Провадження № 3/243/1195/2024
Справа № 243/1873/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Агеєва О. В. розглянувши матеріали, які надійшли із Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст. ч.5 126, ч.2 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА

22 лютого 2024 року о 21 год. 20 хв. біля б. 55, по вул. Світлодарській у м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області, водій ОСОБА_1 , повторно, протягом року, керував транспортним засобом Citroen Saxo з номерними знаками НОМЕР_2 , з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю із ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, 22 лютого 2024 року о 21 год. 20 хв. біля б. 55, по вул. Світлодарській у м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області, водій ОСОБА_1 , повторно, протягом року, керував транспортним засобом Citroen Saxo з номерними знаками НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до ч.5 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив.

За правилами статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення справи. Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч.5 ст 126 КУпАП, ч. 2 ст. 130 КУпАП .

Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд наголошує на тому, що за своїм змістом ст. 268 КУпАП націлена саме на добросовісне користування своїми правами та можливість на умовах змагальності їх захищати.

Судом встановлено, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про час та місце розгляду справи в суді ОСОБА_1 , також був повідомлений, однак не вжив заходів для явки до суду, в свої поясненнях, наданих до протоколу про адміністративне правопорушення вказав (мовою оригіналу) «….пройти тест на наркотичні засоби я відмовився, оскільки вживаю ліки ..не наркотичні засоби..».

Попри те, що особа не отримала або ухилилася від отримання судової повістки, її право на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. Таким чином, особі повинно бути відомо про час і місце розгляду справи, оскільки є можливість стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. З таким висновком погодився ЄСПЛ у рішенні у справі В`ячеслав Корчагін проти Росії № 12307/16.

З огляду на те, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явилася, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, крім цього в протоколі про адміністративне правопорушення була попереджена про дату судового засідання, не вживала заходів для явки до суду, не подавала письмових заперечень проти протоколу, її поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

протоколом серії ААД № 735669 про адміністративне правопорушення від 22 лютого 2024 року, складеного уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку, згідно із яким 22 лютого 2024 року о 21 год. 20 хв. біля б. 55, по вул. Світлодарській у м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області, водій ОСОБА_1 , повторно, протягом року, керував транспортним засобом Citroen Saxo з номерними знаками НОМЕР_2 , з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю із ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП. В протоколі зазначено що посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалося;

адмінпрактика відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення;

рапорт інспектора взводу Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, відповідно до якого 22 лютого 2024 року о 21 год. 20 хв. біля б. 55, по вул. Світлодарській у м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області, водій ОСОБА_1 , повторно, протягом року, керував транспортним засобом Citroen Saxo з номерними знаками НОМЕР_2 , з наявними алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю із ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, крім цього ОСОБА_1 керував транспортним засобом без посвідчення водія, оскільки рішенням суду був позбавлений права керування транспортними засобами;

рапорт поліцейського відповідно до якого при зупинці ОСОБА_1 було встановлено, що він не має права керування транспортними засобами, та було складено протокол відносно нього за ч.1 с. 126 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

протоколом серії ААД № 735365 про адміністративне правопорушення від 22 лютого 2024 року, складеного уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку, згідно із яким 22 лютого 2024 року о 21 год. 20 хв. біля б. 55, по вул. Світлодарській у м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області, водій ОСОБА_1 , повторно, протягом року, керував транспортним засобом Citroen Saxo з номерними знаками НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до ч.5 ст. 126 КУпАП;

адмінпрактика, відповідно до якої 08 квітня 2023 року на ОСОБА_1 було накладено стягнення у виді штрафу за адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП.

У судовому засіданні було досліджено відеозаписи, додані до протоколів про адміністративне правопорушення, перші дві хвилини відеозапису тривають 2 хв. на яких йде картинка чорного кольору, після чого поліцейський підходе до чоловіка, який представляється ОСОБА_1 та роз`яснює йому, що він керував транспортним засобом без посвідчення водія, а тому на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення передбачений ч.1 ст. 126 КУпАП, розяснює права, після чого запис закінчується. Суд вказує на те, що на відеозаписі відсутні керування транспортного засобу ОСОБА_1 , зупинка ОСОБА_1 , а також відсутня процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП, роз`яснення прав та обов`язків ОСОБА_1 , щодо проходження огляду на стан сп`яніння. Тобто зазначений відеозапис відтворює тільки складання протоколу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із аналізу положень вказаної норми Закону слід зробити висновок, що під час розгляду даної категорії справ однією з обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є керування особою транспортним засобом.

У п. 2 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті" вказано, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування (водії транспортних засобів, інші особи, що керували транспортними засобами ч.ч. 1-4 цієї статті; судноводії - ч. 5 цієї статті; інші особи, які керували річковими або маломірними суднами, - ч. 6 цієї статті).

Згідно абз.4 п.27 вище зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду роз`яснено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли водій почав рухатись.

Керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

20.02.2019 року Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рамках справи №404/4467/16-а зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення "водія" унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Окрім того, слід зазначити, що під час розгляду справи, порушень допущених працівниками поліції при складанні протоколу судом не виявлено. Протокол про адміністративне правопорушення містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Відповідно до ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 2.7 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції уповноваженими особами Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту у видихуваному повітрі мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Поліцейськими вказані вимоги законодавства не дотримані.

На наданому в якості доказу відеозаписі відсутні керування транспортного засобу ОСОБА_1 , зупинка ОСОБА_1 , а також відсутня процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП, роз`яснення прав та обов`язків ОСОБА_1 , щодо проходження огляду на стан сп`яніння. Тобто зазначений відеозапис відтворює тільки складання протоколу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Також, суд звертає увагу, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним безумовним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Відсутність в справі доказів факту керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння - виключає можливість притягнення її до відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки не містить необхідної для цього складової - доведення факту керування транспортним засобом.

Технічні записи працівників поліції, не містять факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Суд вважає при цьому, що протокол про адмінправопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься повинна ґрунтуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото- та відео- фіксації, поясненнях свідків тощо.

При цьому суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, адже діючи таким чином, він неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Оцінивши наведені докази в їх сукупності, враховуючи обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та доведеність його вини.

Однак, частина 5 ст. 126 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті (керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами), та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

З матеріалів справи, а саме адмінпрактики, наданої в якості доказів до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 січня 2024 року було накладено адміністративне стягнення за керування ОСОБА_1 транспортним засобом без права керування від 19 листопада 2023 року. Тобто в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги характер правопорушення та відомостей про особу правопорушника, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, за ч.5 ст.126 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу .

Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 36, 126, 130, 268, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст 126 КУпАП у виді штрафу в дохід держави, отримувач коштів: Донецьке ГУК/м.Донецьк/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0005001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп., з позбавлення права керування транспортними засобами строком на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави - отримувач коштів: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП - провадженням закрити, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Олена Володимирівна Агеєва