справа № 361/1711/24
провадження № 3/361/1654/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2024 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Броварського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючої, яка 16.08.2023 притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

05.02.2024, близько 19:40, ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , повторно протягом року, ухилилася від виконання передбачених законодавством умов виховання та проживання своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого, в будинку незадовільні умови проживання, а саме присутній бруд та антисанітарія, чим вчинила правопорушення передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду, повідомлялася належним чином, що підтверджено довідкою про доставку повідомлення у додаток "Viber" 21.02.2024, однак в судове засідання не з`явилася, приймаючи до уваги те, що остання про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомляла, заяв чи клопотань не надходило, та враховуючи те, що особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, суд розцінює причину її неявки як неповажну.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.08.2018 (справа №11-237сап18) звертає увагу на те, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч. 1 ст. 268 КУпАП, не є абсолютним, а суддям необхідно дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням, як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому неявка ОСОБА_1 в даному випадку не перешкоджає суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, оскільки на підставі ст. 129 Конституції України, суд, здійснюючи правосуддя, повинен це зробити в розумні строки.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, приходжу до висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення та тягне за собою необґрунтовані процесуальні витрати.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Частина 1 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частина 2 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України, а згідно ч. 1 ст. 12 вказаного Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно положень ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Вина ОСОБА_1 в порушенні зазначених норм законодавства підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 582002 від 05.02.2024, зі змістом якого ОСОБА_1 , ознайомлена під підпис, заяви та клопотання не надходили та в поясненнях по суті порушення зазначила, що провину визнає; Актом обстеження умов проживання №26 від 05.02.2024, згідно якого начальником ССДС Великодимерської с/р ОСОБА_3 , головним спеціалістом служби Щипакіною К.В., представниками Броварського РУП ГУНП в Київській області Ніколаєнком Є.С. та ОСОБА_4 , проведено перевірку за адресою: АДРЕСА_2 в ході якої встановлено незадовільні умови проживання, бруд та антисанітарію; копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , серії НОМЕР_1 від 03.02.2022, з якого вбачається, що матір`ю останньої являється ОСОБА_1 ; копією постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 16.08.2023, про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , якими підтверджуються обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами долученими до протоколу.

Вказані документи відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами в справі про адміністративне правопорушення, які узгоджуються між собою.

Дії ОСОБА_1 за вказаним фактом кваліфікую за ч. 2 ст. 184 КУпАП, як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Пом`якшуючих чи обтяжуючих відповідальність ОСОБА_1 обставин не вбачається.

За обставинами справи, з урахуванням особи ОСОБА_1 , яка не працевлаштована, до адміністративної відповідальності притягувалася 16.08.2023 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, вважаю можливим застосувати адміністративне стягнення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 184, 252, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (одна тисяча сімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її винесення.

Суддя Н. С. Сіренко