ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу зацікавленої особи ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2023 року відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 800 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 років з оплатним вилученням транспортного засобу.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, ОСОБА_2 , 07 листопада 2023 року о 06.35 год. на вул. Комарова в м. Павлоград, Дніпропетровської області, керував транспортним засобом Ауді А6 д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування даним транспортним засобом, а саме не маючи посвідчення водія категорії В, повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.1а ПДР, за що ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати в частині позбавлення ОСОБА_2 керування транспортним засобом з оплатним вилученням транспортного засобу.

В обґрунтування апеляційної скарги в частині поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що вона не була учасником провадження, але при винесенні постанови були порушені її права, як власника транспортного засобу. Про наявність постанови суду їй стало відомо 10.01.2024 року від працівників поліції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що не зрозуміло як суд має право позбавити керування транспортними засобами якщо такого права у її чоловіка не має.

Вказує, що було порушено право як її чоловіка, так і її, як власника транспортного засобу.

Потерпіла ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Доведеність вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та кваліфікація дій ОСОБА_2 не є предметом даного розгляду, оскільки постанова суду розглядається лише в частині порушення прав потерпілої ОСОБА_1 в частині оплатного вилучення належного їй транспортного засобу.

Частина ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Суд першої інстанції вважав за необхідне застосувати до ОСОБА_2 оплатне вилучення транспортного засобу автомобіля Ауді А6 д.н.з. НОМЕР_1 .

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині виходячи з наступного.

Так, ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета. Порядок застосування оплатного вилучення і види предметів, які підлягають вилученню, встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.

Як вбачається з роз`яснень, що містяться у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, адміністративне стягнення, у виді оплатного вилучення транспортного засобу, не можна накладати на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.37), автомобіль Ауді А6 д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 .

За таких обставин, апеляційний суд вважає за неможливе застосування до ОСОБА_2 додаткового стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, який йому не належить.

Тому, виходячи з вищевказаного, апеляційний суд погоджується з вимогами апеляційної скарги та вважає необхідним змінити постанову суду в частині накладення стягнення на ОСОБА_2 та виключити з резолютивної частини даної постанови посилання на додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу автомобіля Ауді А6 д.н.з. НОМЕР_1 ,

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2023 року щодо ОСОБА_2 .

Апеляційну скаргу зацікавленої особи ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2023 року щодо ОСОБА_2 змінити.

Виключити з постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2023 року щодо ОСОБА_2 посилання на оплатне вилучення транспортного засобу Ауді А6 д.н.з. НОМЕР_1 , належному ОСОБА_1 .

В інші частині постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун