Справа № 163/2451/23 Провадження №33/802/59/24 Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю захисника особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 адвоката Пителя М.В. (в режимі відеоконференції), представника митниці Федчишиної С.Ф. (в режимі відеоконференції), розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 адвоката Пителя Максима Володимировича на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 23 листопада 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , директора ТОВ «ФЕЛІС АГРО», (з 21.08.2021 по 28.08.2021), РНОКПП НОМЕР_1 , визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 36 292 (тридцять шість тисяч двісті дев`яносто дві) гривні 80 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він перебуваючи 02.09.2021 року на посаді директора ТОВ «ФЕЛІС АГРО», під час митного оформлення товарів «Зрізані квіти, придатні для складання букетів свіжі троянди» за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA205050/2021/056349 вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в загальній сумі 36292 (тридцять шість тисяч двісті дев`яносто дві) гривні 80 копійок шляхом заявлення в митній декларації неправдиві відомості щодо країни походження товару та надав з цією метою митному органу документи, а саме Сертифікат про походження товару №S201524544 від 01.09.2021, що містить такі відомості, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.485 МК України.

Не погодившись із таким судовим рішенням захисник особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 адвокат Питель М.В. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність просить скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України. Звертає увагу суду на те, що директор ТОВ «ФЕЛІС АГРО» ОСОБА_1 не мав умислу і не вносив з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів будь яких недостовірних відомостей до митної декларації типу ІМ40ДЕ №UA205050/2021/056349 та не надавав митному органу документи, що містять такі відомості, з цією ж метою, а тому в його діях відсутні ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України. Зазначає, що до матеріалів справи Волинською митницею не додано будь яких належних та допустимих доказів, які доводять наявність у ОСОБА_1 умислу на внесення до митної декларації типу ІМ40ДЕ №UA205050/2021/056349 недостовірних відомостей та надання митному органу документів, що містять такі відомості, з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів. Водночас, вважає, що твердження місцевого суду про те, що жодної економічної вигоди у використанні сертифікату про походження товару №S201524544 від 01.09.2021 року як для продавця, так і відправника, по справі не встановлено, а отже, лише ТОВ «ФЕЛІС АГРО» є зацікавленим у використанні вищевказаного сертифікату з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів є необґрунтованими, оскільки такі обставини під час розгляду справи не встановлювалися, фактичні дані про відсутність у продавця або відправника товару економічної вигоди у використанні вказаного сертифікату у матеріалах справи відсутні. Крім того, звертає увагу суду, що лист Торгово промислової палати Нідерландів від 27.07.2023 року, яким Волинська митниця обґрунтовує вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, не містить жодних доказів, які б дозволяли місцевому суду беззаперечно стверджувати, що ОСОБА_1 при декларуванні товару достовірно знав, що отриманий ним від продавця сертифікат про походження товару містить неправдиві відомості щодо країни походження товару та умисно використав його з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши думку захисника особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 адвоката Пителя М.В., представника митниці Федчишиної С.Ф., яка скаргу вважає безпідставною та просила залишити її без задоволення, а судове рішення, - без змін, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Згідно із вимогами ст.487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.485 МК України, вищевказаних вимог закону дотримався.

Висновок місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Суддя в оскаржуваній постанові проаналізував всі докази і дав кожному з них належну юридичну оцінку, вказавши які обставини ними підтверджуються чи спростовуються, та прийшов до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Доводи сторони захисника щодо непричетності ОСОБА_1 до вчинення вказаного правопорушення є безпідставними та спростовуються сукупністю доказів у справі, а саме: протоколом про порушення митних правил від 25.09.2023 № 0359/20500/23; митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA205050/2021/056349, сертифікатом про походження товару №S201524544 від 01.09.2021, та іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, які підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Статтею 485 МК України встановлено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Відповідно до положень статті 485 МК України вбачається, що в діях винної особи має міститись прямий умисел як форма вини та особлива мета ухилення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру.

Згідно до частини восьмої статті 257 МК України митне оформлення товарів здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених МК України для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, у тому числі найменування країни походження.

Для притягнення до відповідальності, згідно з статтею 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, вини у формі прямого умислу, а також наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.

За змістом статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення (далі КУпАП) визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому, статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Згідно до частини першої статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною другою статті 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам митний орган здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом (частини п`ята, шоста статті 264 МК України).

Склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Таким чином, зовнішній прояв винного, протиправного діяння, передбаченого статтею 485 МК України, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносини (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Із контракту № 0102 від 01 лютого 2021, укладеного між ТОВ "ФЕЛІС АГРО"та компанією «DESSERT BLOSSOM LTD» ( ОСОБА_2 ), вбачається, що за його умовами (п.4.3) на кожну партію товару продавець зобов`язаний надати отримувачу товаросупровідні документи, у тому числі фітосанітарний сертифікат. Поставка товару здійснюється відправником компаній «LIMFLOR LTD» (п.5.4).

Відповідно до копій документів, які були надані ОСОБА_1 , товар, який імпортувався за вказаною вище декларацією, був придбаний у «LIMFLOR LTD» та зазначене не заперечується апелянтом.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених МК України для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, у тому числі про країну походження товару.

Документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару або засвідчена декларація про походження товару, або декларація про походження товару, або сертифікат про регіональне найменування товару (ч. 1 ст. 41 МК України).

Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом цієї країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару (ч. 3 ст. 41 МК України).

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 275 Митного кодексу України, у випадках, передбачених законами України (якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України), з метою захисту економічних інтересів України та українських товаровиробників у разі ввезення товарів на митну територію України, незалежно від інших видів мита, можуть застосовуватися особливі види мита, в тому числі і спеціальне мито.

У частині 3 статті 275 МК України визначено, що спеціальне мито встановлюється відповідно до Закону України «Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну».

Відповідно до Рішення міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 21.04.2021 № СП-487/2021/4411-03 «Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну зрізаних свіжих троянд незалежно від країни походження та експорту», при імпорті в Україну товарів «зрізані свіжі троянди», які класифікуються за кодом 0603 11 00 УКТЗЕД, застосовуються додаткові ввізні мита, а саме спеціальне мито в розмірі 56% від митної вартості товару.

Дія цих спеціальних заходів не поширюється на імпорт в Україну такого товару походженням з ряду країн світу, в тому числі з Федеративної Демократичної Республіки Ефіопія (ЕТ).

Під час проведення перевірки автентичності документів, на підставі яких здійснено митне оформлення товарів, зокрема, за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA205050/2021/056349, які поставлені на адресу ТОВ «ФЕЛІС АГРО», посадовими особами Волинської митниці отримано відповідь уповноваженого органу Королівства Нідерланди щодо виданих сертифікатів про походження товарів. У відповіді уповноваженого органу Королівства Нідерланди стверджено, що сертифікат про походження товару №S201524544 від 01.09.2021, є фальсифікованим і не видавався компетентними органами Королівства Нідерланди.

З огляду на вищевикладене апеляційний суд вважає, що місцевим судом було обґрунтовано взято до уваги інформацію надану уповноваженим органом Королівства Нідерланди щодо виданого сертифікату про походження товарів, оскільки надана інформація чітко вказує про фальсифікацію сертифікату, який слугував підставою для пільги при сплаті спеціального мита.

Доводи сторони захисту про те, що місцевим судом не вчинялися будь які дії для з`ясування об`єктивної істини в даній справі, а саме: не було відібрано пояснення у продавця, відправника товару, особи, яка здійснювала перевезення товару, не було встановлено фактичних даних про відсутність економічної вигоди у продавця чи відправника товару, є необґрунтованими, оскільки повністю спростовуються відомостями щодо вчинення таких дій, які наявні в матеріалах справи. Посилання про необхідність відібрання пояснень у особи, яка здійснювала перевезення є голослівними, оскільки дії вчинені ОСОБА_1 стосуються саме заявлення в митній декларації неправдивих відомостей, а не обставин переміщення товару. При цьому, сам ОСОБА_1 , як директор ТОВ «ФЕЛІС АГРО», яка є покупцем не надав суду інформації щодо можливого спілкування з продавцем товару чи наявності у нього інформації щодо встановлення автентичності сертифікату про походження товару для спростування саме його економічної заінтересованості у використанні сертифікату про походження товару.

Сторона захисту в апеляційній скарзі посилається, що продавець несе відповідальність за достовірність наданих ТОВ «ФЕЛІС АГРО» товаросупровідних документів та у ОСОБА_1 не було умислу на внесення будь-яких недостовірних даних до митної декларації чи надання митному органу документів, які містять неправдиві відомості, з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів.

Проте, ураховуючи рішення міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 21.04.2021 № СП-487/2021/4411-03, яким встановлено спеціальне ввізне мито на імпортований товар «свіжі троянди, що можуть класифікуватися згідно з УКТ ЗЕД за кодом 0603 11 00» та водночас наведено перелік країн походження товару, на які таке спеціальне мито не поширюється, очевидним є те, що заінтересованим з економічної точки зору у здійсненні поставки такого товару із використанням сертифікатів про походження товару з країни, щодо якої дія спеціальних заходів не поширюється, було саме очолюване ОСОБА_1 підприємство - ТОВ "ФЕЛІС АГРО".

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що саме на підставі поданої ОСОБА_1 митної декларації та після митного оформлення вказані вище товари випущено у вільний обіг, а не на підставі лише наданих продавцем документів як на це посилається апелянт. Разом з тим, загальна сума митних платежів, яка підлягає доплаті до Державного бюджету України є значною, що додатково свідчить про наявність економічної заінтересованості, тобто умислу ОСОБА_1 на здійснення поставки такого товару із використанням сертифікату про походження товару з країни щодо якої дія спеціальних заходів не поширюється.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні дій з метою неправомірного зменшення розміру сплати митних платежів, спрямованих на заявлення в митній декларації типу ІМ40ДЕ №UA205050/2021/056349, неправдивих відомостей щодо країни походження товару і, як наслідок, неправомірного звільнення від сплати митних платежів в обсязі, передбаченому чинним законодавством України, та надання з цією ж метою Волинській митниці фальсифікованого сертифікату про походження товару №S201524544 від 01.09.2021, що спричинило недоплату ТОВ «ФЕЛІС АГРО» до державного бюджету України митних платежів.

Усі інші доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, оскільки вони перевірялись місцевим судом, який дав їм правильну юридичну оцінку, а на думку апеляційного суду зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства, і фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ст.485 МК України шляхом закриття провадження у справі.

Враховуючи вищенаведені та зібрані по справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, та призначив стягнення, яке відповідає вимогам митного законодавства, а тому підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, на що вказує сторона захисту в своїй апеляції, немає.

Постанова судді є законною та такою, що винесена відповідно до вимог МК України і КУпАП, а підстави для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись положеннями статті 294 КУпАП та ст.ст. 458, 485 Митного кодексу України, Волинський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 адвоката Пителя Максима Володимировича залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 23 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Копію постанови, у відповідності до ст. 295 КУпАП, протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк