Справа № 357/4448/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.03.2024 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої продавцем ПП «Агротехспілка України», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 184 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

04 березня 2024 року приблизно о 17 годині 15 годин ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки , в результаті чого її неповнолітня донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала в парку ім. Т.Г.Шевченка в м. Біла Церква, де вживала алкогольний напій, а саме: «SHAKE», 0,33 мл., з вмістом спирту 0,7%, тобто ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала, пояснила, що її донька навчається в м. Біла Церква, проживає в гуртожитку. Донька розповіла їй, що вона з друзями відпочивала в парку ім. Т.Г. Шевченка, де її пригостили алкогольним напоєм, який вона скоштувала, а потім викинула. Зазначила, що провела бесіду з донькою і більше такі дії не повторяться.

Допитана в судовому засіданні в присутності законного представника матері ОСОБА_1 , ОСОБА_2 пояснила, що 04.03.2024 року вона з подругами зустріли ОСОБА_3 , який пригостив їх алкогольним напоєм «SHAKE», який вона скоштувала, але їй не сподобалося і вона його викинула, але в цей час до них підійшли працівники поліції. зазначила, що зробила для себе висновки і більше такі дії не повторяться.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Так, відповідно до положень ст. 12 ч. 1 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя, оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дослідивши додані до протоколу докази, письмові пояснення ОСОБА_1 , оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Статтею 23 КУпАП України передбачається, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 КУпАП, законами України може бути встановлено й інші, крім зазначених у цій статті, види адміністративних стягнень.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення посадова особа, уповноважена вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності обмежитись усним зауваженням.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням вчиненого правопорушення, особи правопорушника, яка вину визнала, в скоєному розкаялася, раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності, відношення до вчиненого, суд вважає можливим визнати малозначним вчинене ОСОБА_1 діяння та звільнити її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. 184, статтями 22, 221, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяСвітлана ДОРОШЕНКО