Справа № 526/30/24
Провадження № 3/526/251/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2024 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Павленко Т.І.

з участю адвоката Заєць В.П.

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції № 1 Миргородського РВП Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яснопільщина Липоводолинського р-ну Сумської обл., громадянина України, освіта вища, одружений, проживає по АДРЕСА_1 , заступник голови Синівської громади, РНОКПП невстановлений,

за ч.1 ст. 130 КУпАП

в с т а н о в и в :

згідно протоколу 24 грудня 2023 року о 00 год. 11 хв. ОСОБА_1 в с. Пирятинщина вул. Новоселівська керував автомобілем Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився під безперервний відеозапис.

В судовому засіданні вину ОСОБА_1 не визнав, суду пояснив, що у грудні 2024 року він два дні перебував у відрядженні у м. Дніпро, та повертаючись додому, на прохання дружини забрав її з с. Пирятинщина, де вона з подружками проводила дозвілля. На виїзді з села був зупинений працівниками поліції, які запідозрили його у вживанні спиртного, хоча ніякого алкоголю він не вживав про що повідомив поліцейських та запропонували пройти огляд на стан вживання алкоголю, на що він погодився, очікуючи, що огляд буде проведений на місці. Поте поліцейські повідомили, що огляд буде проводитись лише в медичному закладі в іншому населеному пункті, на що він теж погодився, вказуючи, що згоден пройти огляд в Липовододинській лікарні, проте у цьому медичному закладі йому було відмовлено у проведенні огляду та роз`яснено, що огляд проводитиметься м.Лохвиця. Розуміючи, що він не може залишити дружину та іншу жінку серед ночі в полі, при мінусовій температурі, він відмовився від проходження огляду в лікарні. Від проходження огляду на місці зупинки він не відмовлявся і такого проходження йому ніхто не пропонував.

Адвокат Заєць В.П. в судовому засіданні вказав на порушення працівниками поліції порядку оформлення матеріалів, зокрема на відсутність відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу. Працівники поліції не запросили двох свідків для фіксування відмови правопорушення і на власний розсуд вирішили притягти ОСОБА_1 до відповідальності. При цьому у протоколі відсутні дані про фіксацію досліджуваних подій на відповідний пристрій, диск з відеозаписом належним чином не залучений як доказ до матеріалів справи. Після закінчення процедури оформлення протоколу ОСОБА_1 не був відсторонений від керування автомобілем та продовжив рух. В копії протоколу, наданого ОСОБА_1 на руки не зафіксовано його відсторонення від керування, такий запис є лише в першому примірнику протоколу, який надано до суду. Ці порушення є суттєвими, тому просив закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи та заслухавши учасників справи, суд приходить до наступних висновків.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, …. а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

У своїх діях поліцейський мав керуватися зокрема Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв. Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015р. №1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р.), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затв. Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015р.)

Згідно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, при цьому огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Таким чином, відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Тобто, у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, до нього долучаються докази перебування особи у стані алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду.

За п.3 Порядку… Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно п. 4 Порядку… огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. У свідків поліцейський відбирає пояснення, де повинні бути викладені всі вище перелічені обставини, свідком яких він став. Обоє свідків також повинні підписати протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 6 Порядку… водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно п.6 вказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Як вбачається з протоколу та доданих до нього матеріалів, цих вимог закону поліцейський не дотримався.

Так, в ході судового розгляду під час перегляду відеозапису встановлено, що свідки вчинення правопорушення взагалі відсутні, хоча на відеозапису вони вбачаються.

Як вбачається з переглянутого відеозапису, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції в нічний час та його було запідозрено у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився. При цьому пропозиція від працівників поліції заключалася в проходженні огляду в медичному закладі або відмові в такому огляді. Пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального пристрою на місці зупинки транспортного засобу не пропонувалось.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, що регулюють порядок проходження огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, особа може бути направлена до медичного закладу після відмови проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального пристрою.

З зібраних по справі доказі слідує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу і з самого початку давав згоду на проведення такого огляду.

Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення не містить конкретного переліку зібраних доказів. Графа «до протоколу додаються» містить загальне формулювання «матеріали справи», при цьому немає посилання на акт огляду як на доказ та на відеозапис даних подій.

У протоколі про адміністративне правопорушення не вказано засіб, яким здійснено відеозапис. Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду висловленої у Постанові від 15 листопада 2018 року справа №524/5536/17 відеозапис, поданий на підтвердження факту порушення Правил дорожнього руху, є належним доказом, якщо в протоколі є посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду висловленої у Постанові від ЗО травня 2018 року справа №337/3389/16-а. немає складу адміністративного правопорушення без зазначення технічного засобу, яким здійснено запис. Якщо поліцейським не вказано засіб, яким здійснено відеозапис, то це виключає можливість прийняття його у якості належного та допустимого доказу по справі.

Оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на номер технічного засобу, за допомогою якого здійснювалася відеофіксація, відеозапис наявний у матеріалах справи є неналежним та недопустимим доказом винуватості особи.

У даному протоколі взагалі не вказано про фіксування описаний в ньому подій за допомогою безперервної відео зйомки та пристрою, на який така відео зйомка проводилась.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому міститься формулювання обвинувачення і не належить до документів довільної форми, а встановлює обов`язковий перелік відомостей та атрибутів, які повинні в ньому міститися.

Відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення посилання на докази, на яких ґрунтується обвинувачення у вчиненні правопорушення, свідчить про істотне порушення права на захист.

Європейський суд неодноразово вказував на необхідність особливо ретельно повідомляти «обвинувачення» зацікавленій особі, оскільки обвинувальний акт відіграє вирішальну роль у кримінальному переслідуванні: починаючи від його пред`явлення, особа, проти якої порушено кримінальну справу, є офіційно повідомленою про юридичну і фактологічну базу сформульованих проти неї обвинувачень (Камасінський проти Австрії, Пеліссієр і Сассі проти Франції).

Також інспектор поліції не забороняв ОСОБА_1 сідати за кермо після складання протоколу.

Відповідно ч.1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Відповідно 4.7 ст. 266 КУпАП у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

У матеріалах справи взагалі відсутні докази, які б свідчили про відсторонення водія від керування транспортним засобом, хоча виконання вимог ст. 266 КУпАП це не право поліцейського, а обов`язок. Зважаючи, що у примірнику протоколу, наданого ОСОБА_1 відсутній запис про його відсторонення від керування та такі дії не зафіксовані на файлах диску, що надані до суду, суд приходить до висновку, що вказані вимоги закону поліцейським дотримані не були.

Оскільки працівниками поліції не було дотримано порядку огляду водія на стан сп`яніння, висновок працівника поліції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення є необґрунтованим.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно п.11 вказаної Інструкції… оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суд зазначає, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у його вчиненні. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення.

Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Отже, суд приходить до висновку, що наявних у справі доказів недостатньо для того, щоб поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Згідно ст.247 п.7 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, провадження по справі слід закрити.

Керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

- закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд.

Головуюча: Л. В. Максименко