в письмових поясненнях просив закрити провадження у спрапві, в зв"язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч 1 ст.130 КУпАП. Поліцейським не доведено факту керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 , так доданий до протоколу відеозапис не містить доказів, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом. В момент звернення до нього працівників поліції ОСОБА_3 знаходився біля машини і не керував транспортним засобом.

Дослідивши письмові матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова від прохдження відповіднодо встановленого порядку огляду на стан сп"яніння.

Таким чином, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП , полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.

Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

При цьому, Верховний Суд у справі № 38/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст. 251 КУпАП працівники мають надати, зокрема ,відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 481886 від 24.12.2023 року, до протоколу додано відеозапис ..

Згідно дослідженого судом відеозапису з нагрудної відеокамери працівника поліції, вбачається, що працівники поліції зафіксували автомобіль "ВАЗ-2170",д/н НОМЕР_2 , який стояв біля узбіччя, а ОСОБА_1 знаходився біля автомобіля та розмовляв по мобільному телефону.. Також зафіксовано факт продуття ОСОБА_1 алкотесту. Факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , тобто моменту руху даного транспортного засобу не зафіксовано.

Будь яких інших доказів, які підтверджували б факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп"яніння ОСОБА_1 ,матеріали справи не містять.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена достатніми, допустимими та належними доказами.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 245, 247, 251, 280, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в 10 - ти денний термін з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя :Н. І. Єгорова