Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
20.02.2024 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Сотника В. М.,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 вересня 2023 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в Управлінні спільною власністю територіальних громад,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі вісімдесят п`ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1445,00 (одна тисяча чотириста сорок п`ять) грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп).
Згідно з постановою, 24 серпня 2023 року, о 17 год 23 хв, у м. Ужгород, перехрестя вул. Собранецька Закарпатська, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «BMW 518», номерний знаки НОМЕР_1 , на перехресті при повороті праворуч виїхав на зустрічну смугу руху, чим змусив транспортний засіб марки «BMW Х3» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 здійснити екстрене гальмування та змінити напрямок руху. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.6, 2.3 «д» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 122 КУпАП.
В апеляційній скарзі адвокат Сотник В.М. вказує на незаконність оскаржуваної постанови, просить її скасувати. Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги заперечення сторони захисту про те, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення обставини не відповідають дійсності. Вважає, що у матеріалах справи немає жодних доказів на підтвердження того, що водії, які рухались на зустріч автомобілю, яким керував ОСОБА_1 здійснювали екстрене гальмування та змінювали напрямок руху. На відеозаписі лише зафіксовано як автомобіль ОСОБА_1 здійснив поворот і на зустрічній смузі на світлофорі перебували інші автомобілі у нерухомому стані. Вказує на упередженість та незаконність дій працівників поліції, оскільки ОСОБА_1 було позбавлено права на правову допомогу. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Сотника В. М., разом з тим, враховуючи положення ст. 294 КУпАП, вказані обставини не перешкоджають її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності вищевказаних осіб, береться до уваги те, що і ОСОБА_1 , і його захисник, адвокат Сотник В. М., належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними довідками про доставку SMS повідомлень від 12.12.2023 (а. с. 36, 37), жодних заяв чи клопотань про відкладення судового засідання на інший день не подавали. Водночас, вирішуючи питання про розгляд справи за відсутності вказаних осіб, апеляційний суд бере до уваги і те, що судове засідання уже відкладалось 07.12.2023 (а. с. 34), і те, що ОСОБА_1 жодного разу не з`явився на розгляд справи, а також те, що справа має бути розглянута у розумні строки. При цьому апеляційний суд зазначає, що неодноразове відкладення розгляду справи без надання доказів, що підтверджують поважність причин неявки сторони захисту на розгляд справи до апеляційного суду, може розцінюватись як зловживання процесуальними правами.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Апеляційний суд, враховуючи положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, а відповідно до ст. 280 цього ж Кодексу, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст. 252 цього Кодексу передбачено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Апеляційний суд, дослідивши зібрані у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги вважає, що при розгляді справи щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка у постанові.
Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №095989 підтверджується, що 24 серпня 2023 року, о 17 год 23 хв, у м. Ужгород, перехрестя вул. Собранецька Закарпатська, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «BMW 518», номерний знаки НОМЕР_1 , на перехресті при повороті праворуч виїхав на зустрічну смугу руху, чим змусив транспортний засіб марки «BMW Х3» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 здійснити екстрене гальмування та зміну напрямку руху. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.6, 2.3 «д» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 122 КУпАП. Підписами у протоколі ОСОБА_1 підтвердив, що зі змістом протоколу його ознайомлено, копію процесуального документу отримав.
У матеріалах справи міститься копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №332159, відповідно до якого 24.08.2023, о 18 год 07 хв, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «BMW 518», номерний знаки НОМЕР_1 з очевидними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду у встановленому засобом порядку, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 2).
Копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ №7593 від 24 серпня 2023 року, підтверджується той факт, що за порушення вимог ч. 1 ст. 126 КУпАП до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн (чотириста двадцять п`ять гривень) (а. с. 3).
Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , а також ОСОБА_3 підтверджується те, що вказані особи були свідками того, що 24 серпня 2023 року, о 17 год 23 хв, у м. Ужгород, перехрестя вул. Собранецька Закарпатська, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «BMW 518», номерний знаки НОМЕР_1 на перехресті при повороті праворуч виїхав на зустрічну смугу руху, чим змусив транспортний засіб марки «BMW Х3» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 здійснити екстрене гальмування та зміну напрямку руху. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.6, 2.3 «д» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 122 КУпАП (а. с. 4-6).
На відеозаписі, який міститься на DVD- диску у хронологічній послідовності відображена подія за участі ОСОБА_1 , зокрема порушення ним вимог п. 16.6 та 2.3 «д» Правил дорожнього руху України. При цьому, з відеоматеріалу убачається, що ОСОБА_1 не заперечував той факт, що уповноважені особи складатимуть відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 122 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є безпідставними, оскільки винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених судом першої та апеляційної інстанції доказів, яким дана правильна оцінка у постанові.
Аналізуючи та оцінюючи зібрані у справі докази, апеляційний суд враховує і те, що вимоги КУпАП та інших нормативно-правових актів при їх збиранні та фіксуванні обставин вчинення адміністративного правопорушення порушені не були.
Апеляційний суд, дослідивши вищевказані докази, вважає, що суддею місцевого суду дана правильна оцінка наявним у справі доказам, а тому висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП адміністративного правопорушення є таким, що відповідає фактичним обставинам справи, наявним у матеріалах справи доказам та узгоджується з вимогами закону.
При цьому, під час розгляду справи не встановлено яких-небудь відомостей, які можуть слугувати підставою вважати, що працівники патрульної поліції Голубка Ю. І. та ОСОБА_4 були упереджені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 чи вчиняли відносно нього тиск з метою схилити останнього до підписання наявних у матеріалах справи процесуальних документів, при відібранні пояснень від свідків; що у поліцейських були підстави для фальсифікації протоколу чи інших процесуальних документів чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.
На переконання апеляційного суду, підстави не довіряти або мати сумніви щодо правдивості та об`єктивності пояснень свідків, - громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , а також ОСОБА_3 - відсутні, оскільки вони були ознайомлені зі своїми обов`язками та правами, визначеними ст. 63 Конституції України, їх покази є послідовними та логічними і не спростовуються іншими доказами у справі.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які відомості, які можуть свідчити про зацікавленість вищевказаних осіб: поліцейських у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних належні докази відсутні у матеріалах справи, їх також не додано і до апеляційної скарги.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дав правильну оцінку наявним у справі доказам та дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.6, 2.3 «д» Правил дорожнього руху України.
Так, відповідно до п. 16.6. ПДР, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.
Згідно з п. 2.3 «д» ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
Вищенаведені докази у своїй сукупності підтверджують, що ОСОБА_1 не дотримався вищевказаних вимог ПДР та вчинив адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 122 КУпАП.
Доводи адвоката Сотника В. М., наведені ним в апеляційній скарзі, про те, що судом першої інстанції не взято до уваги заперечення сторони захисту про те, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення обставини не відповідають дійсності, апеляційним судом до уваги не беруться, оскільки свого підтвердження не знайшли.
Так, зі змісту оскаржуваної постанови убачається, що судом першої інстанції були досліджені наявні у матеріалах справи докази, у тому числі і письмові заперечення адвоката Сотника В. М. на протокол про адміністративне правопорушення. Відтак, місцевий суд обґрунтовано дійшов висновку, що сукупність доказів, що містяться у матеріалах справи, повністю узгоджуються між собою, жодних підстав для сумнівів у недостовірності відомостей, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків та відображені на відеозаписі, апеляційний суд не вбачає. Окрім того, визнаючи доводи апеляційної скарги в цій частині безпідставними, апеляційний суд бере до уваги і те, що стороною захисту не заявлялись будь-які клопотання про необхідність у відібранні додаткових пояснень свідків чи поліцейських, окрім цього, ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Сотник В. М., на розгляд справи не з`явились, чим ОСОБА_1 позбавив себе права на захист.
Дослідивши зміст процесуальних документів, які містяться у матеріалах справи, а також відеоматеріал, апеляційним судом встановлено, що саме водій автомобіля марки «BMW 518», номерний знаки НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , рухаючись у м. Ужгород, на перехресті вул. Собранецька Закарпатська, при повороті праворуч виїхав на зустрічну смугу руху, чим змусив транспортний засіб марки «BMW Х3» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 здійснити екстрене гальмування та зміну напрямку руху. Своїми діями ОСОБА_1 безумовно порушив вимоги п. 16.6, 2.3 «д» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 122 КУпАП, що власне ним не заперечувалось під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 122 КУпАП.
Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу на те, що до апеляційної скарги стороною захисту не приєднано переконливих відомостей, які спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.
При оцінці тверджень адвоката Сотника В. М. про те, що на відеозаписі зафіксовано лише фрагмент того, як автомобіль під керуванням ОСОБА_1 здійснив поворот і на зустрічній смузі на світлофорі перебували автомобілі у нерухомому стані, апеляційний суд визнає вказані доводи безпідставними.
Відхиляючи твердження апелянта в цій частині, апеляційний суд бере до уваги те, що на відеоматеріалі зафіксована у повному обсязі хронологія обставин, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, а саме: ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «BMW 518», номерний знаки НОМЕР_1 , на перехресті при повороті праворуч, виїхав на зустрічну смугу руху, чим змусив транспортний засіб BMW Х3 номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 здійснити екстрене гальмування та зміну напрямку руху.
Отже, зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських, які діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію», та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який щодо обставин вчинення ним адміністративного правопорушення на місці події не заперечував, своїми підписами засвідчив, що з матеріалами адміністративного правопорушення ознайомлений.
Жодних підстав для визнання такими, що можуть вплинути на законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції є доводи апеляційної скарги щодо того, що дії працівників поліції були упередженими та незаконними оскільки ОСОБА_1 було позбавлено права на правову допомогу. Наявні у матеріалах справи докази, у тому числі відеозапис спростовують вищевказані твердження сторони захисту, оскільки під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Окрім цього, апеляційний суд бере до уваги те, що до апеляційної скарги сторона захисту не приєднала жодного доказу, який може свідчити про те, що апелянт оскаржував дії працівників поліції, що фактично дає підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 погодився із законністю дій працівників поліції.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як спосіб самозахисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП; що адміністративне стягнення на нього накладено в межах санкції статті; є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана адвокатом Сотником В. М. апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, - без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не має права самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу стороною захисту не заявлялось; що ОСОБА_1 та адвокат Сотник В. М., не з`явившись на розгляд справи, позбавили себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази у їх підтвердження.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Сотник В. М. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 вересня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 122 КУпАП, - залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН