Справа № 731/168/23 Головуючий у 1 інстанції Савенко А. І.
Провадження № 33/4823/196/24
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Оседача М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника - адвоката Слєпченка С.А. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Варвинського районного суду Чернігівської області від 11 січня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Як встановив суд, 11 березня 2023 року, о 18 год. 31 хв., в с. Богдани, по вул. Шлях, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Astra, д.н.з НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкофор 505» (тест № 00454, результат огляду 0,766 проміле), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та висновком № 48 від 11 березня 2023 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник - адвокат Слєпченко С.А. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати та змінити рішення в частині, щодо позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки на час складання протоколу останній не мав такого права. Зазначає, що зупинку транспортного засобу під керуванням його довірителя було здійснено безпідставно. Вказує, що працівниками поліції було грубо порушено процедуру огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки під час освідування не було проведено забір повітря та проводилось з мундштуком, який був на приладі, що, на думку апелянта, могло вплинути на отриманий позитивний результат у ході тестування. При цьому, посилається на те, що ОСОБА_1 не мав жодних ознак сп`яніння, які б давали підстави для проходження такого огляду. Акцентує увагу на тому, що його довіритель є військовослужбовцем, усвідомив, що його поведінка є вкрай неприпустимою, він проходить службу у зоні бойових дій та для виконання своїх безпосередніх обов`язків використовує автомобіль, а тому, позбавлення права керування транспортним засобом завадить йому виконувати відповідні бойові завдання у важкий для нашої країни час.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник не з`явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, (далі Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №329990 від 11.03.2023 року, ОСОБА_1 11 березня 2023 року, о 18 год. 31 хв., в с. Богдани, по вул. Шлях, керував транспортним засобом Opel Astra, д.н.з НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкофор 505» (тест № 00454, результат огляду 0,766 проміле), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та висновком № 48 від 11 березня 2023 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Також, він відмовився надати пояснення, поставити свій підпис у протоколі, а також отримати його копію (а.с.2).

Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Як убачається з інформації з роздруківки приладу «Алкофор 505» 6820», результат продуття ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного приладу становить 0,766 проміле (а.с.3).

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 48 від 11 березня 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 на момент огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.5).

Із переглянутих апеляційним судом відеозаписів працівників поліції вбачається (а.с.6-8), що останніми був зупинений транспортний засіб марки Opel Astra, д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , за порушення Правил дорожнього руху, чого не заперечував і сам водій, а тому, слід визнати доводи апелянта, щодо безпідставної зупинки транспортного засобу, надуманими.

У подальшому, при спілкуванні з водієм, поліцейський виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння і йому було запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Алкофор», результат огляду 0,766 проміле, з яким він не погодився та останнього було доставлено до медичного закладу з метою огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння. Лікарем наркологом був проведений відповідний огляд ОСОБА_1 , в тому числі, і за допомогою приладу «Алкофор», результат 0,770 проміле та лікарем було визначено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Із акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складеного працівниками поліції вбачається (а.с.4), що до нього були занесені ті ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , які як наслідок потягли за собою пропозицію щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що також має місце і на відеозаписах працівників поліції (а.с.6-8), а отже, жодних порушень з боку працівників поліції, на переконання суду апеляційної інстанції, в даному випадку не було.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного Інструкцією. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Доводи апелянта про те, що застосування технічного засобу проводилось з мундштуком, який був на приладі «Алкофор», а не розпаковувався у його присутності, що вплинуло на отриманий позитивний результат у ході тестування, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Відповідно до технічних характеристик газоаналізатора, які є у вільному доступу мережі Інтернет, в режимі продування через мундштук аналізатор автоматично контролює тривалість видиху і витрату повітря відповідно до заводських налаштувань. Зразок проби повітря для аналізу забирається в кінці видиху з області легень найбільш насичених парами етанолу та враховуючи отримані результати огляду, як на місці зупинки транспортного засобу так і у закладі охорони здоров`я, будь-яких сумнівів в їх достовірності, у суду апеляційної інстанції, не виникає.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При цьому, накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів є невід`ємною частиною стягнення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та

здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

В зв`язку з цим, санкція даної норми Закону з кожним роком постійно суттєво посилюється і на даний час є безальтернативною та суворою.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, у зв`язку з чим, доводи апелянта, в цій частині, також не заслуговують на увагу.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Слєпченка С.А. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Варвинського районного суду Чернігівської області від 11 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач