ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/807/242/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , представник потерпілого - адвоката Железняка В.К., за апеляційною скаргою потерплого ОСОБА_2 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2024 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який є фізичною особою підприємцем, проживає за адресою: АДРЕСА_1

закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 619733 від 26.11.2023 за ст. 124 КУпАП, ОСОБА_1 , 26.11.2023 о 14-45 год. у м. Запоріжжя, на пр. Соборному, 145, керуючи транспортним засобом «Lexus RX350», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився у безпечності та скоїв зіткнення із транспортним засобом «Fiat Punto», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.

Як зазначено у протоколі, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Свої доводи обґрунтовує тим, що суд не мав підстав закривати справу за відсутності події, оскільки в суді було доведено факт ДТП.

Описані в постанові суду та наявні в матеріалах справи докази є достатніми для висновків, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП та винний в його вчиненні.

Під час судового засідання судом не допитувався потерпілий та свідки.

Вказує, що без проведення судової інженерно-транспортної експертизи не можливо встановити всі фактичні обставини.

Вважає, що суд прийняв рішення виключно і тільки на показаннях ОСОБА_1 , який є заінтересованим в розгляді справи на його користь та має намір уникнути відповідальності за скоєнні діяння.

Лише за твердженнями ОСОБА_1 на момент ДТП його автомобіль стояв.

Суд безпідставно відмовив в клопотанні про передачу справи для об`єднання зі справою №335/12319/23 відносно ОСОБА_2 за цією ж подією ДТП.

Наголошує, що зі схеми ДТП та фотознімків можливо встановити, що два припарковані на узбіччі автомобілі під кутом 45 градусів до бордюру одночасно почали рух заднім ходом по одній траєкторії руху, під час якого ОСОБА_3 , який рухався ліворуч від автомобіля ОСОБА_2 змінив траєкторію руху в бік автомобіля ОСОБА_2 і допустив зіткнення, чим порушив вимоги п. 10.1 ПДР України.

Справа була розглянута судом 12.01.2024 року, а постанова прийнята була тільки 17.01.2024 року, що свідчить про порушення судом таємниці нарадчої кімнати.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки представник потерпілого та потерпілий про існування постанови дізналися 26.01.2024 року від судді Романько О.О. під час розгляду справи №335/12319/23 та ознайомлення зі змістом в ЄДРСР.

Також просить апеляційний суд постанову районного суду скасувати і призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції або прийняти нову постанову якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Щодо розгляду клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження.

Заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки під час винесення постанови ОСОБА_2 не був присутнім. Про існування постанови районного суду апелянт дізнався 26.01.2024 року під час розгляду іншого судового провадження.

Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу правовладдя, який визнається і діє в Україні (ст. 8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Щодо розгляду скарги по суті апеляційних доводів апелянта.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого - адвоката Железняка В.К., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову суду залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.

Згідно з абз. 3,5 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався, оскільки безпосередньо дослідив всі наявні в справі докази та дійшов до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду вказав, що він не допустив порушень ПДР України, які мають причинний зв`язок з ДТП. Вказав, що під час події автомобіль під його керуванням паралельно виїжджав з місця паркування разом з автомобілем під керуванням ОСОБА_1 . Він під час події дивився назад та зупинився для того, щоб пропустити транспортні засоби, які здійснювали свій рух прямо. Потім почув удар в задню частину автомобіля. Вважає, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.

Представник потерпілого - адвокат Железняк В.К. підтримав подану апеляційну скаргу потерпілим ОСОБА_2 .

Вказав, що автомобілі здійснювали рух разом та вони повинні були разом відповідати за безпеку своїх дій для інших учасників руху.

Вважає, що саме ОСОБА_1 під час події скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції заперечував щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 .

Зазначив, що він, будучи водієм автомобіля НОМЕР_1 під час події виїхав на проспект заднім ходом та будучи на проспекті побачив, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 почав рух заднім ходом. Він та його пасажир намагалися сповістити іншого водія про перешкоду, задля уникнення ДТП. Однак, водій автомобіля НОМЕР_2 , не заважаючи на сповіщення, продовжував рух заднім ходом, внаслідок чого відбулося ДТП.

Перевіркою матеріалів справи щодо ОСОБА_1 встановлено, що протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №619733 (а.с.1), його звинувачено в тому, що він 26.11.2023 о 14-45 год. у м. Запоріжжя, на пр. Соборному, 145, керуючи транспортним засобом «Lexus RX350», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився у безпечності та скоїв зіткнення із транспортним засобом «Fiat Punto», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.

Як зазначено у протоколі, ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 10.9 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ст. 124 КУпАП.

Згідно з пунктом 10.9 Правил дорожнього руху України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Підчас розгляду справи в суді першої інстанції були досліджені наступні докази і документи, зокрема:

- схема місця ДТП (а.с.3), якою зафіксоване розташування транспортних засобів після події, їх механічні пошкодження внаслідок ДТП. Вказана схема була підписана всіма учасниками без зауважень;

- письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 (а.с.4), в яких він вказав, що він здійснював маневр виїзду з паркувального місця, включивши аварійні сигнали. Маневр здійснював разом з іншим автомобілем, який був припаркований з лівої сторони. Під час вказаного він почув удар в задню частину автомобіля;

- письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (а.с.5), в яких він вказав, що ДТП відбулася у м. Запоріжжі, пр. Соборний, 145 навпроти кінотеатру «ім. Довженка». ОСОБА_1 , будучи водієм автомобіля здійснював маневр виїзду заднім рухом. Коли автомобіль ОСОБА_1 майже виїхав, інший автомобіль, який стояв поряд, почав змінювати рух назад. Водій автомобіля «Фіат» дивився в протилежну сторону від автомобіля ОСОБА_1 , а тому він не переконався в безпеці свого руху та здійснив зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 .

В доповненнях до пояснень ОСОБА_1 вказував, що він подавав звуковий сигнал автомобілю «Фіат», щоб інформувати його про небезпеку. Однак, водій ніяк не відреагував та продовжив свій рух, внаслідок чого відбулося ДТП;

- письмові пояснення свідка ОСОБА_4 (а.с.6), в яких він вказав, що він під час події був пасажиром автомобіля НОМЕР_1 . Коли автомобіль НОМЕР_1 майже закінчив маневр виїзду, свідок побачив, що з паркувального місця біля кінотеатру «Довженко» автомобіль НОМЕР_2 також почав рух заднім ходом. Під час вказаного, водій ОСОБА_1 зупинився та почав сигналити для повідомлення іншого водія про небезпеку. Однак, водій «Фіата» на звуки клаксону не реагував, після чого він продовжив рух назад внаслідок чого відбулося ДТП. Водій «Фіата» не дивився в лівий бік, а тому не бачив автомобіль ОСОБА_1 , що в свою чергу стало причиною ДТП;

- фотосвітлини з місця ДТП (а.с.7), якими зафіксовано розташування автомобілів під час ДТП.

Проаналізувавши вказані вище докази, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому правопорушення, оскільки матеріали справи не містять доказів його винуватості, а саме докази того, що він здійснюючи рух заднім ходом, не впевнився в безпечності (п. 10.9 ПДР України), які знаходяться в причинному зв`язку між його діями і наслідками у вигляді ДТП.

Апеляційна скарга потерпілого зводиться лише до того, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог ПДР України, які й стали причиною ДТП.

Однак, в противагу доводам апелянта, апеляційний суд дійшов до висновку, що під час зіткнення автомобіль під керуванням ОСОБА_1 перебував вже на середній смузі для руху по пр. Соборному, що у м. Запоріжжі.

Крім того, апелянт в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не спростував тієї обставини, що під час зіткнення ОСОБА_1 вже перебував на середній смузі руху, а водій ОСОБА_2 , коли здійснював рух назад повністю пересвідчився в безпеці руху (подивився назад в ліву строну).

Будь-яких доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_5 допустив порушення вимог п. 10.9 ПДР України, які мають причинно-наслідковий зв`язок між його діями і ДТП матеріали не містять.

Доводи потерпілого про порушення суддею нарадчої кімнати є такими, що в судовому засіданні суд апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження.

З приводу тверджень про те, що суд першої інстанції порушив істотно вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки справу було розглянуто без участі потерпілого та його представника, апеляційний суд вказує, що така обставина не може бути єдиною підставою для скасування судового рішення.

З матеріалів провадження вбачається, що апелянту було відомо про розгляд справи відносно нього Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, його представник звернувся до вказаного суду із клопотанням про об`єднання справ щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 14), із заявою про відкладення розгляду справи потерпілий та його представник до суду не зверталися.

Крім того під час апеляційного перегляду потерпілим було реалізовано його право на подання доказів, пояснень, участь при дослідження всіх обставин справи.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для скасування постанови, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування постанови місцевого суду за апеляційною скаргою потерпілого.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання потерпілого ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження, задовольнити.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2024 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 335/12295/23