Справа № 741/1797/23 Головуючий у 1 інстанції Гридасова А. М.
Провадження № 33/4823/252/24
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Салая Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Чернігові апеляційну скаргу захисника Струць Т. І. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2024 року,

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець ЗСУ, проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 , на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 14 вересня 2023 року о 22:22 год ОСОБА_1 у с. Плоске по вул. Мірошника біля будинку № 1, керував автомобілем ВАЗ 111830, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, обстеження було проведено за допомогою приладу Драгер 6820, тест № 153, результат 1,22 проміле. Від додаткового медичного огляду у лікарні на предмет вживання алкоголю водій ОСОБА_1 відмовився. Ця подія була зафіксована на нагрудну бодікамеру. ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, скасувати її, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. На думку захисту, постанова суду є незаконною і такою, що винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що судом було порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки притягнуто його до відповідальності без його участі, адже він військовослужбовець і знаходиться в лавах ЗСУ, та без участі захисника, адже поважність причин відкладення було зазначено у клопотанні. Зазначає, що оскільки про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало відомо тільки 01.02.2024, тому просить поновити строк на апеляційне оскарження. Вказує на відсутність доказів по справі про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений поліцейськими під час руху. Зауважує, що на відеозаписі не зафіксовано порядок оформлення матеріалів, що не дає можливості з`ясувати чи було йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП. На думку апелянта, відсутність належних доказів на підтвердження факту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 є підставою згідно правового принципу плодів зіпсованого дерева вважати всі послідуючі дії поліцейських неправомірними. Також на відеозаписі не зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння. Звертає увагу, що відеозапис по справі не є безперервним, а складається з фрагментів, з яких неможливо відновити всі обставини події, тому вважає його неналежним доказом по справі. Наголошує на відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На адресу апеляційного суду надійшла заява від захисника Струць Т.І. з проханням розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності до ст. 283 КУпАП, постанова про адміністративне правопорушення повинна містити, окрім усього, опис обставин, встановлених під час розгляду справи.

Що стосується доводів сторони захисту про порушення судом права на захист ОСОБА_1 , оскільки притягнуто його до відповідальності без його участі, то апеляційний суд доходить висновку, що у суду І інстанції були підстави для розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Це рішення судом належним чином мотивоване.

Будь-яких суттєвих порушень та зволікань з призначенням судових засідань, з огляду на судове навантаження, суд апеляційної інстанції не вбачає. Як і порушень прав особи на захист, оскільки ОСОБА_1 завчасно повідомлявся про розгляд справи, та неодноразово було відкладено розгляд справи за проханням захисту. Такі дії судом вірно розцінені як зловживання процесуальним правом, спрямованим на затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності. З чим погоджується і апеляційний суд.

При цьому судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, враховується, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно п. 6 розділу І вказаної Інструкції… огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 7 розділу II Інструкції…. установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до п. 9 Розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 005109 від 14.03.2023 року ОСОБА_1 власноруч його підписав та у графі по суті порушення додав випив літр пива, після чого керував автомобілем, на медогляд їхати не потрібно (а.с. 2).

Відповідно до роздруківки результату тесту, виконаного технічним приладом ALCOTEST 6810, у ОСОБА_1 було встановлено алкогольне сп`яніння з показником 1,22 %о. (а.с. 3).

Згідно із Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю, нестійка хода, нечітка та невиразна мова, почервоніння обличчя, та за допомогою приладу ALCOTEST 6810, результат огляду становить 1,22 проміле, з результатом згоден та власноруч його підписав (а.с. 4).

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 27.11.2023 року за результатами огляду, проведеного поліцейськими, у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння, а саме, запах алкоголю, нестійка хода, нечітка та невиразна мова, почервоніння обличчя. (а.с. 3).

Згідно розписки ОСОБА_2 , останній зобов`язався доставити автомобіль ВАЗ 111830, державний номерний знак НОМЕР_1 , за місцем призначення.(а.с. 5).

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

На відеозаписі події об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні. Із цього відеозапису видно, як було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . На запитання поліцейського куди прямуєте, останній відповів, що додому їду. При спілкуванні поліцейський повідомляє про підозру щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, оскільки від нього відчутний запах алкоголю. На запитання чи вживав алкогольні напої, водій не заперечував факту вживання алкоголю. Поліцейський пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер, на що водій погодився пройти огляд на місці. Видно, як водій розкупорює мундштук, поліцейський роз`яснює правила продуття приладу, ОСОБА_1 здійснює продуття приладу Драгер, результат якого становив 1,22 проміле, з результатом водій був згоден та будь-яких заперечень не виказував. Поліцейський пропонує також пройти огляд у медичному закладі, проте водій зазначив, що нема необхідності. Поліцейський оформляє протокол, ознайомлює із його змістом, повідомляє водія про відсторонення від керування, останній наголошує на розумінні обставин та підписує адміністративні матеріали. Поліцейський оголошує про закінчення відеозйомки.

Отже, апеляційний суд визнає даний відеозапис достатнім для того, щоб разом з протоколом про адміністративне правопорушення зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, зафіксовано факт його керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Твердження у скарзі про те, що його огляд на стан сп`яніння був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкцій щодо порядку проведення огляду, апеляційним судом визнається упередженим і до уваги не приймається. Спосіб, у який було встановлено алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 , не суперечить вимогам законів та підзаконних актів, а тому доводи захисника з цього приводу не заслуговують на увагу.

При винесенні рішення, апеляційний суд не може взяти до уваги доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував та не був зупинений поліцейськими під час руху, оскільки такі в повному обсязі спростовуються відеозаписом, де на місці події водій не заперечував факту керування ним транспортним засобом, і будь-яких запитань чи зауважень із сторони ОСОБА_1 з цього приводу не надходило. Доводи апелянта апеляційний суд розцінює як такі, що мають формальний характер і спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Посилання апелянта на відсутність безперервності відеозапису є безпідставними, оскільки у цій справі фіксація правопорушення відбувалася безперервно та з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року та п. 5 Розділу ІІ Наказу МВС від 18.12.2018 року № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», яким передбачено, що: «5. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу». Як вбачається з відеозапису, у ньому зафіксовано весь перебіг події, який розпочався о 22:22 год та закінчився о 22:50 год, а також зафіксовано порядок оформлення матеріалів. Між тим, в апеляційній скарзі не вказано, які обставини, що істотно можуть вплинути на висновки по суті правопорушення, поліцейським не були зафіксовані під час використання відеофіксації.

Що стосується тверджень у скарзі щодо не роз`яснення водію прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, на думку апеляційного суду, хоча і є слушними, проте захистом не наведено, якими правами ОСОБА_1 через свою необізнаність не мав змоги скористатися під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, крім того, водій на місці події в повній мірі розумів ситуацію, в якій опинився.

Апеляційний суд наголошує, що судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною своїх прав та інтересів. Усі доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, нічим не підтверджені, є голослівними і тому апеляційним судом відхиляються.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов безсумнівного висновку, що місцевий суд розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, з`ясував усі фактичні обставини вчиненого правопорушення, обґрунтував свої висновки наявними по справі доказами, які були перевірені на їх належність і допустимість та оцінив їх із дотриманням вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, дійшовши правильного та обґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладене судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення. Апеляційний суд при цьому наголошує, що будь-яке порушення чинних на транспорті правил може призвести до тяжких наслідків, включаючи загибель людей, а керування транспортними засобами в стані сп`яніння украй небезпечне саме внаслідок того, що особа, яка керує транспортним засобом, не може у повній мірі його контролювати.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

З метою доступу до правосуддя вважаю за необхідне поновити захиснику ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Носівського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2024 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику Струць Т.І. строк на апеляційне оскарження постанови Носівського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2024 року.

Залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника Струць Т. І. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай