Справа № 463/4760/23 Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 33/811/264/24 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

вищенаведеною постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду адміністративної справи трьохмісячного строку накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536, 80 грн.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення громадянин ОСОБА_1 , керуючи автотранспортним засобом марки «TOYOTA AVENSIS», д.н.з. НОМЕР_1 , 29.05.2023р. о 15 год. 20 хв. по вул. Мирослава Скорика, 6, у м.Винники був неуважний, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, не дотримався дистанції, не вжив заходів для зменшення швидкості руху та здійснив наїзд на перешкоду, а саме на металевий стовпець та дерево, внаслідок чого автомобіль отримав технічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, після чого такий залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вживав алкогольні напої та від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Тим самим, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3б, п.2.10а, п.2.10є, п.12.1, п.13.1, п.12.3. Правил дорожнього руху.

Оскільки правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. 122-4, ст. 124, ч.4 ст. 130 КУпАП, одночасно вчинені однією особою, такі справи об`єднані в одне провадження, присвоївши справі номер №463/4760/23 (провадження №3/463/9/24).

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що постанова прийнята судом всупереч імперативним нормам КУ та КУпАП, на підставі доказів які являються недійсними, таким де висновки суду не підтверджуються матеріалами наявними у справі.

Звертає увагу на те, що на відео з нагрудних камер, а саме відео сlір-3 на 6 хв.30 сек., ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (ч. 1 ст. 130 КУпАП), а протокол про адміністративне правопорушення складено в зв`язку вживанням особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів... (ч. 4 ст. 130 КУПаП). Крім того, в матеріалах справи жодних доказів вживання та степені стану сп`яніння від алкоголю до чи після ДТП, не існує, також відсутнє направлення на огляд на встановлення стану сп`яніння.

Зазначає, що на відеозаписі з камер працівників поліції існує відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, та за яке передбачена відповідальність визначена ч. 1 ст. 130 КУпАП (сір-3 на 6 хв.30 сек.).

Вказує також про те, що відео з відео реєстратора працівників поліції не безперервне та записано лише фрагменти події, що передували складенню протоколу, при цьому жодних свідків при складення протоколу залучено не було.

У судове засідання апеляційної інстанції, яке було призначено на 23.02.2024 з`явилась потерпіла ОСОБА_2 ,яка заперечила проти апеляційних вимог та просила постанову суду першої інстанції залишити без змін.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Геш І.Ю. - не з`явились, про дату час і місце розгляду справи належним чином повідомлені, що підтверджується відповідними довідками про доставку повідомлення у додатку «Viber», що відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасників судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23.01.2023 року. Про причину неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Апеляційний суд враховує, що особа, яка притягається до відповідальності та її захисник самостійно відповідно до принципу диспозитивності, вирішують питання щодо участі в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника під час провадження в суді апеляційної інстанції не має такого ж вирішального значення, як в суді першої інстанції. Умови застосування статті 6 Конвенції стосовно провадження в суді апеляційної інстанції залежать від особливостей певного провадження; слід взяти до уваги загалом проведений судовий процес у національній правовій системі, а також роль, яку відіграє у ньому суд апеляційної інстанції (Ермі проти Італії ) При цьому, обвинувачений може відмовитися від свого права брати участь або бути заслуханим в апеляційному провадженні, або прямо, або своєю поведінкою (Кашлев проти Естонії, ХернандесРойо проти Іспанії).

Оскільки особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення були належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду справи, та не скористалися правами, передбаченими ст.268 КУпАП, то апеляційний суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без їх участі.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Частиною 7 ст. 294 КУпАП встановлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з апеляційної скарги особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 не оспорює фактичних обставин справи в частині ст. 122-4, ст. 124 КУпАП.

Висновки суду в зазначеній частині ніким не оспорюються, у зв`язку з чим, з огляду на положення ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційним судом не перевіряються.

Що стосується висновків суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Так, висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами у справі: протоколом про адміністративне правопорушення від 29.05.2023р. серії ААД №362855; відеоматеріалами з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 29.05.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився; протоколом про адміністративне правопорушення від 29.05.2023 року серії ААД №362856; схемою місця ДТП, в якій зазначені технічні пошкодження автомобіля, які об`єктивно відображають обставини справи; письмовими поясненнями правопорушника.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з долученого до матеріалів справи відеозапису події від 29 травня 2023 року, ОСОБА_1 повідомив поліцейським, що вживав алкоголь після того, як сталось ДТП.

Окрім цього, факт вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 саме після вчинення ДТП підтверджується його письмовими поясненнями, в яких він вказав, що вживав алкоголь о 16 год.00 хв., тобто після ДТП.

Твердження апелянта стосовно того, що відео з відеореєстратора працівників поліції не безперервне та записано лише фрагменти події, що передували складенню протоколу, при цьому жодних свідків при складення протоколу залучено не було, не є слушними, так як зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Крім того, присутність свідків згідно положень ст. 266 КУпАП є обов`язковою лише у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису, які в даному випадку були застосовані.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо відсутності направлення на проходження огляду на стан сп`яніння є необґрунтованими, оскільки направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, працівник поліції може виписати в разі виявлення бажання особи (водія) пройти медичний огляд в медичній установі. За інших обставин, таке направлення не надається.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та зводяться до власної оцінки фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів, при цьому, апелянт оцінює ці докази вибірково, ігноруючи при цьому їх сукупність.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження, апелянтом не надано.

З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги щодо скасування постанови районного суду та закриття провадження у справі не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк