Справа №443/1881/23
Провадження №3/443/6/24
ПОСТАНОВА

іменем України

12 березня 2024 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , працюючого метрологом у ТОВ «Газові мережі України»,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 04.10.2023 о 16 год 37 хв у м. Жидачів, вул. Мазепи,6 Стрийського району Львівської області керував транспортним засобом «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду медичного на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні заперечив, суду пояснив, що він цілий день був за кермом. Його зупинили працівники поліції через те, що він не включив покажчик повороту. У процесі оформлення документів запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спецзасобу «Драгер», від чого він відмовився. Однак у подальшому, коли працівник поліції складав на нього протокол про адміністративне правопорушення, він був згідний пройти огляд на стан сп`яніння, на що працівники поліції не погодилися. Після складання на нього протоколу про адміністративне правопорушення він самостійно їздив у заклад охорони здоров`я, де здав кров з метою проведення відповідного аналізу на вміст алкоголю, після чого приїжджав до відділення поліції №1, де спілкувався з цими ж поліцейськими, яким повідомляв про вказані обставини і про бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Однак поліцейські на це не погодилися.

Захисник суду зазначив, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, про що свідчить наявність у нього бажання пройти відповідний тест, у чому йому працівниками поліції було відмовлено, а також те, що після складання працівниками поліції на нього протоколу про адміністративне правопорушення він самостійно поїхав у поліклініку і здав кров для проведення відповідного аналізу на вміст у ній алкоголю.

Також, ОСОБА_1 та його захисником подано до суду письмові пояснення, за змістом яких працівники поліції після складання на нього постанови про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП, почали вимагати проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на газоаналізаторі Драгер. Спочатку він відмовився, оскільки не вживав будь-яких алкогольних напоїв. Один із працівників поліції зачитав йому права і обов`язки. Через 5 хвилин він був згідний пройти тест та повідомив працівників поліції. У цей час поліцейський почав складати протокол про адміністративне правопорушення та відмовився проводити йому тест, мотивуючи тим, що він уже відмовився. Після складання на нього протоколу він зразу поїхав у КНП «Жидачівська ЦРЛ» та здав кров на аналіз вмісту алкоголю у крові. Після здачі крові він повернувся до Відділення поліції №1 і просив у тих же працівників поліції провести тест на алкоголь, однак ці працівники поліції відмовилися проводити такий тест. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів наявності вини у вчиненні правопорушення. Окремі докази, які приєднані до матеріалів протоколу, хоча і можуть бути належними, проте через процедурні порушення їх отримання та фіксування не можуть вважатися допустимими. Протокол про адміністративне правопорушення не містить точної відповідності суті правопорушення ознакам його складу, нормативного акту, зокрема Порядку №1103 та Інструкції №1452, який встановлює процедуру та відповідні обов`язки особи щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, порушення яких є умовою притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП. Водночас, посилання на норми нормативного акту КМУ чи МОЗ, яким встановлені процедура, обов`язки водія щодо проходження огляду та наслідки відмови від неї, протокол не містить. Йому не було роз`яснено права, передбачені Конституцією України та статтею 268 КУпАП. Поліцейськими було вимкнено портативні нагрудні камери, що унеможливлює встановлення дійсних обставин в справі та визнання факту доведеності його вини. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить дати його складання та у ньому не зазначено засобу вимірювальної техніки, за допомогою якого проводиться огляд водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння. Примірник акта йому надано не було. Він просив та наполягав на проведенні огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, однак працівники поліції не виявили бажання скерувати його туди. За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан сп`яніння та направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є недопустимими доказами, одержаними з порушенням закону. Відеофіксація працівниками поліції здійснювалася на їхні особисті телефони, а не на спеціальні технічні засоби. Відеозапис на компакт-диску не є оригіналом електронного документу, оскільки не містить електронного підпису автора, не дає можливості встановити автентичність документа та його цілісність. Такий відеозапис здійснено на власний, а не службовий технічний засіб, що не узгоджується із законом. Працівники поліції не надали йому для ознайомлення доказів події, не роз`яснили його права, відмовили у залученні свідків події, а також захисника.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, аргументи захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №547315 від 04.10.2023, згідно з яким ОСОБА_1 04.10.2023 о 16 год 37 хв у м. Жидачів, вул. Мазепи,6 Стрийського району Львівської області керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.3);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зафіксовано виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, які відповідають ознакам, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення, зроблено запис про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медзакладі у встановленому законом порядку, а також запис про відмову від підпису цього акта ОСОБА_1 (а.с.5);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.10.2023, у якому зазначено заклад охорони здоров`я, куди скеровується ОСОБА_1 , а саме: КНП «Ходорівська міська лікарня» та зафіксовано складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №547315 (а.с.6);

долученими до матеріалів відеозаписами на носії інформації (компакт-диску), зробленими працівниками поліції, які дозволяють чітко встановити обставини справи, дії, поведінку та зміст розмови осіб (особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та поліцейських) на місці зупинки транспортного засобу, та з яких беззаперечно вбачається висловлена ОСОБА_1 поліцейському відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, після чого поліцейський приступив до складання матеріалів про адміністративне правопорушення (а.с.8).

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ №7871035 від 04.10.2023 підтверджує факт керування ОСОБА_1 04.10.2023 о 16 год 37 хв у м. Жидачів, вул. Мазепи,6 Стрийського району Львівської області транспортним засобом «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.7).

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості.

Проаналізувавши вищевказані відеозаписи, надані уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, суд зазначає, що вони є доказами в цій справі згідно з приписами статті 251 КУпАП, оскільки містять фактичні дані, які дозволяють встановити наявність адміністративного правопорушення та особу, яка його вчинила. Згадані відеозаписи безперервно відображають події до виявлення працівниками поліції транспортного засобу «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та його зупинки, а також події на місці зупинки цього транспортного засобу за участю особи, яка ним керувала ОСОБА_1 . Відеозаписи містять обставини, що підлягають доказуванню у цій справі, отримані уповноваженими особами (поліцейськими), відтак відповідають критеріям належності і допустимості.

Суд відхиляє аргументи ОСОБА_1 та його захисника щодо недопустимості як доказів протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №547315, акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.10.2023, як необґрунтовані, оскільки вказані документи складені уповноваженою особою (поліцейським), з дотриманням вимог статті 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Суд критично ставиться до аргументів ОСОБА_1 та його захисника щодо проведення працівниками поліції відеозйомки не на портативні технічні засоби (бодікамери), а за допомогою особистих телефонів, нероз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 його прав, передбачених Конституцією України та статтею 268 КУпАП, а також відмови ОСОБА_1 у залученні свідків та захисника, оскільки такі повністю спростовуються дослідженими судом відеозаписами поліцейських, з яких однозначно вбачається, що відеозаписи ведуться саме на портативні технічні засоби поліцейських (бодікамери), ОСОБА_1 працівником поліції роз`яснено права, передбачені як статтею 63 Конституції України, так і статтею 268 КУпАП, а також ОСОБА_1 не заявлялися будь-які клопотання, у тому числі про залучення свідків та захисника.

Суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, аргументи ОСОБА_1 та його захисника щодо наявності у ОСОБА_1 бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я, які він висловлював поліцейським, оскільки такі повністю спростовуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами та відеозаписами, зробленими поліцейськими, які повністю узгоджуються між собою.

Досліджений судом відеозапис, наданий ОСОБА_1 , хоч і є доказом у розумінні статті 251 КУпАП, однак такий не спростовує викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин і не підтверджує висловлення ОСОБА_1 згоди уповноваженій особі пройти на пропозицію останнього огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у той час, коли поліцейський висловив йому цю пропозицію. Системний аналіз цього відеозапису та відеозаписів, наданих поліцейськими, дозволяє дійти висновку, що висловлення ОСОБА_1 згоди на проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спецзасобу, так і у закладі охорони здоров`я, мало місце саме після чітко і однозначно висловленої ним поліцейському відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння під час складання на ОСОБА_1 поліцейським відповідних адмінматеріалів за частиною 1 статті 130 КУпАП. Також, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що законодавством України не передбачено обов`язку поліцейського з`ясовувати позицію особи щодо проходження ним огляду на стан сп`яніння декілька разів. У цій справі поліцейським було чітко та зрозуміло висловлено пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Більше того, поліцейським це було зроблено декілька разів, а також роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження цього огляду, на що ОСОБА_1 висловив чітку і зрозумілу позицію відмовився від проходження зазначеного огляду.

Суд зауважує, що правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, вважається закінченим з того моменту, коли особа, яка керує транспортним засобом, відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, суд зазначає, що виявлені працівником поліції у ОСОБА_1 ознаки, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці відповідали ознакам алкогольного сп`яніння, визначених у пункті 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, та, в сукупності з відмовою водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, давали поліцейському правову підставу для складання протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП. Висловлення особою (водієм) у подальшому згоди на проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння не впливає на правильність кваліфікації дій цієї особи саме за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що у своїй сукупності досліджені судом докази є достатніми та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, матеріали справи не містять.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт відмови ОСОБА_1 який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд виходить з такого.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Суд враховує характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 130 КУпАП, яка доведена повністю; відсутність обставин які пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладені обставини у своїй сукупності на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Накладення судом на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування

Також, з огляду на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови оголошено 13.03.2024 о 09 год 20 хв.

Суддя А.І. Павлів