Номер провадження: 33/813/485/24
Головуючий у першій інстанції Далеко К. О.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 30 липня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №194512, 02.06.2021р о 09год. 40хв. в місті Одесі по вул. Давида Ойстраха, буд.2, ОСОБА_2 керував транспортним засобом ЗАЗ державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння, за згоди водія, у встановленому законом порядку проводився за допомогою спеціального газоаналізатора DRAGER Alcotest 6810, з позитивним результатом 0,86% проміле, зафіксований на портативний відеореєстратор.

Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 30 липня 2021 року накладено на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 17000,00грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. СтягнутО з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 454 грн. в дохід держави.

Постановою цього ж суду від 25 вересня 2023 року виправлено описку у постанові Суворовського районного суду м.Одеси від 30 липня 2021 року у справі вказавши вірне прізвище особи яка притягається до адміністративної відповідальності та РНОКПП, а саме: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 », замість невірного « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ».

Не погодившись з постановою суду від 30 липня 2021 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність, просить суд скасувати постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 30 липня 2021 року, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не виправив описку чи арифметичну помилку допущену в постанові від 30 липня 2021 року, а фактично змінив своє рішення, оскільки в даному випадку виправлення описки змінило зміст прийнятого судом рішення відносно ОСОБА_1 , суттєво погіршило його становище, а отже постанова від 25 вересня 2023 року не може вважатися законною, у зв`язку із чим підлягає скасуванню. Також ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції проігнорував той факт, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, зокрема факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та зупинки не підтверджується жодними належними та допустимими доказами. Зазначає, що всупереч чинному законодавству про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документа встановленої форми, а саме акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 27.02.2024 року, з`явився представник ОСОБА_1 адвокат Слаблюк В.М.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Частиною 7 ст.294 КУпАП, передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до п.п. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 194512 від 02.06.2021 року, відповідно до якого 02.06.2021р о 09 год. 40 хв. в місті Одесі по вул. Давида Ойстраха, буд.2, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння, за згоди водія, у встановленому законом порядку проводився за допомогою спеціального газоаналізатора DRAGER Alcotest 6810, з позитивним результатом 0,86% проміле, зафіксований на портативний відеореєстратор (а.с. 2);

- роздрукованим чеком «Alcotest Drager», відповідно до якого результат тестування на алкоголь ОСОБА_1 склав 0,86 % (а.с. 3,4);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 5);

- відеозаписами події, яка сталася 02.06.2021 року (а.с. 6).

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 встановленою постановою судді Суворовського районного суду м.Одеси від 30 липня 2021 року та порушенні ним вимог п. 2.9а ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У доводах апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції проігнорував той факт, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, зокрема факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та зупинки не підтверджується жодними належними та допустимими доказами.

Разом з тим, вказані доводи ОСОБА_1 є необґрунтованими та безпідставними, оскільки спростовуються відеоматеріалами, з яких видно, що ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля, під час його зупинки, коли до нього підійшов працівник поліції. Саме він передав водійське посвідчення та зауважень з приводу того, що він автомобілем не керував, не висловлював.

Щодо посилання апелянта на неналежність доказів, а саме: запису з нагрудних камер поліцейських, то доводи про небезперевність запису як підставу для визнання запису неналежним доказом до уваги не приймається, оскільки вказаним записом встановлений факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння з позитивним результатом 0.86% проміле.

Більш того, відеозапис підтверджує, що ОСОБА_1 визнавав факт вживання спиртних напоїв, а саме вина, що нівелює решту доводів скарги про недоведеність його вини.

Доданий до матеріалів справи диск/електронний носій із відеозаписом адміністративного правопорушення є джерелом доказом в розумінні вимог ч.1 ст. 251 КУпАП. Отже, виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд визнає відеозапис, який приєднано до матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_1 та який був повторно досліджений в ході апеляційного розгляду справи:

- достовірним, оскільки він узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення з урахуванням всіх обставин справи,

- допустимим, оскільки він отриманий та досліджений в законний спосіб,

- належним, оскільки він стосуються подій, що сталися 02.06.2021 та інкримінуються ОСОБА_1 .

Посилання ОСОБА_1 на те, що всупереч чинному законодавству про адміністративне правопорушення, його не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документа встановленої форми, а саме акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, апеляційним судом оцінюються критично, оскільки не спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Разом з тим, останній добровільно погодився з відповідними результатами.Більш того, з відтворенного відеозапису події, яка мала місце 02.06.2021 вбачається, що на запитання поліцейського, чи має ОСОБА_1 «тверезого водія», останній відповів, що не має, а автомобіль залишить тут, бо він поруч живе, в сусідній парадній (2 уривок Диску 1/1). Після чого, ОСОБА_1 підійшов до автомобіля, не вмикаючи двигун, відбуксирував автомобіль за допомогою працівника поліції до місця паркування автомобілів, біля під`їзду свого дому, за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 (5 уривок Диску 1/1).

Доводи апеляційної скарги про те, що суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 не впливають на правильність прийнятого судового рішення, розгляд справи за відсутності особи не передбачений як підстава для скасування постанови суду, якщо відсутні сумніви у наявності складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дотримання прав, передбачених ст. 268 КУпАП, забезпечено шляхом виклику ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції. Подавши апеляційну скаргу, ОСОБА_1 отримав можливість довести відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, але цього не зробив, будь-яких доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції не представив.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не вбачається.

Не можуть бути підставою скасування постанови суду доводи апеляційної скарги про те, що в тексті постанови зазначено прізвище ОСОБА_3 , що свідчить про вирішення справи щодо іншої особи, оскільки очевидним є допущення судом першої інстанції описки, яка ним виправлена постановою від 25.09.2023.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 30 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова