Номер провадження: 33/813/697/24
Головуючий у першій інстанції Передерко Д. П.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Подуст Т.П.,

захисника особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1 ,

представника Одеської митниці Кептене Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Абросімова Андрія Петровича в інтересах ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 21 листопада 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ст.485 МК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового рішення

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 21.11.2023 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.485 МК України та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 відсотків несплаченої суми митних платежів, стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн.

ОСОБА_2 визнано винним в порушенні митних правил, які виразились в тому, що при декларуванні транспортного засобу для здійснення митного оформлення надано документи, які стали підставою для заявлення у МД №UA500030/2021/232188 неправдивих відомостей про зняття з обліку уповноваженим органом у Польщі транспортного засобу марки «TOYOTA AVENSIS» (кузов № НОМЕР_1 ) та застосування пільгового режиму, преференції у сплаті митних платежів, чим вчинив дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів, що спричинило недобори митних платежів у сумі 65 636, 66 грн, чим скоїв порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник Абросімов А.П. в інтересах ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 21.11.2023 та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду захисник зазначив, що вперше з апеляційною скаргою звернувся 01.12.2023, однак постановою Одеського апеляційного суду від 26.01.2024 вона була повернута у зв`язку з не долученням витягу з договору про надання правової допомоги. Не погоджуючись з вказаною постановою, але з огляду на її обов`язковий характер, захисник при потворному зверненні з апеляційною скаргою 05.02.2024 надав суду витяг з договору про надання правової допомоги.

Доводи апеляційної скарги в частині скасування оскаржуваної постанови суду зводяться до того, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовані норми матеріального права, порушені норми процесуального права та основні засади судочинства, передбачені п.п.2,7 ч.2 ст.129 Конституції України, забезпечення доведеності вини, розумних строків розгляду справи судом. Зокрема, зазначив, що:

- суд не повідомив ОСОБА_2 про час, місце розгляду справи та розглянув справу за його відсутності;

- не дотримано строків розгляду справи в порушенні вимог ч.1 ст.525 МК України;

- суддя в оскаржуваній постанові не навів і не проаналізував доводи захисника, наведені ним під час судового засідання і в письмовому клопотанні про закриття провадження у справі;

- суд не врахував, що ОСОБА_2 не є суб`єктом інкримінованого йому порушення митних правил, оскільки декларантом був ОСОБА_3 , який самостійно здійснював декларування, а ОСОБА_2 не є ані декларантом, ані уповноваженою ним особою і самостійно не подавав ніяких документів до митного органу;

- згідно відомостей складеного відносно ОСОБА_2 протоколу свідків вчинення інкримінованого йому правопорушення немає.

В суді апеляційної інстанції захисник Абросімов А.П. в інтересах ОСОБА_2 підтримав заявлене клопотання про поновлення строку, доводи та вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити. Представник митниці заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Висновки щодо строків на апеляційне оскарження

За положеннями ст.487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до МК України, а в частині, що не регулюється ним відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

З матеріалів справи встановлено, що справа розглянута 21.11.2023 в присутності захисника Абросімова А.П. в інтересах особи, що притягується до відповідальності.

01.12.2023 захисник Абросімов А.П. скерував засобами поштового зв`язку до суду апеляційну скаргу, яка постановою Одеського апеляційного суду від 26.01.2024 повернута заявнику, у зв`язку з не долученням витягу з договору про надання правової допомоги у виконання вимог ч.2 ст.271 КУпАП.

05.02.2024 захисник повторно скерував до суду апеляційну скаргу, до якої долучено визначені законом документи на підтвердження його повноважень.

Отже, апеляційна скарга подана поза межами встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Конструкція норми, що закріплена в ч.2 ст.294 КУпАП, дає підстави вважати, що у разі подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції після закінчення десятиденного строку з дня її ухвалення, апелянт безумовно повинен заявити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, належним чином обґрунтувавши його.

Наведене свідчить, що захисник вперше звернувся до суду з апеляційною скаргою у межах строку, встановленого ст.294 КУпАП, а вдруге без зайвих зволікань виконав вимоги суду апеляційної інстанції щодо підтвердження своїх повноважень.

Аналізуючи доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, з урахуванням наведених обставин, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку захиснику Абросімову А.П. в інтересах ОСОБА_2 на апеляційне оскарження постанови для забезпечення права останнього на доступ до правосуддя.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши захисника Абросімова А.П., представника митниці, дослідивши матеріали даної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Фактичні обставині, встановлені судом

17.02.2023 складено протокол про порушення митних правил №0237/50000/23 відносно ОСОБА_2 за ст.485 МК України.

За вказаним протоколом 26.10.2021 до відділу митного оформлення №1 м/п «Одеса автомобільний» Одеської митниці для митного контролю та митного оформлення декларантом ФОП ОСОБА_3 , який діє на підставі договору про митне оформлення, подано МД типу «ІМ 40 АА», яка була прийнята та зареєстрована за номером №UA500030/2021/232188.

В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення декларантом ОСОБА_3 до Одеської митниці були надані: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 11.09.2013, паспорт серії НОМЕР_3 від 07.05.2003, договір купівлі продажу б/н від 13.10.2021, довідка зняття з обліку т/з №NR H.5376.1.352.2021.ACZ від 13.10.2021, заява на зміну режиму б/н від 25.10.2021, заява на посвідчення б/н від 18.10.2021.

Відповідно до інформації, зазначеної у МД №UA500030/2021/232188 та товаросупровідних документах, встановлено, що продавцем транспортного засобу марки «TOYOTA AVENSIS» (кузов № НОМЕР_1 ) є «POLANECKA EDYTA» ( НОМЕР_4 , 44-100 GLIWICE SLONECZNA 1), а покупцем та одержувачем є громадянин України ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідно граф 31, 33 МД №UA500030/2021/232188 заявлено товар «1. Автомобіль легковий, пасажирський, що був у використанні, ід. №SB172DBN00E015221, марка TOYOTA, модель AVENSIS, календарний рік виготовлення 2001, модельний рік виготовлення 2001, загальна кількість місць, включаючи водія 5, тип двигуна дизель, колір сірий, робочий об`єм циліндрів двигуна 1995 куб.см., колісна формула 4х2, країна виробництва: Велика Британія», код товару УКТ ЗЕД визначено та заявлено .

Митна вартість автомобілю, згідно договору купівлі продажу від 13.10.2021 склала 4300 злотих (33 632,39 гривень).

Митні платежі за транспортний засіб по МД №UA500030/2021/232188 із застосуванням преференції «310» було нараховані та сплачені в розмірі 35 971, 55 гривень.

Після здійснення митного оформлення за МД від 26.10.2021 №UA500030/2021/232188 вищевказаний транспортний засіб було випущено у вільний обіг.

Пунктом 8 частини 1 статті 336 Митного кодексу України встановлено, що однією з форм митного контролю є направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу.

Листом Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби України від 27.01.2023 (помилково зазначено рік 2022) №26/26-04/7.10/189 Одеську митницю повідомлено про те, що за результатами опрацювання отриманої відповіді митних органів Республіки Польща від 04.12.2022 №0201-IGM.541.388.2022.4.JC (вхід. Держмитслужби від 26.12.2022 №26779/11) встановлена невідповідність документів та інформації, які надавались митному органу під час митного контролю та митного оформлення легкового транспортного засобу марки «TOYOTA AVENSIS» (кузов № НОМЕР_1 ).

Так, згідно відповіді палати фіскальної адміністрації у Вроцлаві Республіки Польща встановлено, що відповідно ст. 79, пт. 1 Закону Р. Польщі від 20.06.1997 «Закон про дорожній рух», транспортний засіб підлягає зняттю з обліку у відповідному органі, який був містом останньої реєстрації транспортного засобу, по заяві його власника. Тобто, даний орган, який знімає з обліку, повинен бути ідентичний з назвою органу, який видавав реєстраційний паспорт.

Крім того, під час перевірки оформлених в Одеській митниці транспортних засобів встановлено, що більш ніж на 40 різноманітних транспортних засобів для митного контролю та митного оформлення надавався документ про зняття з обліку за одним і тим же номером, а саме №NR H.5376.1.352.2021.ACZ, але за різними датами видачі, що не відповідає законності даного документа.

Тобто, транспортний засіб марки «TOYOTA AVENSIS» (кузов № НОМЕР_1 ) його власником не було знято з обліку в уповноваженому органі у Польщі.

Таким чином, митним органом встановлено, що при декларуванні вищезазначеного транспортного засобу для здійснення митного оформлення надано документи, які стали підставою для заявлення у МД №UA500030/2021/232188 неправдивих відомостей про зняття з обліку уповноваженим органом у Польщі транспортного засобу марки «TOYOTA AVENSIS» (кузов № НОМЕР_1 ) та застосування пільгового режиму, преференції у сплаті митних платежів.

Сума митних платежів, які підлягають обов`язковій сплаті у разі переміщення через митний кордон України вищевказаного транспортного засобу без застосування преференції, відповідно до листа митного поста «Одеса автомобільний» Одеської митниці від 25.01.2022 №7.10-28.1-01/175 становить 93 108, 21 грн, тобто різниця в нарахуванні податків становить 65 636, 66 грн.

За позицією митного органу, громадянин України ОСОБА_2 при поданні до Одеської митниці МД від 26.10.2021 №UA500030/2021/232188 вчинив дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів, що спричинило недобори митних платежів у сумі 65 636, 66 грн, чим скоїв порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України.

На підставі вищевикладеного, Одеською митницею відносно ОСОБА_2 складено протокол про порушення митних правил митних №0237/50000/23 від 17.02.2023 за ознаками порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України.

Вказаний протокол складено у відсутності особи, що притягується до відповідальності.

У митній декларації UA500030/2021/232188 в графах 8 «Одержувач» та 9 «Особа, відповідальна за фінансове врегулювання» зазначений ОСОБА_2 , а в графі 14 «Декларант/Представник» - ФОП ОСОБА_3 .

До декларації додані документи:

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 11.09.2013,

- паспорт серії НОМЕР_3 від 07.05.2003,

- договір купівлі продажу б/н від 13.10.2021,

- довідка зняття з обліку т/з №NR H.5376.1.352.2021.ACZ від 13.10.2021,

- заява на зміну режиму б/н від 25.10.2021,

- заява на посвідчення б/н від 18.10.2021,

- пояснення ОСОБА_2 від 25.10.2021.

За інформацією з офіційного сайту Республіки Польща щодо реєстрації транспортного засобу «TOYOTA AVENSIS» (кузов № НОМЕР_1 ) станом на 14.02.2023 автомобіль не знятий з обліку у Польщі.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що про наявність у діях ОСОБА_2 складу порушення митних правил за ст.485 МК України.

Мотиви апеляційного суду

За нормами ст.487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до МК України, а в частині, що не регулюється ним відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч.1 ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч.1 ст.466 МК України адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

За диспозицією ст.485 МК України склад адміністративного правопорушення полягає у заявлені в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Матеріалами справи підтверджено, що 26.10.2021 до відділу митного оформлення №1 м/п «Одеса автомобільний» Одеської митниці для митного контролю та митного оформлення декларантом ФОП ОСОБА_3 , який діє на підставі договору про митне оформлення, подано МД типу «ІМ 40 АА», яка була прийнята та зареєстрована за номером №UA500030/2021/232188.

Відповідно граф 31, 33 митної декларації заявлено товар - Автомобіль легковий, пасажирський, що був у використанні, ід. №SB172DBN00E015221, марка TOYOTA, модель AVENSIS, календарний рік виготовлення 2001, модельний рік виготовлення 2001, загальна кількість місць, включаючи водія 5, тип двигуна дизель, колір сірий, робочий об`єм циліндрів двигуна 1995 куб.см., колісна формула 4х2, країна виробництва: Велика Британія, код товару УКТ ЗЕД визначено та заявлено .

В якості підстави для переміщення товару через митний кордон України та його подальшого митного оформлення декларантом ОСОБА_3 до Одеської митниці були надані:

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 11.09.2013,

- паспорт серії НОМЕР_3 від 07.05.2003,

- договір купівлі продажу б/н від 13.10.2021,

- довідка зняття з обліку т/з №NR H.5376.1.352.2021.ACZ від 13.10.2021,

- заява на зміну режиму б/н від 25.10.2021,

- заява на посвідчення б/н від 18.10.2021

- пояснення ОСОБА_2 від 25.10.2021.

З наявних документів вбачається, що продавцем транспортного засобу марки «TOYOTA AVENSIS» (кузов № НОМЕР_1 ) є «POLANECKA EDYTA» ( НОМЕР_4 , 44-100 GLIWICE SLONECZNA 1), а покупцем та одержувачем є громадянин України ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ).

Митна вартість автомобілю, згідно договору купівлі продажу від 13.10.2021 склала 4300 злотих (33 632,39 гривень).

Митні платежі за транспортний засіб по МД №UA500030/2021/232188 із застосуванням преференції «310» було нараховані та сплачені в розмірі 35 971, 55 грн.

Після здійснення митного оформлення за МД від 26.10.2021 №UA500030/2021/232188 вищевказаний транспортний засіб було випущено у вільний обіг.

За інформацією публічної (урядової) інтернет - сторінки https://www.historiapojazdu.gov.pl зазначений транспортний засіб станом на 14.02.2023 перебуває на обліку в державних органах Республіки Польща, остання зміна власника відбулась 09.09.2013.

Тобто, вказаний транспортний засіб не було знято з обліку в уповноваженому органі у Польщі.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що в оскаржуваній постанові суд першої інстанції дійшов помилково висновку про доведеність того факту, що суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, є саме ОСОБА_2 .

Даний висновок повністю суперечить матеріалам справи, оскільки в матеріалах справи, зокрема в митній декларації заявлено про те, що декларантом являється ФОП ОСОБА_3 .

Статтею 4 МК України встановлено, що декларант особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування. Декларація митної вартості - документ встановленої форми, що подається декларантом і містить відомості щодо митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України чи стосовно яких змінюється митний режим.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 здійснював передачу декларанту ФОП ОСОБА_3 довідки про зняття авто з польської реєстрації.

Крім того, матеріали справи не містять будь-яких актів прийома-передачі документів від ОСОБА_2 декларанту, а також відсутні пояснення декларанта ФОП ОСОБА_3 про те, що довідка про зняття з реєстраційного обліку автомобілю була отримана ним саме від ОСОБА_2 .

Судом не враховані наявні пояснення ОСОБА_2 , надані 25.10.2021 Одеській митниці Держмитслужби, в яких він зазначив, що про продаж транспортного засобу дізнався з Інтернет ресурсу, договір купівлі-продажу транспортного засобу підписала особа, яка ввезла вказаний транспортний засіб на територію України, від якої він і отримав вказаний транспортний засіб, ключі та документи на нього. На питання митниці: «Яким чином здійснено зняття транспортного засобу з реєстрації в іноземній країні?» ОСОБА_2 пояснив, що процедура йому невідома, документи отримав від посередника.

З матеріалів справи вбачається, що митну декларацію подано ФОП ОСОБА_3 , який діє, як встановлено митним органом, на підставі договору про митне оформлення. Однак, вказаного договору матеріали справи не містять.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, передбачено ст.485 МК України, і він не може бути суб`єктом даного правопорушення, оскільки на момент здійснення декларування ввозу автомобіля марки «TOYOTA AVENSIS» він не знав та не міг знати про сумніви щодо факту зняття з обліку транспортного засобу в Республіки Польща (декларування авто здійснювалось декларантом ФОП ОСОБА_3 ).

Апеляційний суд наголошує, що правопорушення, передбачене ст. 485 МК України, не може бути вчинене з необережності.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.03.2018 у справі №640/7258/17, відповідно до якої для притягнення до відповідальності згідно ст.485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

При цьому, ст.485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

ОСОБА_2 на момент здійснення митного оформлення не було та могло бути відомо, яким чином було здійснено зняття з реєстрації автомобіля марки «TOYOTA AVENSIS», оскільки документами про зняття з обліку займався посередник, а митне оформлення ввозу автомобіля здійснював декларант, що вбачається з матеріалів справи.

Суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув, чим допустив неповноту судового розгляду, яка виразилась у нез`ясовані обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 1 ч.1 ст.531 МК України встановлено, шо підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.2 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Крім того, наявний в матеріалах справи лист Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби України від 27.01.2023 за №26/26-04/7.10/189, яким Одеській митниці направлено відповідь митних органів Республіки Польща від 04.12.2022 №0201-IGM.541.388.2022.4.JC (вхід. Держмитслужби від 26.12.2022 №26779/11) не підтверджує встановлення невідповідності документів та інформації, які надавались митному органу під час митного контролю та митного оформлення легкового транспортного засобу марки «TOYOTA AVENSIS» (кузов № НОМЕР_1 ), оскільки у додатку до вказаного листа вказаний транспортний засіб не значиться.

Доводи апеляційної скарги щодо не повідомлення судом першої інстанції ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи та розгляд справу за його відсутності не заслуговують на увагу, оскільки про слухання справи 14.11.2023 був сповіщений захисник Абросімов А.П. в інтересах ОСОБА_4 .

При вирішенні питання про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка повідомлена про день та час розгляду справи в протоколі про адміністративне правопорушення, суд бере до уваги висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30.01.2020 в справі №482/9/17, в якій, серед іншого зазначено, що про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. Обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення. Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

Отже, враховуючи, що 14.11.2023 захисник Абросімов А.П. в інтересах ОСОБА_2 був сповіщений про слухання справи 21.11.2023 о 12.00 та прийняв участь у судовому засіданні під час розгляду справи, права ОСОБА_2 порушені судом першої інстанції не були.

Крім того, слід зазначити, що несповіщення особи, яка притягається до відповідальності, за умови сповіщення її захисника про дату, час та місце розгляду справи не є безумовною підставою для скасування постанови суду, оскільки не впливає на обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги при встановлених обставинах не мають правового значення. При цьому враховано, що Європейський суд з прав людини вказав, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Абросімова Андрія Петровича задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 21 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника Абросімова Андрія Петровича задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 21 листопада 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ст.485 МК України скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу зазначеного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А.Артеменко