Єдиний унікальний номер: 378/85/24
Провадження № 3/378/68/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2024 року смт. Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Скороход Т. Н., розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ст.ст. 126 ч. 5, 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , якого постановою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.08.2023 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, 19 січня 2024 року, близько 09 години 48 хвилин, на 130 км автодороги М-05 Київ-Одеса, не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, повторно керував автомобілем ЗАЗ - DAEWOO, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, звуження зіниці очей, які не реагують на світло, від огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив п. п. 2.1«а», 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про розгляд справи повідомлений за адресою зазначеною у протоколах про адміністративне правопорушення від 19 січня 2024 року, проте, судова повістка повернулася до суду з довідкою УКРПОШТИ, а якій зазначено адресат відсутній за вказаною адресою ( а.с. 49, 50,52), іншу адресу місця проживання він не повідомив, про причини неявки не повідомив, матеріалів, що характеризують його як особу та підтверджують матеріальний стан до суду від останнього не надходило.

У рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року зазначено, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 було відомо, що відносно нього складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП , що підтверджується власноручними підписами ОСОБА_1 в даних протоколах (а. с. 1, 25).

З урахуванням викладеного суд вважає, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про розгляд справи.

Постановою від 12 лютого 2024 року відповідно до ст. 36 КУпАП об`єднано в одне провадження справи: справи ЄУН 378/85/24, провадження № 3/378/68/24, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та ЄУН 378/86/24, провадження № 3/378/69/24, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та присвоєно адміністративній справі єдиний унікальний номер ЄУН 378/85/23, провадження № 3/378/68/23 (а.с. 23).

Суд на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч. 2, 126 ч. 5 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина п`ята статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті (керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП)).

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2.1 «а» ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пункт 2.5 ПДР України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаних пунктів ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні вищевказаних адмінправопорушень підтверджується:

- даними протоколів про адміністративні правопорушення від 19 січня 2024 року серії ААД № 697414 та серії ААД № 697413, в яких викладено обставини вчинення адміністративних правопорушень, які складені уповноваженою на те особою, а їх зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, при цьому протоколи були підписані особами, які їх склали, та ОСОБА_1 ;

- актом огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19 січня 2024 року, відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився їхати в медичний заклад для огляду на стан сп`яніння (а.с. 12, 13);

- рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП від 19 січня 2024 року( а.с. 16, 40), відповідно до якого ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, оскільки в автомобілі не працювала ліва фара в режимі ближнього світла; під час перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 керує автомобілем без посвідчення водія відповідної категорії і має ознаки наркотичного сп`яніння; на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння відмовився;

- розпискою від 19 січня 2024 року, наданою ОСОБА_2 , відповідно до якої останньому був переданий автомобіль, а ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом (а.с. 14);

- письмовим поясненням ОСОБА_1 від 19 січня 2024 року (а.с. 15, 39), відповідно до якого він керував автомобілем, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, тому що потрібно було їхати у справах, а іншого водія не було, відмовився пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, тому що тверезий не мав часу;

- відповідно до довідок щодо кваліфікації адміністративного правопорушення від 20 січня 2024 року та копії форми вивода адмінпрактики (а.с. 3, 4-5, 6, 7-8) ОСОБА_1 постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровськ від 10.08.2023 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та постановою Управління патрульної поліції в Черкаській області від 19.01.2024 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП;

- переглянутим у судовому засіданні відеозаписом на DVD-R диску, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, перенесених з нагрудної бодікамери (а.с. 17, 41), на якому зафіксовано що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем на 130 км автодороги М-05 Київ-Одеса, був зупинений працівниками поліції, на пропозицію яких, маючи ознаки наркотичного сп`яніння, відмовився їхати в медичний заклад для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, при цьому, останній повідомив, що він не має посвідчення водія, оскільки вже його позбавлено права керувати транспортними засобами.

Вищевказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даних адміністративних проваджень, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому суд дійшов висновку про наявність в діях останнього складу вказаних правопорушень.

Суд звертає увагу на те, що сутність вчинених правопорушень у протоколах про адміністративні правопорушення викладена із належною повнотою.

Таким чином, вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується сукупністю вищевказаних доказів, відповідно до яких останній, 19 січня 2024 року, близько 09 години 48 хвилин, на 130 км автодороги М-05 Київ-Одеса, не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, повторно керував автомобілем ЗАЗ - DAEWOO, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, звуження зіниці очей, які не реагують на світло, від огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Оскільки, ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 130 ч. 2, 126 ч. 5 КУпАП, а відповідно до ст. 36 КУпАП стягнення накладається в межах санкції статті за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, - до останнього необхідно застосувати санкцію, передбачену ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки вона передбачає більш серйозну міру стягнення.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення слід врахувати, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

При призначенні покарання за відповідними частинами ст.ст. 126, 130 КУпАП суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення адміністративного правопорушення, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, та особу порушника.

Суд дійшов висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу, буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути в доход держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч. 2, 126 ч. 5 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч. 2, 126 ч. 5 КУпАП та накласти на нього стягнення:

- за ст. 126 ч. 5 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк на 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

- за ст. 130 ч. 2 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк на 3 (три) роки та без оплатного вилучення транспортного засобу.

За правилами ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточне стягнення за сукупністю правопорушень призначити ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області шляхом подачі скарги в десятиденний строк.

Суддя Т. Н. Скороход