Провадження № 3/484/245/24
Справа № 484/134/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2023 суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Шикеря І.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.5 ст.126 КУпАП,-

встановив:

27.12.2023 о 01.09 год., ОСОБА_1 м. Первомайську по вул. Одеській керував т/з "ВАЗ 2103", д/н НОМЕР_2 , не маючи права керування даним видом транспортного засобу. Правопорушення вчинене ОСОБА_1 повторно протягом року, постанова ЕАР № 6400406 від 12.02.2023 за ч.2 ст. 126 КУпАП, чим порушив п.2.1 а ПДР України, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке встановлено ч.5ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом направлення йому судової повістки за місцем проживання, що підтверджується поштовим повідомленням, причини неявки суду не відомі. Клопотань про відкладення розгляду справи не надав.

Дослідивши протокол та додані до нього матеріали, суддя дійшов наступного висновку.

У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначено, що недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

З огляду на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, мала можливість отримати судові повістки за місцем проживання, проте не вживала заходів для явки до суду, її поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 10.10.2023 серії ААД № 582413, довідкою САП Первомайського РВП, відеозаписом порушення, копією постанови ЕАР № 6400406 від 12.02.2023 за ч.2ст. 126 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2ст. 126 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу, в сумі 3400 грн.

Відповідно до довідки САП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія.

Також, з протоколу серії НОМЕР_3 , транспортний засіб ВАЗ 2103, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_2 .

За наведеного, приходжу до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке встановлено ч.5ст. 126 КУпАП, доведена.

Відповідно до ст.ст.33,34 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником такі іншими особами.

Разом з тим, відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд не вправі накладати стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами у випадку, коли винна особа позбавлена такого права або його не мала.

Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З аналізу наведених норм та обставин справи слідує, що ОСОБА_1 під час вчинення адміністративного правопорушення не був водієм в розумінні Правил дорожнього руху України, оскільки не був наділений спеціальним правом керування транспортним засобом, а тому останнього неможливо позбавити такого права.

Враховуючи вищевикладене, особу ОСОБА_1 , який раніше притягувався до адміністративної відповідальності, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, визначене санкцією частиною 5 статті 126 КУпАП, а саме у вигляді штрафу, у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, проте без позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки транспортний засіб належить не ОСОБА_1 , а іншій особі, а за матеріалами справи неможливо достовірно встановити повні дані про особу власника транспортного засобу, що унеможливлює для суду виконати вимоги ст. 28 КУпАП, а саме передати власнику виручену від реалізації транспортного засобу суму.

Керуючись статтями 283-284, 289, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у штрафу, в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн., без позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави, у розмірі 605(шістсот п`ять) грн. 60 коп.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайоний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.А.ШИКЕРЯ