Справа №601/3461/23
Провадження № 3/601/31/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 року

Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Шульгач Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої АДРЕСА_1 , приватний підприємець,

за ч. 3 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

23.10.2023 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_1 не здійснила належного контролю за поведінкою неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так, 23.10.2023 року близько 10 год. 00 хв. на території приналежній Кременецькій ЗОШ №4, що в м.Кременець по вул.Лятуринської, між учнями вещевказаної школи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виник конфлікт. Під час якого ОСОБА_2 вчинив психологічний булінг і цькування по відношенню до ОСОБА_3 , обзивав його нецензурними словами та іншими образливими словами. Такими діями ОСОБА_2 принижував ОСОБА_3 . Вчинок Габаля Н.В. є повторним відносно ОСОБА_3 , так як на протязі певного часу ОСОБА_2 систематично ображав ОСОБА_3 . Внаслідок дій неповнолітнього ОСОБА_2 , неповнолітньому ОСОБА_3 було заподіяно психічну шкоду його здоров`ю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнала, посилаючись на те, що її син ОСОБА_4 не вчиняв булінгу.

Неповнолітній ОСОБА_2 в судовому засіданні 20.12.2023 пояснив, що в них з ОСОБА_5 виникали сварки. В переписці в групі він нічого поганого і образливого не писав.

Представник ОСОБА_1 адвокат Сідоров В.М. в судовому засіданні зазначив, що дії неповнолітнього ОСОБА_2 не містять ознак булінгу, він не є суб`єктом правопорушення. Між дітьми виникли непорозуміння. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-4 КУпАП просив закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Неповнолітній ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 висміював його разом з друзями, ображав нецензурною лайкою. Він також обзивав у відповідь, бо міг захистити себе лише словесно. Залякування теж було.

ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона є бабусею ОСОБА_3 . Батьки внука зараз перебувають за кордоном. ОСОБА_5 почав пропускати уроки, він не міг їсти, не спав, про школу не хотів розмовляти. Він розповів внучці ОСОБА_7 про те, що його у школі ображають та хочуть побити. Назар разом із друзями до цього причетний.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку:

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд звертає увагу, що до адміністративної відповідальності можливо притягти особу лише у разі наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

За змістом ч. 3 ст. 173-4 КУпАП відповідальність за цією нормою закону настає за вчинення булінгу (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років.

Згідно з п.п 3-1 ч.1 ст. 1 Закону України «Про освіту» булінг (цькування) - діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

У п.4 розділу І Порядку реагування на випадки булінгу (цькування), який затверджений наказом МОН України від 28 грудня 2019 № 1646 «Деякі питання реагування на випадки булінгу (цькування) та застосування заходів виховного впливу в закладах освіти» вказано, що ознаками булінгу (цькування) є систематичне вчинення учасниками освітнього процесу діянь стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, в тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, а саме:

-умисне позбавлення їжі, одягу, коштів, документів, іншого майна або можливості користуватися ними, перешкоджання в отриманні освітніх послуг, примушування до праці та інші правопорушення економічного характеру;

-словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи;

-будь-яка форма небажаної вербальної, невербальної чи фізичної поведінки сексуального характеру, зокрема принизливі погляди, жести, образливі рухи тіла, прізвиська, образи, жарти, погрози, поширення образливих чуток;

-будь-яка форма небажаної фізичної поведінки, зокрема ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, завдання ударів;

-інші правопорушення насильницького характеру.

Суд розглядає справу про адміністративне правопорушення лише в межах обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

До матеріалів справи на підтвердження вини неповнолітнього ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-4 КУпАП окрім протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ №974779 від 24.11.2023 року долучено: рапорт помічника чергового відділення Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області від 30.10.2023 року; заяву ОСОБА_6 від 30.10.2023; письмові пояснення ОСОБА_6 від 02.11.2023 року; письмові пояснення неповнолітнього ОСОБА_3 від 02.11.2023 року; повідомлення зі школи від 03.11.2023, письмові пояснення неповнолітнього ОСОБА_2 від 24.11.2023, письмові пояснення неповнолітніх ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , скрін переписки.

З долученої до матеріалів справи фотографії (скріншоту) переписки вбачається, що неповнолітньому ОСОБА_2 належить лише одна фраза: «Чувак так і буде».

З протоколу №1 засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) Кременецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №4 від 31.10.2023 року вбачається, що на засіданні комісії під час з`ясування обставин конфлікту виявилося, що скриншот ОСОБА_5 надіслала ОСОБА_13 , оскільки він вимагав від неї «зливати» інформацію, щоб не бути першою у списку учнів, які його булять. Під час цієї розмови ОСОБА_5 поводився зверхньо, агресивно. Від своїх окремих звинувачень учень привселюдно відмовився і не вбачав поганого в тому, що казав неправду. Комісія ухвалила рішення про те, що поведінку учнів 8-Б класу не вважати проявом булінгу, оскільки випадки конфліктих ситуацій відбувалися не в приміщенні закладу освіти, не під час проведення заходів, а в приватному листуванні групи окремих учнів 8-Б класу.

Відповідно до висновку щодо результатів психологічного дослідження та розвивальної роботи з учнем 8-Б класу, сукупний психологічний аналіз дозволив визначити, що ОСОБА_2 характеризується позитивним ставленням до життя і людей. Має сильний тип нервової системи, дещо імпульсивний та рухливий. Високий рівень екстраверсії, що означає підвищену комунікативність, товариськість. Хлопчик має розвинене словесно логічне мислення. Підвищений рівень реактивної тривожності, викликаний неприємною ситуацією.

З письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 вбачається, що у червні місяці 2023 року 8-А та 8-Б клас поїхали на відпочинок у Карпати. В ході відпочинку у дітей виник конфлікт. ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 почали насміхатися з надпису на сумці ОСОБА_17 , він у свою чергу почав обзивати їхніх мам. Під час даного конфлікту вони один одного ображали нецензурними словами.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійними беззаперечним доказом, обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до ч. 1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи.

Оскільки, санкція ч. 3 ст. 173-4 КУпАП передбачає накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до сорока годин, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №974779 від 24.11.2023 року за вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 адміністративного правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-4 КУпАП складено на його матір ОСОБА_1 .

Водночас, з аналізу протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №974779 від 24.11.2023 року слідує, що у протоколі суть правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП, викладена без конкретизації об`єктивних ознак складу цього правопорушення, зокрема, в протоколі не зазначено, а чи мало діяння вчинене неповнолітнім ОСОБА_2 систематичний характер, з конкретизацією кожного випадку, місця та часу його вчинення.

Разом з тим, за змістом п.п 3-1 ч.1 ст. 1 Закону України «Про освіту» типовою ознакою булінгу є в тому числі і систематичність (повторюваність) діяння.

Водночас, з протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ №974779 від 24.11.2023 року неможливо встановити систематичність вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 протиправних дій щодо неповнолітнього ОСОБА_3 , оскільки у ньому зазначено лише одну дату 23 жовтня 2023 року, при цьому іншої дати та часу або період часу з вказівкою на час кожної події, які б свідчили про систематичність вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 протиправних дій, інспектором поліції не зазначено.

З долученої до матеріалів справи фотографії скріншоту з перепискою між учнями теж не вбачається цькування ОСОБА_18 .

Інших жодних доказів, які б підтверджували систематичність вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 протиправних дій щодо неповнолітнього ОСОБА_3 до матеріалів справи не долучено.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справах «Малофеєва проти Росії», «Карєлін проти Росії» у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає усіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін, у такому разі справа має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Щодо формулювання суті адміністративного правопорушення, то Європейський суд з прав людини вказує, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєні якого певною особою має доводитись в суді.

Дослідженими доказами встановлено, що 23.10.2023 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відбувся конфлікт, під час якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 висловлювали одне одному словесні образи.

При цьому, слід вказати, що конфлікт (лат.conflictus -зіткнення,сутичка) - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

Таким чином, достатніх і переконливих доказів того, що неповнолітній ОСОБА_2 вчинив булінг (цькування) щодо неповнолітнього ОСОБА_3 , що є необхідною ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, не встановлено. Крім того, відсутні і сторони булінгу, а саме: кривдник (булер) та потерпілий (жертва булінгу), оскільки неповнолітні в рівній мірі ображали одне одного.

За таких обставинах, дослідивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які встановлюють наявність в діях неповнолітнього ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах Кобець проти України, Берктай проти Туреччини та Леванте проти Латвії , неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву , що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, змінювати чи уточнювати суть порушення, яке вказано у протоколі. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

При цьому судом враховуються положення ст. 62 Конституції України, у відповідності до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення та долучені матеріали не містять беззаперечних доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують наявність в діях неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, а тому суд приходить до переконання про відсутність в діях останнього ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.173-4 КУпАП та вважає, що провадження в даній адміністративній справі стосовно матері ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями ч. 2 ст. 33, ст. 40-1, ч. 3 ст. 173-4, ст. ст. 245, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Суддя: