Справа № 677/1373/23
Провадження № 3/677/10/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2024 року м. Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Шовкун В.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли із відділення поліції № 4 Хмельницького РУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області стосовно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,за ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21.08.2023 року о 13 год. 25 хв. в с. Заслучне, по вул. Заставня, повторно протягом року, керував автомобілем Mazda 6 д.н.з. НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці зупинки та в медичному закладі відмовився чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, та вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 19), не з`явився. Надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП визнає у повному обсязі.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження» (рішення «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року), але з огляду на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явилася у судове засідання, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є свідомим униканням адміністративної відповідальності.

Згідно з ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП не є обов`язковою, за таких обставин, вважаю за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на підставі наявних матеріалів справи.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка вчинена повторно протягом року після вчинення та притягнення до відповідальності за будь-яке із правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно законодавства України.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Розглянувши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши надані докази, доходжу висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки, крім визнання вини правопорушником, його вина, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 254862 від 21.08.2023 року, оглянутими файлами відеозаписів адміністративного правопорушення, із сукупності яких встановлено, що водій ОСОБА_1 керував автомобілемMazda 6 д.н.з. НОМЕР_3 , був зупинений поліцейськими, на пропозиції поліцейського пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, та такий огляд не пройшов.

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, оскільки працівником поліції було виконано вимоги ст. 266 КУпАП та запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, на що ОСОБА_1 відмовився; після відмови пройти огляд на місці зупинки ОСОБА_1 працівником поліції запропоновано пройти огляд в медичному закладі, проте ОСОБА_1 також відмовився від проходження такого огляду.

Згідно з постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 02.08.2023 року по справі № 677/1071/23 ОСОБА_1 вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується довідкою інспектора СРПП ВнП № 4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області О. Шевчука № 5818/121/119/109-2023 від 13.09.2023 року.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 130 КУпАП.

При призначенні покарання, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність правопорушника судом не встановлено.

За таких підстав, враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який не працює, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, а також те, що відповідно до постанови Красилівського районного суду Хмельницької області від 02.08.2023 року ОСОБА_1 вже притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доходжу висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без застосування оплатного вилучення транспортного засобу в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень. Суд не застосовує стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки згідно з протоколом про адміністративне правопорушення цей транспортний засіб належить іншій особі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 2 ст.130, 34, 40-1, 283, 284 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, без застосування оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Красилівський районний суд Хмельноицької області.

Суддя: В.О. Шовкун