Справа № 743/98/24
Провадження №3/743/93/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року смт. Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді: Кравчук М. В.

за участю секретаря: Марченко А. В.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі міського типу Ріпки матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, до адміністративної відповідальності не притягувався, за статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До Ріпкинського районного суду Чернігівської області надійшов протокол серії ВАВ № 900196, складений 17.01.2024 р., у якому зазначено, що 29.12.2023 р. близько 08 год 00 хв ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні комунального підприємства «Водопостач» ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, наніс два удари кулаком громадянину ОСОБА_2 , внаслідок чого порушив громадський порядок та спокій громадян, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

У судових засіданнях 30.01.2024 р., 04.03.2024 р., 26.03.2024 р. ОСОБА_1 вину не визнав та показав, що наявні в матеріалах справи пояснення свідків написані під тиском начальника організації, в якій вони працюють, зазначив, що він є культурною людиною, нецензурну лайку не вживає, вважає, що у цій справі він має мати статус потерпілого, а не порушника. Зазначив, що неодноразово звертався до організації в інтересах громадськості з метою укладення договору на вивезення нечистот з приватних домоволодінь, де відсутня централізована каналізація, оскільки без укладення таких договорів споживачі не мають змоги отримувати субсидії. Йому було відмовлено неодноразово в усній формі. Того дня він з`явився з тим же питанням. На що керівник підприємства в черговий раз йому відмовив та сказав, що якщо він хоче написати письмове звернення, то може писати. У той час у кабінеті керівника відбувалася нарада з працівниками підприємства. ОСОБА_1 сів у приймальні та написав письмову заяву, передав секретарю для реєстрації. Втім, секретар заяву не зареєструвала, а пішла до керівника питати, що з нею робити. У цей час двері у кабінет були відкриті і ОСОБА_3 здалося, що ОСОБА_4 відповів їй у зневажливому тоні до нього. Після цього ОСОБА_5 підійшов до кабінету, став у дверях та почав пояснювати ОСОБА_6 про недопустимість нечемного поводження, нагадав, що ОСОБА_4 на сесії обіцяв йому вирішити це питання. У цей час, як йому здалося, ОСОБА_4 кивнув головою своєму синові, ОСОБА_7 , який також там працює та сидів поруч із батьком, після чого ОСОБА_8 піднявся і, підійшовши до ОСОБА_9 , виштовхав його з дверей у коридор. ОСОБА_1 повідомив суд, що оскільки до нього було застосоване фізичне насилля, то він почав пручатися, однак можливість завдання ним удару по обличчю правою рукою заперечив, так як у правій руці тримав пакет з документами, який продемонстрував у судових засіданнях. У подальшому у коридорі ОСОБА_2 продовжив свої протиправні діяння, вдарив ОСОБА_1 по обличчю, розбивши йому окуляри. Вибігли чоловіки та почали їх рознімати. У ОСОБА_1 був забруднений бік об стіну. Після чого ОСОБА_1 покинув приміщення, звернувся до лікарні, оскільки відчув погіршення стану здоров`я, та до правоохоронного органу з приводу даної події. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що ніколи не висловлюється нецензурно, є членом ВТ «Просвіта» ім. Т. Шевченка, був членом ОСОБА_10 , статути яких передбачають наявність у їх членів високої моралі та заборону нецензурних висловлювань. У стані алкогольного сп`яніння він не був. А відтак повністю заперечив факт нецензурної лайки зі свого боку.

Просив звернути увагу суду на ту обставину, що попри зазначення у протоколі дати його отримання, примірник протоколу йому вручений не був, у протоколі не зазначено свідків, не проводилось освідування на стан алкогольного сп`яніння, а сам протокол складений з порушенням законодавства щодо строку його складення (не у день вчинення правопорушення, а значно пізніше).

Окремо ОСОБА_1 зауважив, що оскільки нецензурної лайки, а отже і порушення спокою громадян, не було, то поліцейським зазначено невірну кваліфікацію, з огляду на що просив визнати протокол недопустимим доказом.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні 26.03.2024 р. вказав, що 29.12.2023 р. зранку у них була нарада, під час якої зайшов ОСОБА_1 і почав вимагати на підвищених тонах, щоб з ним уклали договір на відкачку каналізації в приватному секторі, почав погрожувати, що повиганяє їх усіх, вони тут працювати не будуть. Під час розмови ОСОБА_1 та ОСОБА_11 у ОСОБА_2 задзвонив телефон, і так як ОСОБА_1 стояв у дверях, то він, підійшовши до нього, з метою виходу у коридор, щоб поспілкуватися по телефону, сказав йому: «Дядько, посунься», взяв його руками за талію, щоб передвинути з місця, і коли вже вийшов, то відчув удар у спину. Коли він обернувся, то отримав правою рукою від ОСОБА_1 удар по обличчю.

У судовому засіданні 04.03.2024 р. свідок ОСОБА_12 , який працює головним інженером у КП «Водопостач», показав, що приблизно о 08 годині 10 хвилин, коли він перебував на нараді у начальника (сидів у кабінеті під стіною), у двері зайшов ОСОБА_1 та почав говорити керівнику щодо укладення договору на відкачування нечистот. ОСОБА_4 відповів йому, що вони такий договір дати не можуть, та сказав, щоб ОСОБА_5 заплатив за послугу і йому випишуть квитанцію про оплату. ОСОБА_13 підвищив тон і ОСОБА_4 сказав йому йти писати заяву. В цей час ОСОБА_8 почав виходити із кабінету. ОСОБА_5 стояв у цей час у дверях. ОСОБА_5 стусонув його у спину, а потім вдарив правою рукою. Після цього свідок бачив у ОСОБА_14 розбиту губу і набряклу щоку. Що відбувалося далі свідок не бачив.

Інші свідки, пояснення яких наявні в матеріалах справи ( ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ) судом не опитувались у зв`язку з порушенням процедури відібрання пояснень, оскільки дані свідки перебували під час надання пояснень у коридорі приміщення суду біля зали судових засідань та чули пояснення свідка ОСОБА_12 . З цих підстав ОСОБА_1 заперечив проти їх опитування та такі заперечення були задоволені судом.

Свідок ОСОБА_17 , дільничний офіцер поліції, зазначив, що він був на службі та йому подзвонив колега ОСОБА_18 , який повідомив, що в приміщенні «Водопостач» щось відбувається, залучив його до перевірки. Після приїзду на місце події було з`ясовано, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відбувся конфлікт. Також зазначив, що бачив у ОСОБА_2 забій на губі. Фіксування на бодікамеру він не здійснював. Ним особисто було відібрано пояснення у двох свідків. Будь-яких інших процедурних дій він не вчиняв.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Статтею 173 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У пункті 13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 288/1158/16-к зазначено, що обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.

Також в абз. 2 п. 15 вищевказаної постанови зазначено, що за відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

З пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_12 та ОСОБА_2 вбачається, що між ОСОБА_1 та працівниками підприємства існує довготривалий конфлікт з приводу відмови в укладенні договору на надання послуг.

Жодними доказами не підтверджується, що ОСОБА_1 переслідував мету протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.

Натомість, з обставин події вбачається особистий мотив посягання через довготривалі неприязні відносини з керівником підприємства та його працівниками, які перебувають у родинних відносинах з керівником, в тому числі і з його сином, що є потерпілим. Наявність такого особистісного конфлікту, а також неприязні з боку ОСОБА_1 , прослідковувалась і у судових засіданнях.

Зважаючи на це, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 мотиву безпідставної та явної неповаги до суспільства, з огляду на що провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Окремо суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

У протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено про те, що ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим, в тому числі, порушив спокій громадян.

В той же час, з показань свідка ОСОБА_12 вбачається, що нецензурної лайки він не чув, а також не зазначено про погрози фізичною розправою, а ним надано пояснення, що ОСОБА_1 спілкувався на підвищених тонах.

З огляду на це, не знайшли свого підтвердження матеріалами справи та показаннями свідка обставини нецензурної лайки та погроз фізичною розправою з боку ОСОБА_1 , що також має вплив на правильність кваліфікації складу правопорушення, оскільки така кваліфікація не відповідає показанням свідка.

Щодо інших доводів учасників справи суд оцінки не надає, позаяк встановлення невірної кваліфікації складу правопорушення є самостійною підставою для закриття провадження у справі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Підстави для вирішення питання про стягнення судових витрат відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 401, 173, 221, 245-249, 276-279, 280-295 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , передбаченої статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ріпкинський районний суд Чернігівської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М. В. Кравчук