ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2024 Справа №607/24030/23 Провадження №3/607/868/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Чорненького Я.Б., представника потерпілого адвоката Питель Т.І., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Львова, студента 4 курсу Львівського національного університету природокористування, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні встановлено, що громадянин ОСОБА_1 01 грудня 2023 року о 07 год. 05 хв., керуючи автомобілем марки «Chevrole Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Тернополі на перехресті вулиць С.Будного Львівська, не був достатньо уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення із автомобілем марки «Volkswagen Transporter» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 «б», 12.1, Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та суду пояснив, що 01 грудня 2023 року близько 07.00 год. він рухався своїм автомобілем марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , головною дорогою і з сторони м. Львова із швидкістю не більше 50 км/год, оскільки дорога у цей день була слизькою та нерозчищеною від снігу. Під`їжджаючи до перехрестя вулиць С.Будного Львівська в м. Тернополі, де в подальшому відбулося ДТП, побачив попереду автомобіль, який виїхав на перехрестя з другорядної дороги та здійснив поворот у сторону м. Львова, а позаду їхав автомобіль «Volkswagen Transporter», який наблизився до стоп-лінії та зупинився, а тому він безпечно продовжував рух, оскільки вважав, що водій вказаного автомобіля його пропустить, натомість наблизившись до нього, той почав рух. Відтак, щоб уникнути зіткнення, він застосував сигнал і спробував обійти його з правої сторони, оскільки по зустрічній рухались інші транспортні засоби. В момент коли він почав гальмувати, його транспортний засіб занесло, та подумавши, що можливо ще уникнути зіткнення, за метрів три до автомобіля «Volkswagen Transporter» він застосував ручні гальма, однак даний маневр не врятував ситуацію, внаслідок чого його автомобіль переднім бампером заїхав у лівий бік автомобіля ОСОБА_2 . При цьому зауважив, що саме автомобіль «Volkswagen Transporter» під керуванням ОСОБА_2 створив йому перешкоду, оскільки він перетнув стоп-лінію, більше того на йому думку ОСОБА_2 рухався не по своїй смузі, оскільки його смуга знаходилася лівіше, а він їхав по аварійному трикутнику. Також вказав, що зіткнення відбулося на смузі його руху, та від удару їх викинуло на смугу руху якою рухався ОСОБА_2 .

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Чорненький Я.Б. в судовому засідання вказав, що його довіритель діяв у стані крайньої необхідності, оскільки водій автомобіля «Volkswagen Transporter» створив перешкоду, виїхавши передньою частиною свого автомобіля на головну дорогу по якій рухався ОСОБА_1 , та як доказ даного факту просить долучити фотознімки на яких зафіксовано розміщення транспортних засобів після самого зіткнення. Відтак на його переконання саме внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 відбулася дорожньо-транспортна пригода.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що 01 грудня близько 07.00 він рухався своїм автомобілем марки «Volkswagen Transporter» державний номерний знак НОМЕР_2 , із вул. С.Будного м. Тернополя в сторону м. Львова, при цьому вказав що перед ним рухався інший транспортний засіб, який на перехресті виїжджаючи з другорядної на головну дорогу, не зупиняючись здійснив поворот ліворуч. Так, під`їжджаючи до перехрестя з вулицею Львівська, він керуючи своїм транспортним засобом, зменшив швидкість та перед проїжджою частиною головної дороги загальмував, для виконання вимоги знаку 2.1 «Дати дорогу», що знаходиться на даній ділянці дороги. Більше того перед виїздом на головну дорогу міститься дорожня розмітка у виді лінії, однак стверджувати однозначно чи вона була суцільна чи переривчаста не може, оскільки у вказаний день були досить погані погодні умови та на проїжджих частинах була снігова «каша». При цьому зазначив, що коли він зупинив свій автомобіль, то побачив із лівої сторони світло фар автомобіля, який рухався в сторону м. Тернополя досить швидко, і вже за секунду відчув удар у лівий бік свого транспортного засобу. Також вказав, що зіткнення відбулося не на головній дорозі, а на його смузі руху де він зупинив свій автомобіль «Volkswagen Transporter».

Представник потерпілого адвокат Питель Т.І. в судовому засіданні звертає увагу суду на те, що ОСОБА_2 лінія перед головною дорогою не була перетнута, тобто він не виїжджав на головну дорогу, а зупинився перед нею, для виконання вимоги дорожнього знаку 2.1. Також вважає, що саме транспортний засіб який рухався перед ОСОБА_2 створив аварійну ситуацію, не надавши перевагу в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі. Крім цього зазначає, що ОСОБА_1 застосував екстрене гальмування коли транспортний засіб який рухався перед «Volkswagen Transporter», переїхав перехрестя та повернув у напрямку м. Львова. Як доказ наданих ним та його довірителем пояснень, просить долучити до матеріалів справи носій з відеореєстратора ОСОБА_2 .

Заслухавши учасників судового розгляду, ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.62 Конституції України: обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи - ст. 280 КУпАП.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Окрім цього, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як встановлено в судовому засіданні, громадянин ОСОБА_1 01 грудня 2023 року о 07 год. 05 хв., керуючи автомобілем марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Тернополі на перехресті вулиць С.Будного Львівська, не був достатньо уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення із автомобілем марки «Volkswagen Transporter» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспорті засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до п. 2.3 «б» для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Крім цього відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Аналізуючи вказані положення ПДР України, враховуючи зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що у даній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п.2.3 «б», 12.1 ПДР України та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням наслідків у вигляді ДТП.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року в справі № 177/525/17(2-а/177/23/17) вказав, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , його вина у вчиненні ним адміністративного правопорушення повністю доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №630697 від 01.12.2023; схемі місця ДТП, яка сталася 01.12.2023 в м. Тернополі на перехресті вул. Львівська - С.Будного, та на якій зафіксовано місце розташування на проїзній частині транспортних засобів, причетних до ДТП. Після зіткнення автомобілі знаходяться на другорядній дорозі на лівій смузі руху. Характером отриманих транспортними засобами під час ДТП ушкоджень підтверджується, що безпосередньо в момент зіткнення автомобілі контактували лівими боковими сторонами. Зазначена схема місця ДТП підписана інспектором поліції та обома водіями, та не містить будь-яких зауважень щодо її змісту; письмових поясненнях ОСОБА_3 від 01.12.2023; письмових поясненнях ОСОБА_1 від 01.12.2023.

Окрім цього вина ОСОБА_1 .П доводиться оглянутим в судовому засіданні відеозаписом із відеореєстратора автомобіля «Volkswagen Transporter», долученого представником потерпілого. Так із даного відео вбачається, що автомобіль «Chevrole Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухається із сторони м. Львова по головній дорозі та наближаючись до перехрестя вулиць Львівська Будного, водій вказаного автомобіля здійснює гальмування, при цьому частково з`їжджає із смуги руху, якою рухається в праву сторону. Відтак автомобіль під керуванням ОСОБА_1 заносить, під час чого він не впоравшись із керування здійснює зіткнення із автомобілем марки «Volkswagen Transporter» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який стояв на перехресті та мав намір розпочати рух з другорядної на головну дорогу в сторону м. Львова.

Таким чином внаслідок ДТП автомобіль «Chevrolet Aveo» та автомобіль «Volkswagen Transporter» отримали пошкодження лівих їх частин, що також підтверджується фотофіксацією наданою у судовому засіданні захисником особи яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідженою схемою місця ДТП. Крім цього наявні пошкодження автомобілів узгоджується із поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілим наданими під час оформлення адміністративних матеріалів на місці ДТП, так і під час судового засідання.

Крім цього з відео чітко видно, що на головній дорозі по якій рухався автомобіль «Chevrolet Aveo», відсутні зустрічні транспортні засоби у момент коли ОСОБА_1 виявивши, на його думку, перешкоду почав гальмувати, тобто його пояснення щодо наявності на зустрічній смузі головної дороги автомобіля, який унеможливив об`їхати «Volkswagen Transporter» з лівої сторони задля уникнення зіткнення з ним, не є правдивими.

Також з даного відео вбачається, що автомобіль «Volkswagen Transporter» під`їжджаючи до головної дороги не здійснював зупинку два рази, як про це у своїх пояснення стверджує ОСОБА_1 , оскільки знову ж таки на відео зафіксовано, що автомобіль «Volkswagen Transporter» під керування ОСОБА_2 безупинно рухається другорядною дорогою та наблизившись до головної дороги лише в той момент здійнив зупинку свого транспортного засобу.

При цьому слід зауважити, що на відео також зафіксовано транспортний засіб, який рухався попереду автомобіля ОСОБА_2 , та здійснив виїзд з другорядної дороги повернувши на ліво у напрямку м. Львова без зупинки, що на думку суду не виключає того факту, що ОСОБА_1 виявивши попереду перешкоду, а саме вказаний автомобіль, міг застосувати гальмування при цьому не врахувавши дорожню обстановку та не вибравши в установлених межах безпечної швидкості руху, таким чином не впоравшись із керуванням допустив зіткнення із автомобілем «Volkswagen Transporter».

Аналізуючи вищевказане відео, а також вищевказані докази, на думку суду, безсумнівно є всі підстави вважати, що пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щодо виконання ним вимог ПДР, а саме те, що він намагаючись уникнути зіткнення, звернув вправо, проте уникнути дорожньо -транспортної пригоди не вдалося, через ряд обставин, зокрема несприятливі погодні умови, тощо, суперечать дійсним обставинам справи та не відповідають дорожній обстановці, адже саме нехтування водієм ПДР України стало причиною дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 01.12.2023. При цьому слід зазначити, що керуючи автомобілем за несприятливих погодних умов, водій повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, і при необхідності прийняти необхідні міри до безпечного керування у тому числі до зниження швидкості руху автомобіля.

Крім того, що стосується пояснень потерпілого ОСОБА_2 то суд зазначає наступне. Так пояснення останнього відібрані під час дорожньо - транспортної пригоди та надані ним в судовому засіданні узгоджуються між собою, більше того на відеозаписі долученого його представником, вбачається що на момент зіткнення транспортних засобів, автомобіль ОСОБА_3 знаходиться у нерухомому стані. При цьому досліджувати чи виїхав він частково на головну дорогу, як про це у своїх поясненнях стверджують ОСОБА_1 та його захисник, що на їх думку стало причиною ДТП, суд не може, оскільки суд розглядає справу про адміністративне правопорушення лише в межах обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходитиме за межі своєї компетенції.

При цьому, суд не може взяти до уваги позицію захисника Чорненького Я.Б. та Садохи Н.Б.П., що останній діяв у стані крайньої необхідності та розцінює такі твердження як обрану лінію захисту у справі.

Відповідно до ст. 18 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Проте, у даному випадку, за обставин що склалися, посилання на стан крайньої необхідності виключається, оскільки водій ОСОБА_1 , не порушуючи вимоги п. 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху України, міг уникнути ДТП, тобто небезпека могла бути усунута іншими засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

При цьому суд зауважує, що ОСОБА_1 реалізувавши своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону.

Аналізуючи пояснення усіх учасників судового засідання, а також зібрані, оголошені, досліджені та проаналізовані в судовому засіданні матеріали справи в їх повній сукупності, суд приходить до переконання про порушення вимог ПДР України ОСОБА_1 .

За таких обставин суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника ОСОБА_1 , його майновий стан та приходить до переконання, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 124, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) в дохід держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Cуддя С. В. Кунцьо