Справа № 214/2352/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 березня 2024 року, суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28.02.2024 о 22-00 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив дії психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою та погроза фізичної розправи у бік громадянки ОСОБА_2 , чим могла бути нанесена шкода її психологічному здоров`ю.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. При цьому, останній достеменно був обізнаний про перебування в провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області справи про адміністративне правопорушення щодо нього, про що свідчить його підпис в протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того інформація щодо місця, дати та часу розгляду справи розміщена на сайті судової влади у вільному доступі.

За даних обставин, з метою дотримання розумного розгляду справи, забезпечення можливості своєчасного притягнення особи до відповідальності у випадку доведення її винуватості та уникнення безкарності, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 оскільки положення ч. 2 ст. 268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової його участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Вина ОСОБА_1 підтверджується письмовими доказами по справі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №201801 від 28.02.2024, у якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а саме домашнього насильства психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 ;

- заявою та поясненнями ОСОБА_2 ,

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства;

- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА № 390481 від 28.02.2024.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є співмешканцями, тобто в контексті ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вони є суб`єктами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, тому відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 є суб`єктом інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Суд, виходячи з наведеного, з дотриманням ст.ст. 245, 280 КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Обираючи вид і міру стягнення, суд, керуючись вимогами ст. 33 КУпАП, враховує особу ОСОБА_1 , який від явок до суду ухилився, не працевлаштований, домашнє насильство вчинив щодо своєї співмешканки, тому вважає за необхідне застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу, яке відповідно до вимог ст. 23 КУпАП суд вважає справедливим, достатнім і необхідним для запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 173-2, 245, 268, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення, у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Сіденко С.І.