Справа № 638/888/24
Провадження № 3/638/1134/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2024 року Дзержинського районного суду м. Харкова у складі головуючого судді Невеніцина Є.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який не працює, із середньою спеціальною освітою, неодружений, дітей не має, не є особою з інвалідністю, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

07.01.2024 о 17 год. 39 хвил. ОСОБА_1 керував автомобілем KIA Sedona номерний знак НОМЕР_1 по вул. Новгородській, 1 у м. Харкові, не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, порушено вимоги п. 2.1а ПДР.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав. Пояснив, що в цей день вони перебували у закладі, батько попросив ОСОБА_1 сісти за кермо та відвести їх до дому, оскільки сам вжив алкогольний напій. ОСОБА_1 вміє керувати транспортним засобом, 15.01.2024 у нього був призначений іспит з практичної частини для отримання права керування транспортними засобами. Він керував автомобілем в супроводі двох людей, які мають право керування, та у яких наявний великий досвід керування, проїхати необхідно було всього 1 км. Просив не накладати на нього стягнення, адже не має змоги сплатити штраф.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.1а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі ПДР), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні вказаного правопорушення, його вина підтверджується наступними доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 602212 від 07.01.2024, згідно якого ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин; довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП старшого л-та поліції Р.Сухробова, згідно якої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 не отримував посвідчення водія; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського; довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП старшого л-та поліції Р.Сухробова про повторність вчинення адміністративного правопорушення за ст. 126 КУпАП; копією постанови інспектора поліції Рябина від 10.02.2023 у відношенні ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП за порушення вимог п. 2.1а ПДР штраф 3400 грн; рапортом інспектора патрульної поліції О.Решітько від 07.01.2024.

Вищевказані докази суд визнає належними та допустимими.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 2.1а ПДР.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 126 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом та яка протягом року вчинила порушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях адміністративного правопорушення спростовуються вищенаведеними доказами та не є такими, що можуть вплинути на висновки суду щодо його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

З приводу заперечень ОСОБА_1 суд зазначає, що правила навчальної їзди регламентовані розділом 24 ПДР. Дії ОСОБА_1 за вищевказаних конкретних обставин жодним чином не підпадають під визначення навчальної їзди, яка б давала право на керування транспортним засобом за відсутності права керування таким транспортним засобом.

На підставі вищевказаного, з урахуванням ступеню вини, а також характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

При цьому, відповідно до довідки інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП старшого л-та поліції Р.Сухробова, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 не отримував посвідчення водія.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в абзаці 3 пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Таким чином, стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами до особи, яка його не мала, не може бути застосовано.

Також, санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена можливість застосування додаткового адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Суд зазначає, що додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу до ОСОБА_1 застосовано бути не може, оскільки згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 602212 від 07.01.2024 та довідки інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП старшого л-та поліції Р.Сухробова, автомобіль KIA Sedona номерний знак НОМЕР_1 належить іншій особі ОСОБА_2 .

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,6 грн, які підлягають стягненню з правопорушника.

Керуючись ст. 40-1, 126, 251-252, 279, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,6 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя Є.В. Невеніцин