Справа номер 237/539/24
Номер провадження 3/237/1805/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2024 року м. Курахове

Суддя

Мар`їнського районного суду Донецької області Приходько В.А.,

при секретарі судового засідання Ждановій А.І.,

за участю ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли з ВП №2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, особу встановлено паспортом громадянина України НОМЕР_1 виданий 16.06.2021 року органом 1474, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

06.01.2024 року, о 22 годині 30 хвилин, перебуваючи по вул. Центральній с. Дачне, Покровського району Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ-21150, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння відмовився.

07.01.2024 року, о 11 годині 30 хвилин, перебуваючи по проспекту Запорізькому, поблизу дома №2-В м. Курахове, Покровського району Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ-21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння відмовився.

20.02.2024 року, о 15 годині 55 хвилин, перебуваючи по вул. Лермонтова м. Курахове, Покровського району Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ-21150, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння відмовився.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 просив суд справу про адміністративне правопорушення закрити в зв`язку із порушеннями при складанні адміністративних протоколів, документуванні правопорушень та відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Наполягав та дослідженні в судовому засіданні відеофіксації правопорушень. Крім того вказав, що співробітниками поліції не роз`яснювались йому права особи відносно якої складаються адміністративні протоколи, поводились не чемно та вживали у спілкуванні нецензурну лайку та слова образи, чим створювали на нього тиск.

За для перевірки наданих в судовому засіданні заперечень ОСОБА_1 судом були досліджені відеозаписи, що долучені до матеріалів справи.

Щодо протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №676565 від 06.01.2024 року. На диску який долучений до вказаного адміністративного протоколу знаходиться один відеозапис тривалістю 34 секунди. При дослідженні відеозапису встановлено, що на ньому відображений ОСОБА_1 , який знаходиться в салоні невідомого автомобіля до якого ймовірно ( на відеозаписі не зафіксовано) звертається співробітник поліції. Суд звертає увагу, що при перегляді вказаного відео неможливо встановити місце та час його запису. Співробітником поліції не називається дата та час виявлення правопорушення. Також суд зазначає, що відеофіксація правопорушення за ст.. 130 КУпАП передбачає фіксацію всього періоду його документування. При перегляді долученого до протоколу відеозапису неможливо поза розумним сумнівом стверджувати про особу яка керувала автомобілем. На відеозаписі присутній фрагмент тривалістю 2 секунди із фокусуванням камери на автомобілі ВАЗ-21150, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться попереду автомобіля в якому сидить ймовірно співробітник поліції та ОСОБА_1 , однак стверджувати, що за кермом останнього знаходився саме він суд не вбачає за можливим.

Щодо відеозапису доданого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 676546 від 07.01.2024 року. На диску який долучений до вказаного адміністративного протоколу знаходяться два відеофайла. При відтворенні яких відображені дати їх зйомки, а саме 18.01.2008 року. В зв`язку із вказаними обставинами, суд приходить до висновку про недоречність дослідження вказаних відеозаписів в зв`язку із їх недопустимістю та неналежністю (дата скоєння правопорушення 07.01.2024 року, відеозапис датований 18.01.2008 року).

Щодо відеозапису доданого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №676883 від 20.02.2024 року. Відеозапис, який здійснюється ймовірно на боді-камеру співробітником поліції, якого на протязі відеозапису не видно, починається з 15 години 50 хвилин в службовому автомобілі ймовірно співробітників поліції. Початок відеозапису не відображає обстановку в зв`язку із тим, що об`єктив відеокамери закритий невідомим об`єктом. Після цього, на відеозаписі чутно слово «включаю». В цю мить об`єктив відкривається. Надалі автомобіль співробітників поліції іде на швидкості по вулиці, при цьому попереду нього не вбачається ніяких транспортних засобів. Через декілька секунд в об`єктиві камери з`являється транспортний засіб ВАЗ-21150, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухається в попутному напрямку. В цей момент співробітниками поліції подається спеціальний звуковий сигнал, після чого зазначений автомобіль без зволікань зупиняється. Надалі на відео відображено як співробітник поліції підходить до водія ОСОБА_1 , та представляється. Водій запитує у співробітника поліції причину зупинки транспортного засобу, на що слідує відповідь: «Треба вас по базі перевірити». На цьому відео закінчується. Також на диску присутній другий відеозапис, який датується 20.02.2024 року та починається о 16 годині 01 хвилину 33 секунди. Із зазначеного часу і до 16 години 03 хвилин, об`єктив відеозапису знову закритий та не відображає обставин події. Відеозображення відновлюється о 16 годині 03 хвилини 24 секунди, та починає відображати ОСОБА_1 , якому імовірно співробітником поліції ставиться питання про спосіб надання пояснень, на що ОСОБА_1 виявляє бажання надати пояснення під відеозапис, однак з цього моменту зникає звук на відеозаписі в зв`язку із чим суд не може встановити подальші обставини. Спроби відобразити звук відеозапису саме моменту дачі пояснень останнім позитивного результату не дали.

Виходячи із вищенаведеного, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінюючи докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих доказів у їх сукупності, суд приймає заперечення ОСОБА_1 та доходить до висновків про те, що справу необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. При розгляді справи суд повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

Порядок проходження огляду передбачений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного або наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу, у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

У відповідності до приписів ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом були досліджені відеозаписи, що долучені до матеріалів справ, однак як із зазначених вище причин відтворення вказаних відеозаписів не підтверджує відомостей про нібито вчинене ОСОБА_1 адміністративних правопорушень. Суд звертає увагу, що фіксація ймовірно вчинених адміністративних правопорушення не було проведена в повному обсязі. Крім того, до одного із адміністративних протоколів, взагалі долучений відеозапис датований аж 18.01.2008 року, хоча ймовірне правопорушення скоєне 07.01.2024 року. Всі відеозаписи є фрагментованими та не відображають обставин скоєння адміністративних правопорушень. Крім цього, на доданих до протоколів відеозаписах не можливо ідентифікувати особу яка нібито складала протоколи про адміністративні правопорушення та спілкується з особою відносно якої нібито встановлений склад правопорушення. Вказані обставини дають суду об`єктивні підстави засумніватися в обставинах скоєння адміністративного правопорушення саме за тих обставин, які наведені у протоколах про адміністративні правопорушення.

Кодексом України про адміністративні правопорушення, Конституцією України або іншими Законами України, не передбачено покладення на суд функції підтримання обвинувачення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, доведення винуватості особи.

Суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247,280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Відповідно до п. 24 Постанови звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Переконливих доказів фактів адміністративних правопорушень, які імовірно були скоєні ОСОБА_1 матеріали справ не містять. Фрагментарність та частковість відеозаписів фіксації адміністративних правопорушення, доручення відеозаписів не датованих датою скоєння правопорушення, відсутність доказів саме керування транспортним засобом ОСОБА_1 , не роз`яснення причини зупинки транспортного засобу водію, відсутність роз`яснення прав особі щодо якої складається адміністративний протокол та інші суттєві порушення дають суду підстави об`єктивно засумніватися в обставинах справи, в зв`язку із тим, що належними дослідженими у судовому засіданні доказами, поза розумним сумнівом суду такі факти не доведені.

З огляду на викладене відомості, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення суд оцінює критично, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень не доведена, а обставини вказані в протоколах про є суперечливими та на думку суду не відповідають дійсності.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону. Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25). Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23- рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості. Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже суд приходить до висновку, що в порушення вимог ст.251 КУпАП, до протоколів про адміністративні правопорушення не долучено достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколах. За таких обставин суд вважає, що відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст.130,245,247,251,252,266,280,283-285 КУпАП, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги до Мар`їнського районного суду Донецької області.

Суддя Вікторія Анатоліївна Приходько