ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3278/24
провадження № 3/753/1618/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Лужецька О.Р., при секретарі Григораш Н.М., за участю ОСОБА_1 , адвоката Кузьміна Є.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надані Управлінням Патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №729903 від 02.02.2024 р., водій ОСОБА_1 02.02.2024 року о 21 год. 15 хв. керував автомобілем «Nissan Rogue», номерний знак НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Сімферопольська, 4, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Пройти огляд у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Drager» або у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні, призначеному на 07.03.2023 року ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав. Пояснив, що 02.02.2024 року о 15-00 під`їхав до знайомого до дому де разом вживали алкоголь. О 21-22 год. із другом повертався назад, сіли в машину, ввімкнули двигун та грілися. Повідомив, що був за кремом, однак автомобіль не рухався. В подальшому приїхали поліцейські та повідомили про орієнтування.

Захисник - адвокат Кузьмін Є.О.в судовому засіданні, призначеному на 07.03.2023 р., заявив клопотання про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Клопотання мотивовано тим, що факту керування ОСОБА_1 автомобілем не було, докази керування ним автомобілем відсутні.

В судовому засіданні,призначеному на 07.03.2023 р., свідок ОСОБА_2 щодо обставини зазначених в протоколі пояснив, що 02.02.2024 року він та ОСОБА_1 сиділи в автомобілі, грілися, перед цим випивали алкоголь. Хотіли роз`їхатись по домах, мали намір викликати драйвера, але під`їхали поліцейські та сказали, що є орієнтування.

Зі змісту наявного в матеріалах відеозапису вбачається, що патруль поліції отримав виклик про те, що по вул. Привокзальна, 8 у м. Києві знаходиться автомобіль, особи в якому поводяться неадекватно, кричать з вікон, водій застосовує екстрене гальмування та розганяється. Під час розмови з поліцейським повідомив, що автомобіль проїхав трохи далі та перебуває між другим та четвертим будинком по цій же вулиці, стоїть на стопах.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ході здійснення судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до п.2.5 постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 року водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять.

Згідно із ст.266 КУпАП в редакції Закону України від 16 лютого 2021 року №1231-IX - особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №729903 від 02.02.2024 р. у водія ОСОБА_1 поліцейськими було виявлено ознаки алкогольного сп`ягніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці.

Наданий до суду протокол про адміністративне правопорушення, на думку суду відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки в ньому зазначено наявні у ОСОБА_1 ознаки стану алкогольного сп`яніння, а також зазначено, що він відмовився пройти огляд.

Зазначена у протоколі інформація співпадає з обставинами, зафіксованими на долучених до протоколу відеофайлах, зокрема як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом безпосередньо перед зупинкою, так і пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та відмову від такого огляду з боку ОСОБА_1 , що утворює склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Частина 2 ст.266 КУпАП після внесених змін передбачає, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Оскільки у даній справі такі засоби застосовувалися, то на думку суду присутність свідків є необов`язковою.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п.6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Таким чином, особа, яка отримала правовий статус водія, зобов`язана підтвердити відсутність у неї стану, зокрема, алкогольного сп`яніння, шляхом проходження відповідно до встановленого порядку огляду на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або у закладі охорони здоров`я.

Такий обов`язок може бути незручним, певною мірою обтяжливим, однак в силу правового статусу водія та керування джерелом підвищеної небезпеки, така процедура є необхідною з метою охорони суспільних відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В контексті цих правовідносин суддя враховує позицію ЄСПЛ у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, де Європейський суд з прав людини у складі Великої Палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Незважаючи на захисну позицію ОСОБА_1 та захисника останнього, його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема, даними, що містить протокол про адміністративне правопорушення, відеозаписом з нагрудних камер поліцейського, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, згідно дослідженого диску з відеозаписом з нагрудних камер поліцейського, встановлено, що він у повній мірі відтворює хронологію подій за участю водія ОСОБА_1 , який відмовився від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема огляду на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та у закладі охорони здоров`я.

Отже встановлені в судовому засіданні обставини, зокрема як факт керування ОСОБА_1 , транспортним засобом безпосередньо перед зупинкою, так і пропозиція поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та відмова від такого огляду з боку ОСОБА_1 , утворює склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд критично ставиться до посилань ОСОБА_1 та його захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Покази свідка ОСОБА_2 , судом не приймаються до уваги, оскільки вони суперечать обставинам, зафіксованим на відеофайлах, долучених до матеріалів справи.

По справі об`єктивно встановлено, що працівниками поліції були дотримані вимоги, викладені в ст. 266 КУпАП, що випливає і з переглянутого відеозапису.

Доказів порушення поліцейськими Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, матеріали справи не містять.

Крім того, дії працівників поліції ні ОСОБА_1 , ні в його інтересах захисником не оскаржені.

Згідно з вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 порушив цей пункт Правил, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи обставини скоєного адміністративного правопорушеннята особу правопорушника, аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП доведеною та за необхідне притягнути його до адміністративної відповідальності, застосувавши до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 ЗУ « Про судовий збір» суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА