21.03.2024 Справа 469/298/24
3/469/275/24
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2024 року смт.Березанка
Суддя Березанського районного суду Миколаївської області Гапоненко Н.О., за участю секретаря судового засідання Потриваєвої М.А., розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції №8 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , ФОП " ОСОБА_2 ",
за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-
в с т а н о в и л а:
За протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №983994 від 20 лютого 2024 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 20 лютого 2024 року о 17.20 год., перебуваючи по АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_4 , під час якої виражався на її адресу нецензурною лайкою, штовхав, виганяв з будинку, чим міг завдати шкоду психічному здоров`ю потерпілої.
У судове засідання ОСОБА_5 не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений.
Потерпіла ОСОБА_4 на виклик суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена.
Зважаючи, що учасники справи повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі, що відповідає вимогам ст.268 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, яким є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
З аналізу вказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, наявне тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.
Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Відомості про наявність таких наслідків і умислу на їх настання, всупереч вимогам ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення не викладені та докази їх існування суду не надані.
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 , 22 лютого 2024 року о 17.35 год у нього виникла сварка з дружиною по телефону, в той час він знаходився у магазині по АДРЕСА_3 , а дружина знаходилась у магазині по АДРЕСА_2 . Коли він приїхав до магазину по АДРЕСА_4 , магазин був відчинений, але його дружини ОСОБА_4 в магазині не було (а.с.5).
За письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_4 , вона проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_6 та двома неповнолітніми дітьми. 20 лютого 2024 року перебувала в магазині по АДРЕСА_2 , близько 17.20 год по телефону виникла сварка з чоловіком, під час якої він ображав нецензурною лайкою, зачинивши магазин, вона пішла переховуватись від чоловіка в комишах біля ставка. Через деякий час поїхала до тітки в смт.Березанка.
Письмові пояснення свідка ОСОБА_7 не містять відомостей про обставини правопорушення, які безпосередньо сприймались свідком, а є викладом відомостей, отриманих від інших невстановлених осіб, а тому не можуть бути враховані судом з підстав неналежності і недопустимості.
Докази того, що ОСОБА_8 штовхав та виганяв з будинку потерпілу, у матеріалах справи відсутні, та за викладених сторонами обставин такі дії були б неможливими.
З вказаних вище пояснень неможливо встановити наявність спеціальної мети та наслідків, передбачених ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а тому за відсутності інших доказів вчинення ОСОБА_9 вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення дій наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є недоведеною, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв"язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.252, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284, п.1 ст.247 КУпАП,-
постановила:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Суддя: