ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/108/24Головуючий у 1-й інстанції Базан Л.Т.
Провадження № 33/817/153/24 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Морозова В.Ю. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 січня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок в дохід держави.

Згідно постанови, суд першої інстанції визнав доведеним вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №709764 від 25.12.2023, а саме, що ОСОБА_1 , 25 грудня 2023 року о 00 год. 13 хв. в м. Тернополі по вул.Злуки, 57, керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Pajero», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, підвищена жвавість. Від проходження огляду в КПН ТОМЦСНЗ ТОР з метою встановлення наркотичного сп`яніння водій відмовився, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Морозов В.Ю. просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 січня 2024 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:

розгляд справи проводився у відсутності свідків та працівників поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення;

ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що працівники поліції чинили на ОСОБА_1 психологічний тиск;

матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відеодоказу ознак наркотичного сп`яніння;

працівниками поліції, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не було роз`яснено ОСОБА_1 його права та порядок проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння;

під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , працівниками поліції не було залучено відповідних свідків;

суд першої інстанції, при винесенні оскаржуваної постанови, не опирався на нормативно-правові акти, та практику Європейського суду, що є порушенням ст.283 КУпАП;

в матеріалах справи не міститься повний фрагмент відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції щодо події яка сталася;

в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №709764 не вказано модель, номер і серію засобу, яким велася відео фіксація;

працівниками поліції не було доставлено ОСОБА_1 до медичного закладу, з метою проходження тесту на стан наркотичного сп`яніння у лікарні;

в матеріалах справи відсутні відомості про те, чи притягувався ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за аналогічні порушення;

в матеріалах справи відсутній акт огляду водія транспортного засобу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника адвоктата ОСОБА_2 , які просили задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Що стосується клопотання захисника про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 січня 2024 року, то воно підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно з постановою судді, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута 12 січня 2024 року без участі ОСОБА_1 . Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови отримав 25 січня 2024 року, а апеляційну скаргу подано 05 лютого 2024 року.

З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянту слід поновити, так як він пропущений з поважних причин.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №709764 від 25.12.2023; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.12.2023; постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1156867 від 25.12.2023; рапорті поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Казибрід І. від 25.12.2023; довідці УПП в Тернопільській області ДПП від 26.12.2023, за якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 ; даних відеозапису із нагрудних камер працівників поліції, за якими встановлено, що ОСОБА_1 25.12.2023 о 00.13год. керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Pajero», д.н.з. НОМЕР_1 в м. Тернополі по вул. Злуки, 57, де був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР України та в процесі спілкування з останнім, у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а також зафіксовано те, як на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в КНП ТОМЦСНЗ ТОР водій відмовився.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння, доведена належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також те, що працівниками поліції не доставили ОСОБА_1 до медичного закладу є надуманими, так як вони спростовуються наявними у справі доказами. Зокрема даними відеозапису нагрудної камери (№474474) зафіксовано як працівник поліції неодноразово, у зв`язку з виявленням ознак наркотичного сп`яніння, які були озвучені ОСОБА_1 , направляв ОСОБА_1 для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі, однак водій пройти такий огляд категорично відмовився, а саме в грубій нецензурній формі заявив, що байдуже ставиться до законних вимог правцівника поліції і в медичний заклад не поїде (файл part_00000_export-vgwvm.mp4, період часу з 00:39:00 по 00:41:20 год 25 грудня 2023 року).

Наведені обставини також спростовують і пояснення ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду про те, що він відмовився проходити огляд в медичному закладі через те, що таке направлення працівник поліції здійснив через три години пілся зупинки транспорного засобу, яка відбулась о 00 год. 13 хв. 25 грудня 2023 року.

Суд апеляційної інстанції вважає такими, що не є підставою для висновку про відсутність складу правопорушення доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відеодоказу ознак наркотичного сп`яніння, оскільки відповідно до п. 2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що такий водій перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. З наявних у справі відеозаписів (файл part_00000_export-vgwvm.mp4 з 00:25:55 год) видно, що працівник поліції оголосив ОСОБА_1 виявлені ним ознаки сп`яніння, які стали причиною направлення на відповідний огляд.

Не є підставою для скасування оскарженої постанови доводи апелянта про те, що розгляд справи судом першої інстанції проводився у відсутності свідків та працівників поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення, так як клопотання про їх допит в судовому засіданні сторона захисту не заявляла і в матеріалах справи таке відсутнє. Крім того, в апеляційній скарзі не наведено жодних конкретних обставин, які би вказували на неповноту встановлених судом обставин справи, яка би викликала необхідність їх уточнення шляхом проведення допиту свідків та/або посадової особи, яка оформляла матеріали справи. Окрім того, аналіз наявних в матеріалах справи доказів в сукупності беззаперечно вказує на доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів апелянта про те, що поліцейські чинили психологічний тиск на ОСОБА_1 , оскільки стверджуючи в апеляційній скарзі, що дії працівників поліції були незаконними апелянт не наводить жодних відомостей про оскарження таких дій поліції в порядку, передбаченому КАС України, або до правоохоронних органів вищого рівня. Крім того, з наявних у матеріалах цієї справи відеозаписів нагрудних камер працівників поліції не вбачається з боку працівників поліції тиску на ОСОБА_1 . Також, з цих відеозаписів видно, що зафіксовані ними події узгоджуються з даними протоколу.

Не відповідають дійсності твердження апелянта про те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 порядок проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, так як вбачається із матеріалів справи, зокрема відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції (файл part_00000_export-vgwvm.mp4 з 00:26:20 год) працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 порядок проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що працівниками поліції, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, так як вбачається з матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративні правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , останньому було роз`яснено його права і обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Протокол підписаний особою, яка його склала і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. Зауважень щодо не ознайомлення його зі складеними матеріалами, а також не роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП, а також ст.63 Конституції України від ОСОБА_1 не надходило.

Також, дані твердження спростовуються і наявним у справі відеозаписом (файл part_00000_export-vgwvm.mp4 з 00:41:25 год), з якого вбачається, що ОСОБА_1 було ознайомлено з його правами та обов`язками.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан наркотичного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, фіксувалася поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а тому доводи апеляційної скарги про скасування постанови суду через те, що протокол не було оформлено в присутності свідків не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції, висновки якої ґрунтуються на вимогах закону (ч.2 ст. 266 КУпАП в редакції Закону № 1231-IX від 16.02.2021р.).

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи не міститься повний фрагмент відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції щодо події яка сталася, не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 , оскільки ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення наявним у справі відеозаписом зафіксовано безперервно. Відсутність у долучених до матеріалів справи відеозаписах відомостей про інші події, які не стосуються суті складеного відносно ОСОБА_1 протоколу, не спростовує факту вчинення ним правопорушення.

Не ґрунтуються на вимогах закону доводи апелянта про скасування постанови суду першої інстанції через те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №709764 не вказано модель, номер і серію засобу, яким велася відео фіксація, так як положення ст.256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративні правопорушення такої вимоги не містить.

Відсутність у матеріалах справи акта огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не є підставою для скасування оскаржуваної постанови, так як в даному випадку такий акт не складався через відмову водія від проходження огляду. Факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції є порушенням вимог п.2.5 ПДР України та утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 , а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Морозова В.Ю. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 січня 2024 року, відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя