Провадження № 3/466/117/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Зима І.Є. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи не повідомив, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

гр. ОСОБА_1 , 09.11.2023р., о 11.30 год., керував транспортним засобом марки «Toyota Camry», н.з. НОМЕР_1 по вул. Замарстинівській, 174 в м. Львові в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку з використанням приладу «Драгер ARHX 0049» № 6820, результат огляду 3,01 % проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у скоєному заперечив та пояснив, що він, хоча перебував в стані алкогольного сп`яніння, проте транспортним засобом не керував. За кермом був його батько, який рухаючись по вул. Замарстинівській, 174 в м. Львові, не впорався з керуванням та скоїв ДТП. По приїзду працівників поліції, він перебував на водійському сидінні автомобіля, однак авто не було заведене.

Захисник Медвідь В.О. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що фактично його клієнт не керував транспортним засобом в стані сп`яніння. Сам факт перебування в салоні автомобіля, двигун якого не працював, не свідчить про скоєння адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що є батьком ОСОБА_1 . 09.11.2023 його син зателефонував та повідомив, що мав зустріч із друзями та не хоче сідати за кермо автомобіля, оскільки вживав спиртне. Свідок приїхав на прохання сина та сівши за кермо його автомобіля, направився додому. Проте, він не користується автомобілем з автоматичною коробкою передач, тому на вул. Замарстинівській не впорався з керуванням, в результаті чого сталася невелика ДТП з маршрутним автобусом. З цього приводу вони з водієм автобусу не викликали працівників поліції, шкоду він відшкодував на місці, та мав намір продовжити рух. В цей час його син пересів з пасажирського сидіння, на водійське , щоб показати йому для продовження руху як правильно користуватись автоматичною коробкою передач. При цьому, двигун автомобіля не був ввімкненим та син не мав наміру самостійно продовжувати рух транспортним засобом. Відтак, в момент , коли під`їхала патрульна машина працівників поліції, син дійсно сидів за кермом авто, проте керування ним не здійснював.

Заслухавши пояснення учасників процесу, з`ясувавши обставини справи, оцінивши представлені суду докази, враховуючи встановлене при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 доведена, дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковано вірно.

Так, згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, незважаючи на заперечення ОСОБА_3 своєї вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, така повністю та об`єктивно стверджується протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 507753 від 09.11.2023р., зміст якого відповідає вимогам ст. 256 КУпАП , актом огляду на стан сп`яніння, результат 3,01 % проміле, рапортом працівника поліції від 09.11.2022р., копією відеозапису з місця події, з якого чітко спостерігається перебування ОСОБА_3 за кермом автомобіля «Toyota Camry», н.з. НОМЕР_1 , який був заведений , оскільки світились задні габаритні вогні. Після чого, ОСОБА_4 , не заперечуючи вказаного факту, добровільно пройшов огляд на стан сп`яніння, за допомогою приладу Драгер ARHX 0049» № 6820, результат огляду 3,01 % проміле, який показав вищевказаний результат.

Крім того, з оглянутого в ході розгляду справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції , вбачається, що саме водій маршрутного автобусу, з яким було скоєно ДТП та якому на місці свідок відшкодував шкоду , повідомив працівників поліції про те, що винуватцем події був водій ОСОБА_4 , що перебував в стані сп`яніння. При цьому, ОСОБА_2 на місці події не вказував на те, що саме він був за кермом автомобіля до приїзду працівників поліції.

Відтак, заперечення своєї вини в суді ОСОБА_5 , суд розцінює не інакше як спосіб захисту і намагання уникнути адміністративної відповідальності за вчинене

Згідно п.2.9 (а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При накладенні адміністративного стягнення у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, враховую характер вчиненого та його суспільну небезпеку, особу правопорушника, ступінь його вини, вчинення правопорушення умисно, тому з врахуванням принципів судочинства, зазначених в практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, на нього слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

В силу дії п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" з правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.9, 23, 33-35, 40-1, 130, 245,251, 252, 266, 280,283,284,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.4 Закону України „Про судовий збір", -

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП ,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605,60 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга, внесено подання прокурора до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя І. Є. Зима