ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1237/23

3/609/4/2024

16 січня 2024 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Катерняк О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від СПД №2 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , гр. України, працює священником ПЦУ сіл Гриньківці та Матвіївці, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №450032 від 30.10.2023 ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за наступних обставин, викладених в протоколі: «30.10.2023року о 13 год. 46 хв. на А/Д С201721 1км+200м (Кременець-Біла Церква-Ржищів-Матвіївці) водій ОСОБА_1 керував автомобілем Шкода-Фабія д.н.з. НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки т/з зі згоди водія за допомогою газоаналізатора Драгер-6820, проба позитивна 0,74% проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП».

29 листопада 2023 року на адресу суду надійшло клопотання про закриття адміністративного провадження від захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Іванько Олени Сергіївни. Клопотання мотивоване тим, що на думку захисника доказів, які б встановили факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП немає. Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні відомості про осіб, які зупинили автомобіль Skoda Fabia та причини такої зупинки, з наданих матеріалів справи неможливо встановити хто кермував вищезгаданим автомобілем на момент його зупинки. Вказує, що 30 жовтня 2023 року автомобілем керувала дружина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ОСОБА_2 , про що було наголошено працівникам поліції. Хоча ОСОБА_2 не мала посвідчення водія, яке б посвідчувало та надавало би їй право керувати транспортними засобами категорії «В», та володіє потрібними та достатніми навичками водіння транспортними засобами, не порушувала Правил дорожнього руху. Зазначає, що чинним законодавством, а саме статтею 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачений вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може або ж зобов`язаний зупиняти транспортні засоби. В даному випадку підстав для зупинки автомобіля не було, а отже дільничні офіцери поліції вийшли за межі наданих їм повноважень шляхом безпідставної зупинки автомобіля.

Також звертає увагу на те, що в порушення вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ №1026 від 18.12.2018 відео тривалістю 02 хвилини 05 секунд ймовірно зняте на телефон працівника поліції, крім того на ньому не міститься даних про дату та час зйомки, що є забороненим і не може бути належним доказом у справі.

Відповідно до наданого відео з боді-камери патрульного поліції Грабарчука, о 14 годині 07 хвилин на місце зупинки автомобіля прибув наряд патрульної поліції. ОСОБА_1 , який на думку поліцейських перебував за кермом автомобіля Skoda Fabia н.з. НОМЕР_3 , на момент прибуття поліції перебував біля автомобіля. Відповідно до відео, які є доказами по справі не можна встановити, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом, що суперечить фактичним обставинам, оскільки за кермом була ОСОБА_2 тобто, не має достовірних та беззаперечних даних щодо точного часу, коли автомобіль Skoda Fabia н.з. НОМЕР_3 був зупинений, хто перебував за кермом, на якій підставі автомобіль був зупинений. Повідомляє суд, що ОСОБА_1 хворіє на цукровий діабет і у нього 30 жовтня 2023 року підвищився рівень цукру в крові, тому для його пониження він випив коньяк, так як ліки залишив вдома, з метою стабілізації стану свого самопочуття. Відтак, за кермо сіла дружина ОСОБА_2 , не маючи водійського посвідчення. Працівники поліції залякавши сімейну пару, що заберуть автомобіль на штраф-майданчик і накладуть на ОСОБА_2 штраф, наказали ОСОБА_1 сказати, що саме він керував транспортним засобом.

Зазначає, що відео з нагрудної камери поліцейського не було безперервне, як це вимагає чинне законодавство, поліцейський допустив ряд порушень при використанні портативного відеореєстратора.

Відповідно до всіх вище перерахованих фактів і обставин, вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а отже, адміністративне провадження у справі про його притягнення до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння підлягає закриттю.

В судовому засідання захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Іванько О.С. підтримала клопотання про закриття адміністративного провадження і просила його задовольнити з підстав, викладених в клопотанні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що 30 жовтня 2023 року він із дружиною ОСОБА_2 повертався додому власним автомобілем Skoda Fabia н.з. НОМЕР_3 з с. Гриньківці Кременецького району Тернопільської області. За кермом автомобіля перебувала його дружина, оскільки він перед цим випив коньяк, так як хворіє на цукровий діабет і в нього підвищився рівень цукру в крові, погіршилось самопочуття. Дружина не має водійського посвідчення, однак досить добре керує автомобілем, має певний стаж та навики в цьому. По дорозі додому їх спинив дільничний офіцер поліції, не повідомивши свого імені та про причину такої зупинки. Згодом, цей дільничний офіцер викликав патрульних поліцейських і наказав їм чекати на приїзд патрульного автомобіля.

По приїзду патрульного автомобіля, він та його дружина повідомили, що за кермом перебувала саме ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 . Під час розмови поліцейський Грабарчук вияснив, що ОСОБА_2 не має водійського посвідчення, що посвідчувало б і надавало б їй право кермувати транспортними засобами і сказав, що в такому випадку він змушений буде забрати авто на штраф-майданчик і накласти на дружину дуже великий штраф. В іншому випадку, якщо ОСОБА_1 скаже, що то він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, то автомобіль залишать і штраф буде менший. Вони з дружиною будучи наляканими втратити автомобіль, який є дуже необхідним для них, вирішили погодитись на пропозицію поліцейського і підтвердили, що за кермом перебував саме ОСОБА_1 , а не його дружина. Відтак, на нього було складено адміністративний протокол про порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає окрім штрафу ще й позбавлення права керувати транспортними засобами, а це в свою чергу складе дуже великі незручності для його сім`ї і нього особисто. Оскільки він вимушений постійно доїжджати в інше село, де є священиком, перевозити церковний інвентар, в нього на утриманні перебуває четверо дітей, отже автомобіль йому просто необхідний у використанні.

Вважає, що працівник поліції ввівши його в оману, безпідставно склав на нього даний протокол про адміністративне правопорушення, не маючи беззаперечних доказів того, що саме він керував транспортним засобом, а тому просить провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні, приведена судом до присяги та попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, повідомила, що є дружиною ОСОБА_1 , того дня вони повертались додому в с. Піщатинці з с.Гриньківці, за кермом її чоловікові стало погано, тому що хворіє на цукровий діабет, ліків ніяких не мали, знайшли в машині коньяк, чоловік випив 100 грам, і далі за кермо сіла свідок, оскільки вміє водити автомобіль, хоча водійського посвідчення не має. Коли їх зупинила поліція, сказали їй, що так як вона не має права керувати, то автомобіль заберуть на штраф майданчик, але для них з чоловіком це було неприйнятним, оскільки чоловік працює св`ященником в с.Гриньківці і с.Матвіївці, йому потрібно щодня їздити на роботу автомобілем, а живуть вони в с.Піщатинці, подумали, що краще буде, що нібито чоловік був за кермом, хоча і випив коньяк. Стверджує, що поліцейські, які їх зупинили порадили їм, щоб чоловік взяв вину за керування на себе, сказали, що буде тільки штраф, після цього викликали патрульних, оскільки не мали з собою приладу для вимірювання стану сп`яніння. Коли приїхали патрульні, її чоловік пройшов огляд на стан сп`яніння, який показав, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Поліцейський, який оформляв протокол повідомив, що буде штраф і позбавлення права на керування на один рік. Під час розмови з патрульними намагалась щось пояснити, але поліцейський наголошував, щоб нічого не говорили, тому що ведеться відеозапис. Свідок повідомила, що ОСОБА_1 хворіє на діабет, в той день погано себе почував, тому за кермом була вона.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши їх у відповідності до положень ст.252 КУпАП, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наступних міркувань.

Згідно із ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган, що розглядає справу повинен з`ясувати обставини, що перелічені у ст. 280 Кодексу шляхом ознайомлення з протоколом, матеріалами справи, заслуховування осіб, які беруть участь у справі, дослідження доказів, вирішення клопотань.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з п. 1.10 ПДР України водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Слід врахувати, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння. Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Крім того, в постанові Верховного суду від 20.02.2019 у справі №404/4467/16-а зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №450032 від 30.10.2023 поліцейським з РПП СПД №2 (м. Шумськ) ПП Кременецького РВП старшим сержантом поліції Поліщуком Романом Миколайовичем інкриміновано ОСОБА_1 керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння з позитивною пробою тесту на стан сп`яніння 0,74% проміле.

Окрім зазначеного, у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини, викладені у вказаному вище протоколі про адміністративне правопорушення.

Зокрема, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не було подано до суду належних та допустимих доказів, на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 виконував функції водія транспортного засобу та керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено як у ст. 266 КУпАП, так і у Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкції), а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.

Із оглянутого в судовому засідання диска з відеофіксацією події правопорушення, що мало місце 30 жовтня 2023 року не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки відео розпочинається фактично із розмови працівника патрульної поліції із ОСОБА_1 , який в цей час знаходився поряд з автомобілем. Встановити, хто саме перебував за кермом автомобіля Skoda Fabia н.з. НОМЕР_3 під час його руху та відповідно до його зупинки із оглянутого відеозапису неможливо, тобто відео не містить доказів керування автомобілем саме ОСОБА_1 .

Працівником поліції не зафіксовано та не надано підтверджень факту керування ОСОБА_1 30 жовтня 2023 року транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а долучений до матеріалів справи відеозапис не доводить факт його керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Всупереч вимогам пункту 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1206 відеозйомка не велась з моменту початку виконання службових обов`язків і безперервно до її завершення, а вибірково, та не містить таких важливих етапів провадження в адміністративній справі про порушення правил дорожнього руху, як зупинка транспортного засобу, роз`яснення його водієві суті порушення, за яке його зупинено, ознайомлення особи зі змістом протоколу тощо.

Таким чином наявні у справі докази, які безпосередньо досліджені суддею, не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом саме 30.10.2023 о 13 год. 46 хв., що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно якої передбачена адміністративна відповідальність за дії вчинені особою, яка саме керувала транспортним засобом.

Як наслідок на переконання суду дані відображені у протоколі про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту».

В даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Само по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення, за відсутності інших даних на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Враховуючи викладене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а суд не наділений повноваженням збирати докази винуватості чи невинуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності слід закрити в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Підстав для направлення справи на дооформлення суд не вбачає з огляду на норми ст. 284 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в ст.62 Конституції України.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247, 251, 252, 255, 256, 266, 268, 279, 280-285 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК