ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5830/23 Номер провадження 33/814/558/24Головуючий у 1-й інстанції Лизенко А. В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

за участю секретаря Дороженка Р.Г.,

захисника-адвоката Литовченка Р.В.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою захисника Литовченка Романа Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2024 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 17 червня 2023 року о 20:02 год., в м. Полтава по вул. Соборності, 31, громадянин ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота та порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, висновок №258, в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції захисник Литовченко Р.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Зокрема вважає, що наявність кримінального провадження за ч. 1 ст. 286 КК України стосовно ОСОБА_1 , проведення автотехнічної експертизи, вирішення питання про підозру ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 286-1 КК України та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КПК України є подвійним притягненням особи до відповідальності, що є недопустимим та суперечить Конституції України.

Також вказує на відсутність в матеріалах адміністративної справи доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, порушення проведення працівниками поліції огляду на стан сп`яніння, з огляду на відсутність у водія будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, що виключає підстави для проведення такого огляду.

Вказує, що огляд на стан сп`яніння в порушення норм Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння - не був проведений на місці зупинки, проходження такого огляду водію не пропонувалося, натомість останнього було доставлено до медичного закладу. При цьому, йому не було запропоновано дослідження його біологічного середовища з метою виявлення алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Вказані обставини на думку захисника свідчать про недійсність та неналежність здобутих доказів, а відтак провадження по справі підлягає закриттю в силу приписів п.1ч.1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами по справі є:

протокол серії ААД №045208 складений 17.06.2023 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , в зв`язку з відмовою останнього від проходження огляду на стан сп`яніння та приміткою щодо евакуації ТЗ у зв`язку зі скоєнням ДТП;

висновок КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» №258 від 17.06.2023 з відміткою про відмову від медичного обстеження;

пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

протокол серії ААД №045192 стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП;

записи з бодікамер працівників поліції та камери «Безпечне місто».

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані захисником.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення в розумінні положень п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема свідома відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з долучених до справи відеозаписів, працівники поліції приїхали на виклик щодо скоєння ДТП за адресою вул. Соборності, 31, в м. Полтаві, яке в даному випадку є місцем зупинки громадського транспорту, на якій в цей час знаходилась велика кількість людей, які його очікували.

З огляду на наявність постраждалих в результаті дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , останнього було направлено до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Після прибуття до медичного закладу ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння о 21:05 год., що зафіксовано на бодікамеру та в подальшому о 21:09 год. в присутності двох свідків та під відеозапис.

Відмова від огляду стала підставою для складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з порушенням водієм п. 2.5 ПДР.

Як вже зазначено вище, адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає в разі якщо особа керувала транспортним засобом і вже надалі за наявності обґрунтованої підозри про перебування у стані алкогольного сп`яніння, відмовилась від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги щодо можливого подвійного притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за одне і те ж правопорушення, оскільки до ЄРДР за №0001791 вже внесено відомості про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

Статтею 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 286 КК України передбачає відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність лише за керування транспортним засобом, зокрема, в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, слід мати на увазі, що умовою притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, натомість притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України настає в разі порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В даному випадку, в разі доведення вини водія ОСОБА_1 в скоєнні кримінального правопорушення за ст. 286 КК України - матиме місце притягнення останнього до різних видів юридичної відповідальності за скоєння зовсім різних правопорушень, оскільки в межах справи про адміністративне правопорушення вирішується питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130КУпАП, а при розгляді кримінального провадження, внесеного в ЄРДР, по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, буде вирішуватись питання про притягнення його до кримінальної відповідальності, що жодним не порушує положення Конституції України.

Посилання захисника про порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння, а саме відсутність ознак, які б слугували підставою для проведення огляду, відсутність пропозиції пройти огляд на місці, доставка водія одразу до закладу охорони здоров`я, апеляційний суд не приймає до уваги як безпідставні.

Відповідно до п. 8 ч. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння, у разі скоєння ДТП, внаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Тобто працівники поліції, зважаючи на травмування інших учасників пригоди, діяли в межах вимог вказаної Інструкції, направивши водія одразу до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння.

Посилання на необхідність взяття у водія для дослідження біологічного середовища є помилковим, оскільки це відбувається лише в разі перебування водія в несвідомому стані або з тяжкими травмами (п. 14 р. ІІ Інструкції).

В даному випадку, і це вбачається з відеозаписів, ОСОБА_1 міг самостійно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте свідомо відмовився від його проходження.

Доводи скарги щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 ТЗ є безпідставними зважаючи на не заперечення останнього щодо керування ТЗ, наявність протоколу, складеного саме на водія ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо скоєної ДТП.

За вказаних обставин, наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про невчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили-б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Литовченка Романа Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна