КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/1093/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року місто Київ

справа № 756/15195/23

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника-адвоката Фогель Володимира Володимировича,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 18 грудня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.185 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 18 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 діб.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді та закрити провадженняпо справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що суд першої інстанції не звернув увагу, що злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від захисту особою своїх прав.

Вказував, що відповідно до ст.185 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції. Отже, непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Зазначав, що у складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП №316833 від 04 листопада 2023 року зазначено, що він 03 листопада 2023 року о 23:30 хв. відмовився виконувати наполегливі неодноразові повторення законні вимоги патрульної поліції, а саме чинив супротив та опір під час затримання.

Посилався на те, що він у протоколі написав, що не згоден з обвинуваченням. Був прив`язаний ременем безпеки та був побитий в автівці співробітником поліції. Сам не раз пропонував вийти.

Вважає, що у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано суть правопорушення, а саме не зазначено яким нормативним актом передбачено законність вимоги поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, оскільки ст.185 КУпАП є бланкетною нормою Закону, не вказано яке правопорушення він вчинив, у зв`язку з чим не реагував на вимогу працівника поліції 03 листопада 2023 року о 23:30 хв. припинити це правопорушення, та в чому конкретно полягала злісна непокора.

Вказував, що його машина була припарковано, двигун не працював, двері не були зачинені, він був за кермом та був пристебнутий паском безпеки.

Зазначав, що будь-які належні, допустимі та достовірні докази, які б з достатністю вказували на наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП у справі відсутні.

Посилався на те, що суд першої інстанції не надав оцінки документам, які ним додавалися до пояснень, а саме: фото перелому кісті правої руки; фото синців, зсадин голови, лиця, колін; довідці з травмпункту; протоколу про вчинення кримінального правопорушення в ДБР.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Статтею 7 КпАП України визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП та накладаючи на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 діб, виходив з того, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП та його винність повністю доведена і підтверджується всією сукупністю доказів по справі.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Слід зазначити, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та ін.

Правопорушення, передбачене статтею 185 КУпАП, обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського - це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення, необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких, як перебування працівників поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Саме на таке тлумачення посилається й Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011.

При цьому, злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від захисту особою своїх прав. Відповідно до статті 185 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції. Отже, непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №316833, 03 листопада 2023 року о 23.30 год. в місті Києві по проспекту Степана Бандери, 21, громадянин ОСОБА_1 відмовився виконувати наполегливі неодноразові повторення законної вимоги патрульної поліції, а саме чинив супротив та опір під час затримання, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

У вказаному протоколі у графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності по суті порушення» ОСОБА_1 зазначено, що він не згоден з обвинуваченням. Був прив`язаний ременем безпеки та був побитий в автівці співробітником поліції. Сам не раз пропонував вийти.

На обґрунтування вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП матеріали справи містять також протокол про адміністративне затримання ОСОБА_3 АЗ №066635 від 03 листопада 2023 року та записи з нагрудних камер поліцейських №№473833, 473263, 475440, 472861, 472661, 471651.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - ОСОБА_2 пояснив, що 23 листопада 2023 року відносно ОСОБА_1 було складено три протоколи про адміністративне правопорушення, а саме: за ст.185, ч.1 ст.122-2 та ч.5 ст.122 КУпАП та останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2 та ч.5 ст.122 КУпАП.

Так, постановою Оболонського районного суду міста Києва від 22 листопада 2023 року у справі №756/14739/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1445 грн.

У вказаній постанові судом встановлено, що 03 листопада 2023 року о 23:24 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Тимошенка, 3 у місті Києві, створював аварійну обстановку, здійснював загрозу безпеці руху та загрозу безпеці пасажиру, яка в цей час знаходилась в салоні автомобіля, перевищуючи швидкість та небезпечно маневруючи зі смуги в смугу, що змусило інших учасників дорожнього руху різко змінювати швидкість та напрямок руху, чим порушив вимоги пунктів 1.5. та 2.3.д) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.122 КУпАП.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 08 грудня 2023 року у справі №756/14747/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 153 грн.

У справі №756/14739/23 судом першої інстанції встановлено, що 03 листопада 2023 року о 23.40 год. в місті Києві по проспекту Степана Бандери водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоних кольорів, намагаючись втекти від працівників поліції та уникнути адміністративної відповідальності, чим порушив п.п.2.4, 8.9 ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 пояснив, що він оплатив штрафи за вказані правопорушення.

З відеозаписів, наявних у матеріалах справи вбачається, що до моменту підходу працівника поліції до автомобіля, в якому перебував ОСОБА_1 (час на відео 23:27): двигун автомобіля не працював, скло в дверях біля водія було опущено, водій перебував за кермом, двері автомобіля не були замкнені, водій був пристебнутий ременем безпеки, руки водія перебували на кермі. Працівники поліції підбігли до автомобіля та вказали, щоб водій виходив з авто та почали його витягувати за руки, інший працівник поліції сів до автомобіля на переднє пасажирське сидіння. На вказане ОСОБА_1 зазначив, що він зараз сам вийде (час 23:30), проте працівники поліції почали витягати водія з салону автомобіля, не дивлячись на те, що він пристебнутий ременем безпеки. Водій знову зазначив, що він вийде сам. Після чого працівники поліції перестали витягувати водія та останній, відстебнувшись, вийшов з автомобіля (час 23:31). Після чого працівники поліції поклали водія на землю та надягли на руки ОСОБА_1 кайданки.

Вищевказане свідчить про те, що водій ОСОБА_1 не вчиняв злісної непокори працівникам поліції, виконав їх вимогу та вийшов з автомобіля.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова судді Оболонського районного суду міста Києва від 18 грудня 2023 року - скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 18 грудня 2023 року - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.