КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційного провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
№ 33/824/1543/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 759/122/24

20 березня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Кулікова С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 13 лютого 2024 року, якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 510209 від 20 грудня 2023 року, 20 грудня 2023 року о 21 год. 25 хв. в м. Києві по вул. Зодчих, 74 ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Nissan, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя) від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинці транспортного засобу та в медичному закладі відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 13 лютого 2024 року визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн. на користь держави.

Не погоджуючись з постановою суду, 21 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати постанову та закрити провадження у справі за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова є незаконною, необгрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначала, що з відеозапису фіксації порушення вбачається про її згоду пройти огляд у медичному закладі шляхом здачі аналізу крові.

Посилалася на те, що із наявного запису з камери не можливо встановити об'єктивні обставини щодо вчинення працівниками поліції дій відносно неї в частині виявлення ознак алкогольного сп'яніння.

Вважає, що дії поліцейського, вчинені після того як вона погодилася пройти огляд на стан сп'яніння у лікаря, були незаконними, оскільки роз'яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності наявності алкоголю в крові, пропонування на місці пройти огляд без встановлення первинних ознак сп'яніння та без наявності в цілісності системи драгер, а також вчинені виключно з метою спонукання до висловлення відмови від проходження огляду.

Зауважувала, що працівниками поліції не було роз'яснено, що сам факт відмови від проходження огляду на стан сп'яніння становить закінчених склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Звертала увагу на те, що вона не допускала будь-яких правил дорожнього руху, а відтак у працівників поліції були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу.

Вважає, що встановлена у справі сукупність фактів та обставин можливого вчинення правопорушення, а також дані про особу винного, приводять до висновку про наявність достатніх підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, на підставі ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Сіренка М.Ю., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 Інструкції).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 510209 від 20 грудня 2023 року, 20 грудня 2023 року о 21 год. 25 хв. в м. Києві по вул. Зодчих, 74 ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Nissan, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя) від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинці транспортного засобу та в медичному закладі відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказане підтверджується наявними у справі доказами, а саме: даними, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення; відеозаписом з нагрудної боді-камери, на якому зображені події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та пропозиції поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та відмова останньої від проходження огляду; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; розпискою, написаною ОСОБА_2 , який взяв на себе зобов'язання доставити транспортний засіб, який отримав від ОСОБА_1 та не передавати керування транспортного засобу іншим особам про підтвердження факту залишення транспортного засобу.

Відповідно до положень ст. 130 КУпАП, сама по собі відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є складом адміністративного правопорушення та тягне за собою адміністративну відповідальність.

Таким чином, висновок викладений в постанові Святошинського районного суду міста Києва від 13 лютого 2024 року про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 погодилася пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі, однак екіпаж патрульної поліції не доставив її в медичний заклад, суд відхиляє, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції (час відеозапису 21:28:34 поліцейський пропонує пройти огляд, а ОСОБА_1 просить її пробачити, потім працівник поліції каже ОСОБА_1 , що вона сідала у автомобіль та вони її відвезуть до медичного закладу для проходження огляду. В подальшому, ОСОБА_1 запитала у працівників поліції чи є у них зараз Драгер, на що вони відповіли, що зараз підвезуть, а ОСОБА_1 сказала (дослівно)« Рєбята пожалуста»; час відеозапису 21:44:16 - ОСОБА_1 питає у поліцейського чи вона має право не задувати, на що поліцейський відповів, що має; запропонував вибирати трубочку, вона відповіла, що боїться та працівник поліції запропонував тоді проїхати до медичного закладу, однак ОСОБА_1 не надала згоди, потім працівник поліції вставив трубку, яку обрала ОСОБА_1 , однак остання не здійснила огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу Драгер; час відеозапису 21:52:22 ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду; час відеозапису 21:55:58 ОСОБА_1 знову відмовилася від проходження огляду).

При цьому суд зауважує, що працівники поліції неодноразово пропонували пройти огляд, однак ОСОБА_1 спочатку казала, що буде проходити, а в подальшому не здійснювала огляд на Драгер.

Доводи апеляційної скарги, що водій ОСОБА_1 не допустила будь-які порушення правил дорожнього руху, за які її слід було зупинити, суд відхиляє, оскільки вони не спростовують обставин, викладених у протоколі.

Посилання на те, що з наявного відеозапису не можна встановити хронологію подій, він не є безперервним, а тому такий відеозапис не можна вважати належним доказом є безпідставними, оскільки відображені на відеозаписі події повністю узгоджуються з іншими письмовими матеріалами справи, які були досліджені судом.

Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозапис не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації, фабрикації, чи присутності на відео іншої особи, а не ОСОБА_1 .

Крім того, порядок доступу до відеозаписів з нагрудних камер (відео- реєстраторів) та їх використання передбачено розділом 5 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, в якому будь-яких застережень щодо надання до суду безперервного запису з моменту активації камери немає. Отже, наявний відеозапис події є належним та допустимим доказом у справі.

Будь-яких порушень норм КУпАП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції не встановлено.

Інших доводів, які б підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 , у порушенні ним п.2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена, підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 13 лютого 2024 року, якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду С.В. Кулікова