Провадження №: 3/752/1917/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2024 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП
відносно ОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання - АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 530285 від 01.11.2023, за змістом якого (дослівно): "01.11.2023 о 08:30 у м. Києві по вул. Академіка Тронька, 1, водій ОСОБА_1 керував ТЗ Volkswagen Passat, н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування Голосіївським судом від 21.07.2022. Правопорушення вчинено протягом року був притягнутий постановою БРД № 790678 від 24.04.2023. Правопорушення вчинено повторно протягом року".

В якості доказу події та складу адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП до протоколу приєднано дані з інтегрованої інформаційно-пошукової системи Міністерства внутрішніх справ України (АРМОР (адмінпрактика - дані про винесення, відеозапис з нагрудної камери поліцейського Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, вміщений на лазерний компакт диск.

Так, ч. 5 ст. 126 КУпАП установлено адміністративну відповідальність у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого за повторне протягом року вчинення одного з правопорушень, передбачених ч. 2-4 ст. 126 КУпАП, зокрема і керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

30.01.2024 до канцелярії суду надійшла рукописна заява, складена від імені ОСОБА_1 , зміст якої не видалося за можливе прочитати, адже вона викладена нерозбірливим почерком та у такій лексичній, граматичний і семантичній формах, що не дозволяє визначити значення написаного.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про причини своєї неявки суд не сповістив, хоча викликався до суду повісткою, про дату, час і місце розгляд справи повідомлявся завчасно і належним чином та, шляхом офіційного sms-інформування.

Заперечень по суті справи, спростувань події і складу адміністративного правопорушення, заяв, пояснень, клопотань, документів на підтвердження поважності неявки до суду від ОСОБА_1 , крім заява від 30.01.2024, не надходило.

У справі, що розглядається, вжито достатніх заходів для своєчасного та правильного вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, повістки в порядку ст. 277-2 КУпАП.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляду справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також наголошувалося на тому, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав в основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору (п. 71 рішення у справі "Смірнов проти України" заява № 3655/02, п. 41 "Пономарьов проти України" заява № 3236/03).

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Наразі суд (суддя) виходить з того, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості належним чином скористатися своїми процесуальними правами (поцікавитися про стан розгляду справи, адже з моменту складання протоколу - 01.11.2023, до дати вирішення справи по суті пройшов доволі тривалий проміжок часу) та реалізувати обов`язки (з`явитися до суду для подачі пояснень, доказів, клопотань, заяв, заперечень тощо).

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 126 цього Кодексу при розгляді справи про адміністративне правопорушення не є обов`язковою.

За наведених обставин та обґрунтувань розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши наявні докази, суд (суддя) доходить висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, зважаючи на наступне.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як визначено у ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Виходячи зі змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушення в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

У силу Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують пр. розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Так, ч. 5 ст. 126 КУпАП установлено адміністративну відповідальність у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого за повторне протягом року вчинення одного з правопорушень, передбачених ч. 2-4 ст. 126 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортним засобом, передала керування транспортним засобом особі, яка не має права керування транспортним засобом (ч. 2), за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3), за керування транспортними засобами особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4).

Відповідно до ч. 10 ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Обов`язковою ознакою правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП є умисел на вчинення вказаного проступку.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).

У п. 3-5 розділу 7 Інструкції № 1395 У разі неможливості встановити повторність постанова в справі про адміністративне правопорушення на місці його вчинення не виноситься, а складається повідомлення про адміністративне правопорушення, яке у п`ятиденний строк разом із наявними матеріалами справи (рапортом, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та засобів, у тому числі тих, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, та іншими доказами) надсилається до підрозділу поліції за місцем проживання (перебування) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою здійснення перевірки на наявність повторності правопорушення та вжиття заходів щодо подальшого розгляду. Після здійснення перевірки на наявність повторності правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомляється про місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 та 3 ст. 130КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу.

У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не приєднано довідку про наявність повторності вчинення правопорушення або ж інших належних і достовірних доказів на підтвердження того, що станом на 01.11.2023 ОСОБА_1 не мав керувати транспортним засобом. Друковані відомості з інтегрованої інформаційно-пошукової системи Міністерства внутрішніх справ України (АРМОР) без підтвердження їх даних засвідченими копіями рішень уповноваженої особи (органу) про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2-4 ст. 126 КУпАП протягом року, не приймаються в якості належних і достовірних доказів. Відеозапис з нагрудної камери поліцейського доводить проведення перевірки особи водія, у якого не було при собі паспорта, тоді як у протоколі зазначено, що особу ОСОБА_1 установлено на підставі паспорта. Також наявний відеозапис свідчить про висунення водієві підозри у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння, що не становить собою предмету дослідження й оцінки суду (судді) у справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Санкція ст. 126 КУпАП передбачає можливість застосування, поряд з основним видом стягнення, й додаткового - оплатного вилучення транспортного засобу. Для застосування такого виду додаткового стягнення і унеможливлення допущення порушення права власності інших осіб, необхідним є представлення суду доказів наявності у власності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне, транспортного засобу. У цій справі відповідних документів на підтвердження перебування у власності ОСОБА_1 транспортних засобів немає.

З огляду на наведене, сам лише протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у цій справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з дотриманням принципу доказування "поза розумним сумнівом", тоді як їх подано не було.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин провадження у справі відносно нього про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП зважаючи на відсутність у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 9, 23, 126, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за 5 ст. 126 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко