12.03.2024 227/837/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Любчик В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з тимчасової ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , старшого офіцера відділу, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

11.03.2024 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшов протокол про військове адміністративне правопорушення серії ДНК-2/1451 від 08.03.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

З вказаного протоколу вбачається, що 08.03.2024 року близько 08.00 год. посадовою особою військової частини НОМЕР_1 , а саме головним спеціалістом відділу моделювання центру оперативної підготовки полковником ОСОБА_2 був виявлений підполковник ОСОБА_1 , який перебував на тимчасовій території дислокації підрозділу в/ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , та виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, в умовах особливого періоду (воєнного стану), чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Для проведення медичного огляду з метою підтвердження стану алкогольного сп`яніння підполковника ОСОБА_1 направлено до КНП «Добропільська ЛІЛ» м. Добропілля, від якого останній відмовився. Отже в діях ОСОБА_1 наявні кваліфікуючі ознаки військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинене в умовах особливого періоду (воєнного стану).

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що не вживає алкогольні напої, оскільки проходить лікування після контузії та приймає такі ліки, які виключають вживання алкоголю. Зазначив, що відмовився продувати алкотестер, оскільки був тверезий, також побачив, що військовослужбовець який проходив освідчення через алкотестер був в нетверезому стані, але прилад цього не показав, тому не було довіри до такого проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того пояснив, що йому одразу запропонували підписати протокол про відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, але фактично він не відмовлявся проходити медичний огляд в КНП «Добропільська ЛІЛ» м. Добропілля, просив його доставити туди, але йому відмовили, а самого туди не відпустили. Просив прибрати з протоколу помітку про те, що він відмовляється проходити медичне обстеження в лікарні, але в цьому йому також відмовили, ніякого направлення до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан сп`яніння йому не надавали.

На підтвердження хвороби та лікування ОСОБА_1 надав суду довідку з лікарні та роздруківку з призначенням лікарських препаратів.

Відповідно до довідки лікаря Лабараторії клінічної аудіології і вестибулології державної установи «Інститут отоларингології ім. проф. О.С.Коломійченка Національної Академії медичних наук України» ОСОБА_3 , виданої відносно пацієнта ОСОБА_1 (амбулаторна картка №17800/23), було проведено огляд 01.11.2023 року та встановлена центральна вестибулярна дисфункція 2 ст., яка проявляється порушенням функції рівноваги, при обертальній пробі гіпорефлексія обох лабіринтів, виражена сенсорна реакція. Вестибуло-вегетативні реакції 2 ст., стадія субкомпенсації середнього рівня 2 ст.

Згідно консультативного висновку №17800/23 від 01.11.2023 року ДУ «Інститут отоларингології ім. проф. О.С.Коломійченка Національної Академії медичних наук України» та роздруківки призначення та вживання препаратів ОСОБА_1 було призначено лікування з наступних препаратів: Ноотропіл, Аллуна, Меловален, Серміон, Ціннарізін, Хомвіо-Неврін, Луцетам, уколи Натрію Адонезинтрифосфат 2,0, Флюколд, Гепазен, Бісопролол, Церебролізин 2,0, крапельниці, уколи АТФ та інші, які останній повинен був приймати з листопада місяця 2023 року та далі по березень місяць 2024 року включно.

Також в судовому засіданні були допитані військовослужбовці, які були свідками події, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення.

Військовослужбовець ОСОБА_4 пояснив, що 08.03.2024 року він дійсно ще з трьома побратимами приймали їжу, троє з них дійсно вживали алкоголь, а ОСОБА_1 алкоголь не вживав. Про даний факт дізналось керівництво, після чого їх освідчили по одному на стан алкогольного сп`яніння. У нього не запитували чи вживав алкоголь ОСОБА_1 також пояснив, що зухвало себе не вели, особисто бачив, як ОСОБА_1 просив робітників ВСП направити його до лікарні та йому дали усну відповідь, що може сам поїхати туди.

Військовослужбовець ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 08.03.2024 року він з іншими двома військовослужбовцями вживали алкоголь, також з ними сидів ОСОБА_1 , який алкоголь не вживав, а просто їв їжу та спілкувався з ними. Від продуття газоаналізатору ОСОБА_1 відмовився, оскільки у їх присутності один з військовослужбовців, який вживав алкоголь продув прилад, але той не показав, що людина вживала алкоголь. При ньому ОСОБА_1 просився направити його до лікарні для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, але йому відмовили.

В судовому засіданні військовослужбовець ОСОБА_6 зазначив, що він з іншими військовослужбовцями приїхали до розташування військової частини де умов поспати не було, тому вчотирьох сіли повечеряти, він з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вживали алкоголь, а ОСОБА_1 не вживав, а просто вечеряв з ними, у зв`язку з тим, що він був після контузії та проходив лікування. Після того як приїхали співробітники ВСП, їх окремо викликали в кімнату для продуття алкотесту, але він відмовився, оскільки напередодні з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вживали алкоголь. Також пояснив, що у нього не питали з приводу того чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої та ніяких пояснень з приводу цього у нього не брали. При ньому ОСОБА_1 питав дозволу у полковника ОСОБА_7 пройти огляд в лікарні в м. Добропілля, але йому не дозволили.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов до висновку, що справа підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За правилами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частина 2 ст.172-20 КУпАП передбачає відповідальність за участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів.

Диспозиція частини 3 ст. 172-20 КУпАП, передбачає відповідальність за: дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження вчиненого адміністративного правопорушення ОСОБА_1 суду надані такі докази: протокол про військове адміністративне правопорушення серії ДНК-2/1451 від 08.03.2024 року; Акт №302 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 08.03.2024 року; копія посвідчення офіцера ОСОБА_1 ; копія посвідчення офіцера ОСОБА_2 та його письмові пояснення від 08.02.2024 року; копія посвідчення офіцера ОСОБА_1 ; копія посвідчення офіцера ОСОБА_8 та його письмові пояснення від 08.02.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п.7 Розділу ІІ «Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення» затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 року № 329 до протоколу долучаються матеріали (докази), що підтверджують факт вчинення військового адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків правопорушення, інші документи, які стосуються правопорушення).

Матеріали, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства.

Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про військове адміністративне правопорушення покладається на уповноважену посадову особу, яка складає протокол.

Згідно абзацу другого п. 3 Розділу ІІІ вищезазначеної Інструкції, кожен документ у справі повинен мати свої реквізити (дату, назву, підписи тощо), містити достатню інформацію щодо вчиненого військового адміністративного правопорушення та відповідати вимогам законодавства.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було направлено до КНП «Добропільська ЛІЛ» м. Добропілля для проведення медичного огляду з метою підтвердження стану алкогольного сп`яніння, але останній відмовився. Також відповідно до пояснень ОСОБА_1 які маються в протоколі, він алкогольних напоїв не вживав, від проходження медичного огляду в КНП «Добропільська ЛІЛ» м. Добропілля не відмовлявся бо йому не пропонували.

Відповідно до Акту №302 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 08.03.2024 року, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору вмісту парів алкоголю Алконт-М.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_8 від 08.03.2024 року, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що 08.03.2024 року о 01.45 год. виявлено вживання спиртних напоїв військовослужбовцями в/ч НОМЕР_1 , які у подальшому поводились агресивно та порушували військову дисципліну. 08.03.2024 року о 08.15 год. представники ТВК м. Добропілля проведено освідчення. Не дивлячись на наказ начальника ОСОБА_1 відмовився від освідчення. Надалі йому було запропоновано проїхати до КНП «Добропільсьца ЦРЛ» для медичного освідчення на алкогольне сп`яніння, на що останній також відмовився.

Також в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заперечували факт вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв, пояснювали це тим, що вони разом вечеряли та під час вечері втроє вживали алкоголь, а ОСОБА_1 тільки з ними спілкувався та їв їжу, також ОСОБА_1 не міг вживати алкоголь після контузії, оскільки приймав безліч лікарських препаратів, тобто проходив лікування. ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не заперечували того, що вони вживали алкогольні напої під час вечері. Крім того не було довіри до газоаналізатору, оскільки він не показав факт вживання алкоголю у людини, яка його продувала, але фактично була в стані алкогольного сп`яніння. Пояснювали також, що ОСОБА_1 просив керівництво направити його або доставити до КНП «Добропільська ЛІЛ» для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, але йому відмовили, а одного не пустили.

Отже в судовому засіданні встановлені розбіжності з викладеними обставинами в протоколі та поясненнях в протоколі самого ОСОБА_1 , а також показаннями свідків, які долучені до матеріалів справи з показаннями свідків, які фактично усі були присутніми під час зазначеної в протоколі події. Письмові пояснення від ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до матеріалів справи долучені не були.

Згідно ч.ч. 4, 5 ,6, 7 ст. 266-1 КУпАП, у разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.

Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч .9 ст. 266-1 КУпАП, огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що солдат ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в КНП «Добропільська ЛІЛ».

Але якщо ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в КНП «Добропільська ЛІЛ», то відповідальною особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення повинен бути складений окремий акт про таку відмову, який до матеріалів справи долучений також не був.

Крім того, з наданих пояснень та письмових копій документів достеменно встановлено, що ОСОБА_1 проходить лікування після контузії та приймає ліки: Ноотропіл, Аллуна, Меловален, Серміон, Ціннарізін, Хомвіо-Неврін, Луцетам, уколи Натрію Адонезинтрифосфат 2,0, Флюколд, Гепазен, Бісопролол, Церебролізин 2,0, крапельниці, уколи АТФ та інші, під час застосування яких необхідно утримуватись від вживання алкогольних напоїв, а деякі з них є лікарськими препаратами, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте в матеріалах справи фактично відсутнє направлення військовослужбовця для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, чим порушено порядок проведення такого огляду, що є порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП.

Склад адміністративного правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Подія правопорушення пов`язана з відбуттям певного явища, тобто факту правопорушення. Така подія може бути обумовлена як усвідомленими діяннями, так і не залежати від волі і бажання особи.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Враховуючи вищенаведене, суддя ставить під сумнів протокол про адміністративне правопорушення серії ДНК-2/1451 від 08.03.2024 року, оскільки в судовому засіданні встановленні вагомі розбіжності з обставинами викладеними в протоколі та обставинами про які зазначали свідки та сам ОСОБА_1 , вказане не узгоджуються з іншими доказами у справі.

Нявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

У цій правовій позиції можна відокремити такі конструктивні ознаки: а) обов`язкова наявність сукупності ознак чи неспростовних презумпції; б) ознаки чи презумпції повинні бути достатньо вагомими; в) чіткими; г) взаємоузгодженими.

Тому за відсутності таких ознак не можна констатувати, що правопорушення доведено «поза розумним сумнівом».

Виходячи з вищенаведеного, суд позбавлений можливості встановити обставини вчинення адміністративного правопорушення та наявність складу адміністративного правопорушення.

Отже, суддя вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДНК-2/1451 від 08.03.2024 року є неналежним доказом, оскільки суперечить вимогам ст.ст. 266, 266-1 КУпАП, «Інструкції зі складання протоколів про та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення» затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 року № 329, що унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення.

Стаття 62 Конституції України встановлює, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, з урахуванням виявлених розбіжностей, врахувавши пояснення свідків у судовому засіданні, надані ОСОБА_9 пояснень та копій документів, суд дійшов до висновку, що вина ОСОБА_9 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, не доведена та не підтверджена належними доказами, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 266, 266-1, 284, 287, 289, 291 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Любчик