Справа № 166/144/24 Провадження №33/802/172/24 Головуючий у 1 інстанції:Лях В. І.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л., захисника Філюка С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 29 січня 2024 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 09 січня 2024 року о 20 год. 55 хв., на вул. Центральній в с. Межисить, Ковельського району, керував транспортним засобом марки «Тойота Авенсіс» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (даліПДР).

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій вказує на її незаконність. Зазначає, що право поліцейського пред`явити особі вимогу щодо проходження огляду на стан сп`яніння виникає лише за умови безпосередньої зупинки поліцейським під час керування цією особою транспортним засобом з ознаками такого сп`яніння. У свою чергу, обов`язок особи пройти такий огляд, має місце лише за умови керування особою транспортним засобом та зупинкою його у цей момент поліцейським. Однак, як зазначає ОСОБА_1 , у матеріалах справи відсутні, а також не наведені при судової розгляді даної справи докази у підтвердження факту керування ним транспортним засобом, за обставин місця та часу, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тому, в розумінні положень п. 1.10 ПДР, він не є водієм, а відтак і суб`єктом вчинення даного адміністративного правопорушення. У зв`язку із цим, просить постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 29 січня 2024 року щодо нього скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Філюка С.М., який подану апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити, доходжу такого висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Відповідно до 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

?Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознакою правопорушення - відмова від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю стверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 071540 від 09 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 зафіксовано наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, на момент зупинки транспортного засобу під його керуванням поліцейським, а також відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у найближчому закладі охорони здоров`я.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Із відеозапису із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції який,з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним та незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи доказом вини ОСОБА_1 та значиться як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення, з достатньою повнотою убачаються детальні обставини вчинення ним даного адміністративного правопорушення. Із цього відео видно що, на той момент, коли поліцейський підходить до автомобіля «Тойота Авенсіс», після його зупинки та відкриває двері із сторони водія, за кермом сидить жінка (дружина ОСОБА_1 ), ноги якої знаходились безпосередньо на самому сидінні, а ОСОБА_1 сидів поруч, на місці пасажира. На неодноразові запитання поліцейського: «Для чого ви пересіли?»; «Хто попередньо керував транспортним засобом?» жінка жодного разу цей факт не заперечила. У подальшому, пересіла на пасажирське сидіння, а ОСОБА_1 було повідомлено про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння відчутний запах алкоголю з порожнини рота та запропоновано пройти огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, як безпосередньо на місці транспортного засобу, так і у найближчому закладі охорони здоров`я, від проходження якого він відмовився.

Відповідно до п. 1.10 ПДР водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Під керуванням транспортним засобом розуміється технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.

Оцінюючи вищеописаний перебіг події, що мала місце 09 січня 2024 року, безпосередньо поведінку ОСОБА_1 та його дружини, після зупинки транспортного засобу поліцейськими, висновок суду про перебування першого за кермом автомобіля, який в ході руху помінявся місцями із дружиною, розумних сумнівів не викликає.

Відтак, підстав стверджувати про відсутність, у зазначеному випадку, усіх складових об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення, при перевірці доводів поданої апеляційної скарги, установлено не було.

Тому, вважаю висновки суду про порушення водієм пункту 2.5 ПДР та вчинення ним, у цьому конкретному випадку, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, правильними.

Ураховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не убачається.

Нових доказів, у спростування зазначених у постанові судді обставин, також надано не було, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 29 січня 2024 року щодо нього без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя