КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи № 756/16114/23

Суддя в суді першої інстанції: Шролик І.С.

Провадження № 33/824/1188/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., за участю секретаря судового засідання Дячук І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 23 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 23 січня 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн.(а.с. 15-16).

Не погодившись з вказаною постановою, 25 січня 2024 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП (а.с. 19-24).

На обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що оскаржувана постанова не ґрунтується на вимогах законодавства та на зібраних у справі доказах. Судом першої інстанції було проігноровано письмові заперечення на складений адміністративний матеріал та проігнорувано судову практику в ідентичних справах.

Апелянт вказував, що за день до зазначеної події його зупиняли працівники поліції та перевіряли алкотестером, результат якого був негативним. Зазначав, що ніколи не керував транспортним засобом у нетверезому стані, жодних ознак сп`яніння в нього не було, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції. Зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці, які не реагують на світло, є вигадкою.

Вважає, що підстав для його огляду працівниками поліції взагалі не було. Зазначав, що працівником поліції автоматично було названо йому декілька ознак сп`яніння, при цьому, не було зафіксовано порядок перевірки виявлених у нього ознак наркотичного сп`яніння. Звертав увагу, що поводив себе адекватно, чітко відповідав на запитання працівників поліції, висловлював свої заперечення, що вбачається з відеозапису.

Крім того, вказував, що у справі немає документального підтвердження правомірності його зупинки працівниками поліції, а при складанні протоколу не було належно роз`яснено і забезпечено право на допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням права на захист.

Посилався на постанову Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в якій зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, передбачені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283,284 КУпАП. У постанові потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Проте, на думку апелянта, суд першої інстанції справу фактично не розглядав, оскільки постанова не мотивована і не відповідає реальним обставинам справи та наявним доказам.

Також, посилався на правову позицію постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року № 489/4827/16, з якої вбачається, що свідчення службової особи - інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху (а.с. 19-24).

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав скаргу і просив її задовольнити.

Прокурор був належним чином повідомлений про розгляд справи апеляційним судом, до суду не прибув, проте неявка прокурора за чинним законодавством України не перешкоджає розглядові адміністративної справи (а.с. 36-39).

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

Відповідно до ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність перешкод для апеляційного перегляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного висновку.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, та відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 1-4).

Судом встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 437308 від 28 листопада 2023 року, ОСОБА_1 о 16.50 год. в м. Києві, на пл. Оболонська, 4, керував транспортним засобом «DaveoLanos», р.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість мови, неприродна блідість). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився, що зафіксовано на нагрудні камери 472997, 471180, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

До протоколу додані: відеозапис з нагрудних камер 472997, 471180, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння (а.с. 2,4).

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , який своїм підписом підтвердив, що йому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Пунктом 2.5. ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість мови, неприродна блідість, які виявлені працівниками поліції 28 листопада 2023 року у ОСОБА_1 в розумінні п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння як на місці зупинки, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - працівники поліції визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 зупинили працівники патрульної поліції, перевірили його документи та виявили ознаки наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до лікаря-нарколога для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. На відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду. Працівниками поліції було роз`яснено, що за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння передбачена адміністративна відповідальність, у зв`язку з чим буде складено протокол про адміністративне правопорушення та направлено до суду для розгляду (а.с. 4).

З відеозапису вбачається, що водій відмовився від проходження огляду, тому працівник поліції склав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який був підписаний ОСОБА_1 особисто.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилався на те, що у працівників поліції не було підстав для його огляду на стан наркотичного сп'яніння, оскільки у нього не було ознак наркотичного сп`яніння. Проте, вказані доводи спростовуються змістом відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, на якому зафіксовано, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що вбачає у нього ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема, розширені зіниці, які не реагують на світло, що є підставою для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (а.с. 4).

Крім того, суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи немає документального підтвердження правомірності його зупинки працівниками поліції, оскільки такі посилання не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення питання про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Крім того, з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що під час зупинки автомобіля працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 про те, що на транспортному засобі присутні пошкодження (а.с. 4).

Долучений до матеріалів справи відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року під час проведення огляду.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, суд критично оцінює посилання апелянта, що судом першої інстанції при винесенні постанови не враховано обставини справи та проігноровано письмові заперечення на безпідставно складений адміністративний матеріал, оскільки судом було надано оцінку зібраним в матеріалах справи доказам, обставинам справи, а також доводам, які викладені ОСОБА_1 в письмових запереченнях на складений адміністративний матеріал, що вбачається зі змісту оскаржуваної постанови (а.с. 15-16).

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилався на те, що працівниками поліції не було йому роз`яснено і забезпечено право на допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням права на захист.

Проте, апеляційний суд не вбачає такого порушення прав ОСОБА_1 , адже зі змісту протоколу, який підписаний ОСОБА_1 , вбачається, що працівниками поліції останньому було роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, права передбачені ст. 268 КУпАП (а.с. 1).

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про наявний і зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу, що з відеозапису з нагрудних камер 472997, 471180 вбачається, що ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що вживав наркотичні засоби за місяць до події його зупинки під час керування транспортним засобом (а.с. 4).

Відтак, переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції справу розглянуто повно, об`єктивно та всебічно, а висновки суду щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на зібраних по справі доказах.

Отже, відсутні підстави для скасування постанови Оболонського районного суду міста Києва від 23 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 23 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець