Справа № 346/4083/23
Провадження № 3/346/18/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого-судді Коваленка Д.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ),

в с т а н о в и в :

До Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, 27 липня 2023 року надійшов протокол серії ААД № 419641 від 23 липня 2023 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), з матеріалами. І згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддею для розгляду справи про адміністративне правопорушення на підставі вказаного протоколу та доданих до нього матеріалів, визначено ОСОБА_2 .

Позиції учасників.

Аргументи держави (в особі поліцейського, який склав протокол) 22.07.2023 року о 22 годині 06 хвилин, у селі Раківчик Коломийського району Івано-Франківської області на автодорозі Н-10 148 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Fiat Ducato», державний номерний знак: НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан сп`яніння, проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога та підтверджується висновком №53 від 23.07.2023 року. Отже, він порушив вимоги пункту 2.9 "а" Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Аргументи представника ОСОБА_1 адвоката Боднарука В.В. 1) Огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу взагалі не було проведено, це видно з відеозапису. Акт огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не складався, копію акту ОСОБА_1 не вручали, як працівники поліції встановили ознаки стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 невідомо. Тобто при таких обставинах працівники поліції не мали законних підстав вимагати з ОСОБА_1 їхати в медичний заклад для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в конкретному медичному закладі, як того вимагає інструкція. Але його клієнт погодився на це. 2) зазначив, що згідно розділу ІІІ Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів: проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння; використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, повинно підтверджуватись сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки; тільки за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Але стосовно його клієнта лабораторного дослідження для визначення стану сп`яніння, не проводилось. 3) працівниками медичного закладу, куди був доставлений ОСОБА_1 було проведено не лабораторне дослідження біологічного зразка наданого ОСОБА_1 , а швидкий тест, із застосуванням не зрозуміло якого засобу. Лабораторне дослідження відібраного у нього зразка біологічного матеріалу сечі, за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ України не проводилось, а по суті відбулось лише використання швидкого експрес-тесту, який не є лабораторним дослідженням дозволеним МОЗ та не підтверджений ні сертифікатом відповідності, ні свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, як цього вимагає п. 9 розділу ІІІ Інструкції, ні навіть декларацією відповідності його виробника. Крім того в акті медичного огляду не вказано під впливом якої саме речовини перебував на момент обстеження ОСОБА_1 , у якій кількості таку виявлено та чи дійсно виявлена у нього речовина відносилась до забороненого наркотичного засобу.

Оцінка і висновки суду.

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Зокрема, в силу положень частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням являється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Що узгоджується із положеннями підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху України (що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306) за якими, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте суд відзначає, що в силу положень частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, в тому числі й передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП України характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

Визначальним, для вирішення питання про наявність складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП в діянні будь-якої людини є встановлення факту керування конкретною людиною конкретним транспортним засобом, оскільки будь-які особи, які не керували ним, навіть за наявності у них стану сп`яніння не можуть бути суб`єктом цього правопорушення. І так само, не буде вважатись відмова таких осіб (тобто осіб, які не керували конкретним транспортним засобом) від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння правопорушенням, передбаченим частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки вчинення такого діяння суб`єктами, які не керували транспортним засобом, не охоплюється складом правопорушення, передбаченим частиною 1 статті 130 КУпАП України.

В силу положень частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. А згідно з частиною 2 цієї статті, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Таким чином, саме поліцейський який склав протокол повинен був зібрати і надати суду, у першу чергу докази того, що саме ОСОБА_1 і саме 22 липня 2023 року о 22 годині 06 хвилин, у селі Раківчик Коломийського району Івано-Франківської області, на автодорозі Н-10 148 км, керував транспортним засобом «Fiat Ducato», державний номерний знак: НОМЕР_1 .

І надані поліцейським докази, зокрема протокол у сукупності з аудіовідеозаписом події (а.с.1 - протокол, 9 - диск із записом події) підтверджують такий факт. Тому суд виходить із того, що поліцейський довів керування ОСОБА_1 і саме 22 липня 2023 року о 22 годині 06 хвилин, у селі Раківчик Коломийського району Івано-Франківської області, на автодорозі Н-10 148 км, керував транспортним засобом «Fiat Ducato», державний номерний знак: НОМЕР_1 , як і вказано у протоколі (а.с.1 - протокол).

Адміністративним правопорушенням, за частиною 1 статті 130 КУпАП являється керування особою транспортним засобом саме у стані сп`яніння, у тому числі й наркотичного. Але вказана норма права, не визначає у якому порядку встановлюється стан наркотичного сп`яніння людини, яка керувала транспортним засобом.

Тому суд застосовує положення частини 6 статті 266 КУпАП за якою, проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. А також враховує положення частини 5 цієї ж статті, яка передбачає, що огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, огляд на стан, у тому числі й наркотичного сп`яніння, якщо він здійснений не у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, вважається не дійсним.

І як наслідок, суд застосовує "Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", затверджений постановою КМУ від 17 грудня 2008 року за №1103.

А він передбачав, що огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться у будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) - п.10 Порядку, в редакції чинній на дату проведення огляду ОСОБА_1 .

Таким чином, встановлення стану сп`яніння за результатами огляду водія відбувається із застосуванням не будь-яких спеціальних технічних засобів, а виключно тих, які: 1) являються законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки; та 2) відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Адвокат (у відповідь на свій адвокатський запит отримав в лікарні, в якій проводився огляд його клієнта) забезпечив суд доказами того, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння відбувся із застосуванням комбінованого швидкого тесту на наркотики у сечі №3 (а.с.35-36), про що прямо вказано і у Акті медичного огляду №54 (а.с.33), який адвокат також отримав на свій запит (а.с.33), як і Інструкцію до цього тесту (а.с.35).

Разом з цим суд відзначає наступне.

Положеннями пункту 1 статті 1 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" передбачено, що: засоби вимірювальної техніки - це засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності (п.п.6); калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу (п.п.10); періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал) (п.п.17); повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам (п.п.18).

Як вже вказувалось, адвокат забезпечив суд Інструкцією до комбінованого швидкого тесту на наркотики у сечі №3 (фірми "eco test") за яким, з огляду на принцип дії його роботи, цей тест не являється медичним виробом, але оскільки він грунтується на швидкому візуальному імуноаналізі для якісного передбачуваного виявлення в разках сечі людини від 1-го до 3-х вказаних в Інструкції препаратів, слід констатувати, що він ґрунтується на специфічній взаємодії антиген-антитіло шляхом латерального хроматографічного проточного імуноферментного аналізу, тобто підпадає під визначення аналізатора медичного призначення (імуноферментного), який передбачено п.3 Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України №374 від 04.06.2015р. А отже, він може мати статус засобу вимірювальної техніки.

А відповідно до ч.1 ст.3 вказаного вище закону, до сфери законодавчо регульованої метрології належать, серед іншого, й такі види діяльності, як: 1) забезпечення захисту життя та охорони здоров`я громадян; 5) контроль безпеки дорожнього руху та технічного стану транспортних засобів. При цьому згідно з ч.2 та ч.4 ст.8 того ж закону, експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби (ч.2); законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки (ч.4).

Отже, використання і застосування такого спеціального технічного засобу, як комбінований швидкий тест на наркотики у сечі №3 (фірми "eco test") - якщо це дійсно засіб вимірювальної техніки - дозволяється тільки, якщо дотримуються: 1) правила застосування такого засобу, встановлені: у вказаному законі; інших нормативно-правових актах, 2) і вимоги щодо його експлуатації, встановлені в експлуатаційних документах на такий засіб.

1) І суд відзначає, що положеннями ч.2 ст.17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" встановлено одне з правил застосування такого засобу вимірювальної техніки, яким є періодична повірка. Зокрема, перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України. А міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

І з огляду на пункт 3 "Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці", що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №374 від 04.06.2015р. аналізатор медичного призначення (імуноферментний) є законодавчо регульованим засобом вимірювальної техніки, який підлягає періодичній повірці. Міжповірочний інтервал якого, згідно з п.3 "Міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями", що затверджений Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1747 від 13.10.2016р. складає 1 рік.

Але поліцейський не забезпечив суд доказами того, що станом на дату проведення огляду ОСОБА_1 комбінований швидкий тест на наркотики у сечі №3 (фірми "eco test"), якщо він відносився до засобів вимірювальної техніки, і який був використаний при огляді ОСОБА_1 для визначення стану наркотичного сп`яніння, пройшов періодичну повірку.

Але, допускаючи, що для такого засобу це може бути не обов`язково, суд переходить до оцінки другого критерію.

2) Проте як вже вказувалось, в силу положень ч.2 та ч.4 ст.8 вказаного закону, використання і застосування спеціального технічного засобу дозволяється не тільки коли дотримано вимоги вказаного закону, а й виключно за умови дотримання вимог щодо експлуатації такого засобу вимірювальної техніки, що встановлені в експлуатаційних документах на такий засіб.

А у Інструкції до тесту (а.с.35) чітко зазначено, що аналіз від такого тесту забезпечує лише попередній результат. Щоб отримати підтверджений аналітичний результат, слід використовувати більш специфічний альтернативний хімічний метод. Газова хроматографія/мас-спектрометрія прийнята як кращий підтверджуючий методНаціональним інститутом по наркотикам. Більш того Інструкція містить обмеження процедури його застосування, у ньому прямо вказується на те, що позитивний результат вказує на присутність лише досліджуваного препарату (яких три) та не вказує на рівень інтоксикації. Негативний результат ніколи не виключає присутності досліджуваного препарату у сечі, оскільки він може бути нижче межі визначення тесту. При цьому, існує імовірність того, що можуть виникнути технічні або процедурні помилки, а також інші фактори, які можуть спричинити хибні результати.

Разом з цим суд відзначає, що за цією Інструкцією з експлуатації, цей тест використовується лише для якісного виявлення виключно таких трьох препаратів: метилендіоксипіровалерон (MDPV); альфа-піролідинопентіофенон (a-PVP); меткатинон (MCAT). Хоча кожен з цих препаратів, дійсно передбачений Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що затверджений постановою Кабінету Міністірв України №770 від 06.05.2000р.

Проте, поліцейський не забезпечив суд результатом тесту (або його копією) аби суд зміг перевірити особисто його результат, а у висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 , який надав поліцейський (а.с.4) та Акті медичного огляду на підставі якого він складається, який надав адвокат (а.с.33) дійсно відсутні відомості про те, який же конкретно із вказаних трьох препаратів, які міг би виявити тест, було виявлено у ОСОБА_1 .

Суд враховує, що в Акті медичного огляду вказано що за результатами вказаного вище тесту, який був позитивний, виявлено ОСОБА_3 . Однак суд відзначає, що згідно з Інструкцією до тесту, він якісно виявляє тільки один з вказаних вище препаратів, до якого ОСОБА_3 (міжнародна незареєстрована назва), який має хімічну назву (згідно Списку №2 Таблиці ІІ): (±)-a-метилфенетиламін, не входить.

Тому суд погоджується з основним аргументом захисника про те, що взагалі не зрозуміло яким чином поліцейський, а також медичний працівник який проводив медичний огляд ОСОБА_1 встановили наявність у нього наркотичного сп`яніння.

Разом з цим суд вважає за необхідне відзначити наступне.

Дійсно, розділом ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена Наказом МОЗ та МВС №1452/735 від 09.11.2015р. передбачено, що: проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове (п.7); метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння (п.8); використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п.9); за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (п.15); висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (п.22).

І зважаючи на Інструкцію використаного у медичному закладі тесту, та встановлені судом обставини, що вказані вище, на думку суду, проведення лабораторного дослідження сечі ОСОБА_1 було необхідним. І адвокат надав результат токсикологічного дослідження №1742, який йому надалі у лікарні, відповдіно до якого було перевірено тільки вміст етанолу - результат 0 (а.с.34).

Інших будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем 22.07.2023р. у стані наркотичного сп`яніння, суду не надано (а.с.1-37).

Тому зважаючи на викладене вище, суд не може погодитись із тим, що висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 , який грунтується на даних Акту медичного огляду №54 (що був проведений з порушенням Інструкції до тесту та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена Наказом МОЗ та МВС №1452/735 від 09.11.2015р.) є належними та достовірними доказами, які підтвердужють стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 .

В силу положень частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

А згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тому, оскільки поліцейським не доведено належними, достовірними і допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 діяння, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП правопорушення, зокрема керування ним транспортним засобом саме у стані наркотичного сп`яніння, провадження у справі слід закрити.

Відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому враховуючи, що судом прийнята постанова про закриття провадження, судовий збір стягненню не підлягає.

Отже, керуючись статтями 1, 2, 7, 8, 9, 10, 17-24, 26, 27, 33-38, 130,221, 245-253, 254-255, 268, 271, 276, 279, 280, 283-285, 287, 294, 298-300, 304, 305, 306 КУпАП, суд

в и р і ш и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ), закрити.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 та до Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Суддя: Коваленко Д. С.