Справа №461/1333/24
Провадження №3/461/713/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2024 року суддя Галицького районного суду м. Львова Зубачик Н.Б., при секретарі судових засідань Панасюк А.В., за участю потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

в с т а н о в и в:

29.01.2024 о 10:40 год., за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 порушив терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА 338311 від 22.01.2024 на заборону перебування, зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи колишньої дружини ОСОБА_1 , а саме прийшов за спільним місцем проживання, де перебувала остання, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи телефонограмою.

Слід зазначити, що в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути адміністративний протокол у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні вважала доведеною вину ОСОБА_2 , просила визнати його винним та визначити міру покарання.

Заслухавши пояснення потерпілої, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Дії ОСОБА_2 органом поліції кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №556383 від 29.01.2024; копією термінового заборонного припис стосовно кривдника серії АА 338311 від 22.01.2024; копією форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей суд вважає вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, доведеною повністю.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_2 суд враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу.

За змістом п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується з особи в разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій.

Як убачається з долученої копії посвідчення серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 є учасником бойових дій, а тому, з огляду на викладені вище обставини, підлягає звільненню від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 173-2, 221, 275-280, 283-287 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Зубачик Н.Б.