КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 33/4809/55/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Петров Р. І.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2024 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Широкоряд Р.В. переглянувшиматеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Любович Л.В., в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , яка працює на посаді заступника медичного директора КНП «Міський пологовий будинок», проживаючої по АДРЕСА_1

визнано винною за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 14 грудня 2023 року ОСОБА_1 , визнано винною в тому, що вона 15.10.2023 року, о 14-00 год., керуючи автомобілем «Toyota Yaris Cross», д/н НОМЕР_2 , по вул. Короленка, 79 в м. Кропивницькому, в порушення вимог п. 2.3Б, п. 18.1 ПДР України, була неуважною, не врахувала дорожню обстановку, перед інформаційно-вказівним дорожнім знаком «Пішохідний перехід» не зменшила швидкість аж до зупинки транспортного засобу, щоб надати перевагу в русі пішоходу на нерегульованому пішохідному переході, внаслідок чого здійснила наїзд на ОСОБА_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди останньому заподіяно легкі тілесні ушкодження та пошкодження майна (мобільного телефону), чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Обґрунтовуючи свій висновок про винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, довідкою про результати проведеної перевірки матеріалів за фактом повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, заявою матері потерпілого ОСОБА_3 , довідкою з Обласної клінічної дитячої лікарні про наявність тілесних ушкодження у ОСОБА_2 , письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Не погоджуючись з вказаною постановою місцевого суду, адвокат Любович Л.В., в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

У своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_2 , заподіяно легкі тілесні ушкодження та пошкодження майна (мобільного телефону), проте в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №610430 від 21.11.2023 зазначено, що ОСОБА_2 , отримав тілесні ушкодження легкого ступеня.

Крім того, суд першої інстанції не зважаючи на доводи ОСОБА_1 , зазначив, що її вина підтверджується матеріалами справи, в тому числі заявою матері потерпілого ОСОБА_2 , в якій зазначається, що останній отримав тілесні ушкодження, а також у нього був пошкоджений телефон, та додано фотографію пошкодженого телефону. Зважаючи на вищезазначене, суд першої інстанції без проведення судово-медичної та судово-товарознавчої експертизи зазначив, що ОСОБА_2 , отримав в результаті ДТП легкі тілесні ушкодження, та що телефон ОСОБА_2 , було пошкоджено саме при ДТП.

Крім того, суд першої інстанції не взяв до уваги пояснення ОСОБА_2 , про те, що він відразу після ДТП зателефонував мамі, яка приїхала на місце ДТП, жодних питань щодо пошкодження телефону не виникала, також ОСОБА_2 , відмовився від послуг швидкої допомоги, яка відразу прибула на місце ДТП.

На місці ДТП працівники поліції винесли постанову від 15.10.2023 серії ЕАТ №7946488, в якій зазначили, що майнова шкода нікому не спричинена, та притягнули ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції проігнорував вимоги ст.61 КУ, оскільки ніхто не можу бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Якщо суд вважає, що у діях ОСОБА_1 , наявна адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП, то він повинен був скасувати постанову працівників поліції, а вже після цього розглядати протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, в якому не вказано, що майнову шкоду спричинено.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складено після спливу 24 годин з моменту виявлення особи ,яки вчинила правопорушення.

Будучи повідомленим про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та її адвокат Любович Л.В., до суду апеляційної інстанції не з`явилися, від представника потерпілого ОСОБА_2 , - Скалівенко Н.Ю., до суду надійшло пояснення, в якому вона просить постанову суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу розглядати без участі законного представника потерпілого.

Дослідивши матеріали справи, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. 2.3 (б), та п.18.1 ПДР України. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. 2.3 (б) та 18.1 ПДР України, які зазначені в протоколі працівником поліції.

За правилами п.2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.18.1 ПДР водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Відповідно до ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які дані, які б могли свідчити про наявність у ОСОБА_2 , саме тілесних ушкодження легкого ступеня тяжкості, тобто у працівників поліції не було підстав зазначати у протоколі про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_2 , отримав тілесні ушкодження легкого ступеня.

Згідно довідки з лікарні, доданої до матеріалів справи №32/10 від 15.10.2023, ОСОБА_2 , встановлено можливий попередній діагноз реакція на стрес, можлива закрита черепно-мозкова травма і струс головного мозку, забій м`який тканин верхньої частини лівого бедра та забій правої гомілки.

Згідно довідки старшого слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області (а.с.9)., в результаті ДТП пішохід ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: забій м`яких тканин верхньої третини лівого стегна, забійне садно правої гомілки, відповідно до правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, наявні тілесні ушкодження у потерпілого не спричинили розладу здоров`я і очевидно не можуть бути віднесені до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в матеріалах справи відсутній висновок про характер та тяжкість ступеню тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 , який би підтверджував, що останній дійсно отримав легкі тілесні ушкодження.

Довідка з лікарні, яка видана ОСОБА_7 , не є висновком експерта, у ній вказується можливий попередній діагноз пацієнта, жодних підтверджуючих даних, про наявність визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень у матеріалах справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , відсутні.

Так само слідчий не є експертом, а тому не мав правових підстав без будь-яких процесуальних рішень робити висновки, щодо визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 .

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що суд першої інстанції вийшов за межі обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема, вказав, що «в результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , заподіяно легкі тілесні ушкодження та пошкодження майна (мобільного телефону), чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП».

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №610430 вказано, що «в результаті ДТП гр. ОСОБА_2 , отримав тілесні ушкодження легкого ступеня», жодного посилання на пошкодження майна в протоколі не зазначено.

Між тим, суд першої інстанції взяв на себе обов`язки особи, яка наділена повноваженнями щодо встановлення обставин правопорушення та складання протоколу, вийшовши за межі пред`явленого обвинувачення у вчиненні правопорушення, тим більше, що відповідно до положень ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок збирання доказів тих обставин, які у відповідності до положень ст.256 КУпАП повинні бути зазначені у протоколів, покладається на осіб, які його складають.

Таким чином, на думку апеляційного суду, належних та достатніх доказів наявності в діях ОСОБА_1 , складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, здобуто не було, а суд першої інстанції при розгляді справи не звернув належної уваги на вказані обставини та, вийшовши за межі встановлених працівником поліції обставин, визначених в протоколі, та безпідставно доповнивши таке обвинувачення на власний розсуд, прийшов до передчасного висновку про її винність у вчиненні правопорушення.

Щодо повторного притягнення до адміністративної відповідальності апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до рапорту інспектора УПП в Кіровоградській області Бошняги М.В., (а.с. 11), встановлено, що за внаслідок повідомлення на службу 102; - 15.10.2023 р. о 14:14 год., водій керуючи транспортним засобом не надав перевагу у русі пішоходу, що був на пішохідному переході та здійснив наїзд на нього. Внаслідок події травмованих немає, матеріальних збитків нікому не завдано. Матеріали ДТП поліцейськими не складались. Стосовно водія винесено постанову за порушення п.п.18.1 ПДР України.

В матеріал справи ( а.с.29) міститься копія платіжного документу про сплату штрафу ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Отже, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , працівники патрульної поліції 15.10.2023 на місці події склали постанову за порушення нею п.18.1 ПДР України, чим вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Штраф у сумі 340 грн., ОСОБА_1 , сплатила у день вчинення правопорушення, документи, що підтверджують сплату долучила до матеріалів справи. Проте, 21.11.2023 працівники поліції стосовно ОСОБА_1 , склали протокол про порушення нею п.2.3 б, та п.18.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Згідно ст.61 Конституції України - ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Право не бути притягненим до суду або покараним двічі за одне й те саме діяння (non bis in idem) також закріплено в ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, суд першої інстанції у цій справі не зіставив фактичних обставин вчиненого ОСОБА_1 , правопорушення, не з`ясував наявність у цій справі умов, які виключають подвійного притягнення до адміністративного правопорушення за одне й те правопорушення, не скасував постанову про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, чим допустив істотне порушення норм процесуального права, що ставить під сумнів законність і обґрунтованість постанови і тягне за собою безумовне скасування судового рішення з наведених вище підстав.

Крім того, апеляційний суд зауважує, щодо процедури оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП, визначена в розділі 8 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Зокрема в п. 1 Розділу 9 вказаної Інструкції зазначено, що у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються:

1) схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський;

2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності);

3) показання технічних приладів (у разі їх наявності);

4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності);

5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Однак, всупереч вказаним вимогам до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не долучено копію схеми ДТП, не вказано наслідки даної пригоди.

А тому, враховуючи те, що працівниками поліції не складалась схема місця ДТП у відповідності до Інструкції, суд апеляційної інстанції, в даному випадку, не має можливості вийти за межі справи та встановити обставини, які не були встановлені працівниками поліції, які необхідні для прийняття рішення у справі та встановлення наявністю вини в діях особи.

При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Зазначено лише про наявність тілесних ушкоджень легкого ступеня, що взагалі не є об`єктивною складовою кваліфікуючою ознакою ст.124 КУпАП.

А тому, враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги , вважає, що об`єктивної сторони правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП в діях ОСОБА_1 , відсутня, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст.44-3 КУпАП, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав, апеляційна скарга адвоката Любович Л.В., в інтересах ОСОБА_1 , підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Любович Л.В., в інтересах ОСОБА_1 ,- задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 грудня 2023 року, стосовно ОСОБА_1 - скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.В.Широкоряд