справа № 274/2041/24
провадження №3/0274/1022/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2024 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Базюк Ю.П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Овідіопіль Одеської області, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

01.03.2024 близько 20:00 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно доньки співмешканки ОСОБА_2 , а саме: висловлювався до неї нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На виклик в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причину неявки суд не сповістив. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" та інші)

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст. 245 КУпАП України, та розгляду справи в межах строків, які передбаченіст. 38 КУпАП України.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 суду повідомила, що ОСОБА_1 є цивільним чоловіком її матері. 01.03.2024 близько 20:00 ОСОБА_1 бігав по будинку, сильно стукав дверима, ображав її нецензурною лайкою. Така поведінка ОСОБА_1 злякала її малолітнього сина, тому вона викликала поліцію. На ранок ОСОБА_1 перед нею вибачився. Просила не накладати на ОСОБА_1 стягнення, обмежитись усним зауваженням.

Заслухавши пояснення потерпілої, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне право порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність, в тому числі, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною першою статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 01.03.2024 серії ВАВ № 922839; рапортом чергового Бердичівського РВП від 02.03.2024; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.03.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 01.03.2024; поясненнями ОСОБА_2 даними в судовому засіданні; довідкою Бердичівського РВП від 01.03.2024 про відсутність даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення.

Суд виключає з протоколу посилання на те, що ОСОБА_1 психологічно тиснув, агресивно поводився, погрожував ОСОБА_2 фізичною розправою, оскільки ці обставини свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли. В судовому засіданні ОСОБА_2 зазначені обставини заперечила.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто у вчиненні домашнього насильства, яке виразилося в умисному вчиненні діянь психологічного, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Обставин, що пом`якшують, обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Разом з тим, ст. 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь вини, майновий стан, відсутність обтяжуючих обставин, прохання потерпілої не накладати на ОСОБА_1 стягнення, обмежитись усним зауваженням, суд приходить до висновку про малозначність скоєного діяння та можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Частиною другою ст. 284 КУпАП передбачено, що у разі оголошення особі, що притягається до адміністративної відповідальності усного зауваження, виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст. 22, 245, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та звільнити від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, провадження закрити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю.П. Базюк