Справа №443/243/24
Провадження №3/443/153/24
ПОСТАНОВА

іменем України

23 лютого 2024 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з відділення поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУ Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, піддавався адміністративним стягненням 02.06.2023 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 31.10.2023 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, 01.02.2024 за ч. 2 ст. 130 КУпАП,, 02.01.2024 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, 02.02.2024 за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

за ч. 5 ст. 126 КУпАП, ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21.01.2024 о 15 год 12 хв в с. Реп`яхів, дорога Н-09, 382 км + 100 м, Львівський район, будучи особою, яка не має права керування транспортним засобом, повторно протягом року, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія. Своїми діями порушив п. 2.1 А ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 21.01.2024 о 15 год 12 хв в с. Реп`яхів, дорога Н-09, 382 км + 100 м, Львівський район, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: почервоніння очей, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Своїми діями порушив п. 2.5 ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням засобу зв`язку Укрпошта, яке повернулося до суду із відміткою вручено особисто 16.02.2024, в судове засідання не з`явився. Клопотань від останнього про перенесення справи до суду не надходило, а тому у відповідності до ст. 268 КУпАП розгляд справи проведено без вказаної особи.

До вказаних висновків суд прийшов, зокрема виходячи з наступного.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 враховую, що останній був добре обізнаний з фактом складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП, ч.2 ст.130 КУпАП, датою та часом розгляду справи. Слід звернути увагу на той факт, що останній не заявляв жодних клопотань до суду про витребування доказів, виклик свідків і не висловлював своїх міркувань щодо законності складення на нього протоколу.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також враховуючи закінчення строків притягнення особи до відповідальності, суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 , та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст.130 КУпАП адміністративним правопорушенням є повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція).

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 126 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до диспозиції ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративним правопорушенням є повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Приписами п. 2.1 «а» ПДР встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених за ч.5 ст.126 КУпАП, ч.2 ст.130 КУпАП, при вище викладених обставинах, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені суддею з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №665938 від 21.01.2024 з якого вбачається, що ОСОБА_1 21.01.2024 о 15 год 12 хв в с. Реп`яхів, дорога Н-09, 382 км + 100 м, Львівський район, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , немаючи права керування всіма видами транспортними засобами. Порушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями порушив п.п. 2.1 «а» ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП;

- довідкою з інформаційного порталу Національної поліції України «Адмінпрактика», згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягався до адміністративної відповідальності Жидачівським районним судом №443/4470/23 від 31.10.2023 за ч. 5 ст. 126 КУпАП;

- постановою суді Пустомитівського районного суду Львівської області від 31.10.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу;

- постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 02.01.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №665823 від 21.01.2024 з якого вбачається, що ОСОБА_1 21.01.2024 о 15 год 12 хв в с. Реп`яхів, дорога Н-09, 382 км + 100 м, Львівський район, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови та координації рухів, почервоніння очей, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився. Своїми діями порушив п.п. 2.5 ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився;

- довідкою, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягувався до адміністративної відповідальності Жидачівським районним судом №443/302/23 від 02.06.2023 за ч.1 ст. 130 КУпАП;

- постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 02.06.2023 згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу;

- відеозаписом, наявним в матеріалах справи, який підтверджує обставини викладені в протоколі серії ААД № 665938 від 21.01.2024 та протоколі серії ААД № 665823 від 21.01.2024.

Відтак, суддя всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що дії ОСОБА_1 , вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП, ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 будучи особою, яка не має права керування транспортним засобом, повторно протягом року, керував транспортним засобом без посвідчення водія та з явними ознаками наркотичного сп`яніння.

Доказів, які б спростовували наведені в протоколах обставини, не надано, тому вищевикладені докази вважаю належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

В той же час, законодавцем не передбачено іншої правової підстави для незастосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами у випадках, коли особа на час вчинення адміністративного правопорушення не отримала посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно з положенням ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ Про міжнародні договори України та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1), а завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Аналізуючи положення міжнародних актів, Конституційний Суд України у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11 жовтня 2011 року (справа № 10-рп/2011) наголосив, що не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям правопорушення, а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного суддя звертає увагу на позицію висловлену у постановах Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справах №753/18479/16-к від 22.05.2018, №171/869/21 від 21.06.2022, в яких колегія суддів дійшла висновку, що рівними перед законом у частині призначення покарання та реалізації своїх прав будуть як особи, які на час вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, мали право на керування транспортним засобом, так і особи, які його не мали.

Тому та обставина, що ОСОБА_1 вчинив адмінправопорушення, передбачені ч. 2 ст. 130 КУпАП, ч.5 ст. 126 КУпАП не маючи права на керування транспортними засобами, не є перешкодою для застосування до нього обов`язкового адміністративного стягнення у виді позбавлення права на керування транспортними засобами, оскільки останній має змогу набути відповідне право, отримавши посвідчення водія.

Статтею 24 Конституції України передбачено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

З урахуванням зазначеного, рівними перед законом, в частині накладення стягнення та реалізації своїх прав, будуть як особи, які на час вчинення зазначеного адміністративного правопорушення офіційно не отримали посвідчення водія на право керування транспортними засобами, так і особи, які отримали таке посвідчення.

Позбавляючи права мати посвідчення водія на право керування транспортними засобами як офіційного документу, що підтверджує спеціальний статус його власника, а саме права керувати транспортними засобами навіть у випадках, коли особа на час вчинення адміністративного правопорушення офіційно не отримала посвідчення водія, однак здійснювала керування транспортним засобом, законодавець таким чином позбавляє особу можливості реалізації такого права у законний спосіб на певний строк у подальшому, що, в даному випадку, узгоджується з положеннями ст.ст. 33, 36, ч.2 ст. 130 КУпАП, ч.5 ст. 126 КУпАП.

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суддя, дійшов висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.126, ч. 2 ст. 130 КУпАП наклавши стягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП - у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу та за ч. 2 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП, згідно з якою особа, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, за таких обставин суддя накладає стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років без оплатного вилученням транспортного засобу.

Згідно ч. 3 ст. 30 КпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті, тобто до 10 років.

При накладенні остаточного стягнення суддя враховує вимоги ч. 3 ст. 30 КУпАП, а відтак до стягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 2 ст. 130 КУпАП слід приєднати невідбуту частину стягнення накладеного на ОСОБА_1 постановою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 23.01.2024, яка набрала законної сили 13.02.2024, у виді 4 (чотири) роки 11 (одинадцять) місяців 20 (двадцять) дні, і таким чином на ОСОБА_1 слід накласти остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 9 (дев`ять) років 11 (одинадцять) місяців 19 (дев`ятнадцять) днів без оплатного вилученням транспортного засобу, оскільки постановою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 23.01.2024, яка набрала законної сили 13.02.2024 транспортний засіб марки ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 оплатно вилучено, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень.

У відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись ст.ст. 23, 30, 33, 36, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилученням транспортного засобу.

На підставі ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП приєднати невідбуту частину стягнення накладеного на ОСОБА_1 згідно постанови судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 23.01.2024, яка набрала законної сили 13.02.2024, у виді 4 (чотири) роки 11 (одинадцять) місяців 19 (дев`ятнадцять) днів та на ОСОБА_1 накласти остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 9 (дев`ять) років 11 (одинадцять) місяців 19 (дев`ятнадцять) днів без оплатного вилученням транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Копію постанови направити до Жидачівського відділу Стрийської окружної прокуратури для прийняття рішення про реєстрацію в ЄРДР кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Р.Г. Равлінко