Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Бордюженко Е.Р., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бордюженко Елли Ростиславівни на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 лютого 2024 року, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді Гололобова Олександра Анатолійовича, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 09.12.2023 року о 14:35 год., в м. Луцьку по вул. Полонківська, керуючи транспортним засобом HONDA FR-V, д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не врахував дорожньої обстановки, при зустрічному роз`їзді не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення із транспортним засобом SKODA Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався назустріч. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, що призвело до матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Бордюженко Е.Р. вважає постанову судді незаконною. Вказує на те, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124. Просить оскаржувану постанову судді скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Бордюженко Е.Р., які підтримали подану скаргу та просили її задовольнити, потерпілої ОСОБА_2 , яка заперечила доводи апеляційної скарги та просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Дані вимоги Закону та роз`яснення пленуму ВСУ суддею першої інстанції при розгляді справи були дотримані.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №418588 від 09.12.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.п.2.3б, 13.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ст.124 КУпАП.

За змістом ст.124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В пунктах 2.3б та п.13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, передбачено, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, а також те, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Як визначено п. 1.10 ПДР України безпечний інтервал це відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Безпечного інтервалу, щоб унеможливити створення небезпеки для дорожнього руху, також необхідно дотримуватися й при зустрічному роз`їзді (п. 13.3 ПДР України).

З аналізу вищенаведених норм КУпАП та ПДР України вбачається, що відповідальність за ст.124 КУпАП може настати лише для учасника дорожнього руху, який порушив Правила дорожнього руху України і внаслідок цього виникло пошкодження, зокрема транспортного (их) засобу (ів).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується не визнав. При цьому пояснив, що 09.12.2023 року на вул. Полонківська в Луцьку, до моменту зіткнення з іншим транспортним засобом, він рухався на ділянці дороги, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку. З обох країв проїжджої частини були снігові насипи, що звужувало її загальну ширину. У цей час йому назустріч рухався автомобіль SKODA Fabia, під керуванням ОСОБА_2 . В певний момент остання розпочала маневр об`їзду вибоїни на дорожньому полотні, внаслідок чого допустила виїзд на смугу зустрічного руху, яку в той час займав він. Зазначена обставина стала причиною виникнення розглядуваної ДТП. Вважає, що складена працівниками поліції схема місця ДТП не відображає реальних обставин події, оскільки у ній не відображена наявність снігових насипів обох узбічь дороги та вибоїни на смузі руху, яку займала ОСОБА_2 , а розміри проїжджої частини визначені не вірно. Зауваження до схеми місця ДТП ним не вносилися.

Водночас, захисник ОСОБА_1 адвокат Бордюженко Е.Р. просила закрити провадження у справі щодо її підзахисного, у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого за ст. 124 КУпАП правопорушення. Також зауважила, що 01.02.2024 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було винесено постанову, якою ОСОБА_2 визнано винною у ДТП, яка сталася 09.12.2023 року о 14:35, в м. Луцьку по вул. Полонківська.

Проте такі їх доводи до уваги не приймаються з огляду на наступне.

Доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, стверджується дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 418588 від 09.12.2023 року (а.с.1);

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 (а.с.3);

- схемою місця ДТП, яка сталася 09.12.2023 року о 14:35 год., в м. Луцьк по вул. Полонківська, на якій зафіксовано механізм ДТП, а також розташування транспортних засобів HONDA FR-V, д.н.з. НОМЕР_1 , SKODA Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 після їх зіткнення між собою (а.с.5);

- фото - таблицею, на якій зафіксовано видимі механічні пошкодження на транспортних засобах HONDA FR-V, д.н.з. НОМЕР_1 , SKODA Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 , а також їх місце розташування після зіткнення між собою на проїжджій частині дороги (а.с. 6).

В місцевому та апеляційному суді потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що до моменту зіткнення вона рухалася у межах займаної смуги та жодних маневрів не вчиняла. У свою чергу, зіткнення із транспортним засобом, під керуванням ОСОБА_1 сталося безпосередньо у той час, коли останній здійснював об`їзд снігового насипу, який був за напрямом його руху на узбіччі. Ствердила, що схема місця ДТП достовірно відображає дорожню обстановку, яка сталася 09.12.2023 року о 14:35, в м. Луцьку по вул. Полонківська.

Як вбачається з матеріалів справи, ДТП за участі транспортного засобу HONDA FR-V, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу SKODA Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , сталася 09.12.2023 року о 14:35, в м. Луцьку по вул. Полонківська, на ділянці дороги, яка має по одній смузі для руху в кожному з напрямків. До моменту зіткнення обидва водії рухалися на зустріч один одному.

Так, з долученої до матеріалів справи фото - таблиці, вбачається, що вказана ділянка проїжджої частини у день ДТП мала нашарування снігу з обох її боків (а.с. 6).

Таким чином, кожен з водіїв, під час руху повинен був враховувати таку дорожню обстановку та відповідно реагувати на її зміну.

В ході розгляду справи місцевим судом, був допитаний в якості свідка інспектор взводу № 2 роти № 3 БУПП у Волинській обл. ДПП ст. лейтенант поліції ОСОБА_3 пояснив суду, що він перебував у складі екіпажу, який здійснював оформлення розглядуваної ДТП. Перебуваючи на місці події ним було встановлено, що через наявне обабіч дороги снігове нашарування обидва водії транспортних засобів HONDA FR-V, д.н.з. НОМЕР_1 , та SKODA Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 , змушені були рухатися ближче до середини проїжджої частини. При зустрічному роз`їзді обидва учасника ДТП повинні були враховувати таку дорожню обстановку, проте таких вимог ПДР України не дотрималися.

Зі схеми місця ДТП, яка сталася 09.12.2023 року о 14:35, в м. Луцьку по вул. Полонківська, слідує, що ділянка проїжджої частини, де відбулася подія, яка є предметом здійснення даного провадження, має загальну ширину 6,5 м. У свою чергу, місце зіткнення транспортних засобів HONDA FR-V, д.н.з. НОМЕР_1 , та SKODA Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 , відбулося у місці, яке має відступ 3,25 м. від краю проїжджої частини, тобто безпосередньо по середині дороги.

Будь яких належних та допустимих доказів, які б ставили під сумнів достовірність даних, зафіксованих у схемі місця ДТП, ОСОБА_1 та його захисником в ході здійснення провадження не надано, а апеляційним судом таких доказів не отримано.

Більше того, як вбачається із вищевказаної схеми ДТП, остання була підписана учасниками події, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без будь яких зауважень та доповнень до неї.

Відтак, апеляційний не приймає до уваги доводи сторони захисту про невідповідність схеми місця ДТП реальним обставинам події.

При цьому, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що відсутність на схемі місця ДТП нанесення наявного на той момент снігового нашарування обабіч проїжджої частини в жодній мірі не впливає на правильність визначення безпосереднього місця зіткнення транспортних засобів.

Вищевказані обставини свідчить про те, що як ОСОБА_2 , так і ОСОБА_1 , в момент зіткнення знаходилися фактично на середині проїжджої частини (умовно на розподільчій смузі).

Таким чином, вищенаведене дає підстави для об`єктивного висновку про те, що ОСОБА_1 при зустрічному роз`їзді з транспортним засобом під керуванням ОСОБА_2 не дотримався безпечного інтервалу.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис із камер зовнішнього відеоспостереження нежитлового приміщення магазину «Грибочок», яке знаходиться на прилеглій території від місця ДТП, не спростовує вищезазначених висновків суду.

Те, що ОСОБА_2 постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.02.2024 року було визнано винною у ДТП, яка сталася 09.12.2023 року о 14:35, в м. Луцьку по вул. Полонківська, сама по собі, не виключає наявності в діях ОСОБА_1 порушення вимог ПДР України.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Усі твердження сторони захисту не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і, на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

А тому, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності та постановив законне судове рішення про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Таким чином, постанова судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 лютого 2024 року є законною та такою, що винесена відповідно до вимог КУпАП, так як підстави для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні. Не було здобуто таких, і в ході апеляційного розгляду справи.

А відтак, апеляційну скаргу апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бордюженко Е.Р. слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову судді щодо ОСОБА_1 , без змін відповідно до ст.294 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бордюженко Елли Ростиславівни залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 , без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію постанови, у відповідності до ст. 295 КУпАП, протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя

Волинського апеляційного суду В.А. Подолюк