ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/347/24 Справа № 216/5845/22 Суддя у 1-й інстанції - ЦИМБАЛІСТЕНКО О. В. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., при секретарі Примак Н.М., за участю захисника Рясного В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу захисника Морозова В.Ю. на постанову судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 листопада 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 12.12.2022 о 20 год. 40 хв. біля буд. 27 по вул. Лермонтова в Центрально-Міському районі м. Кривий Ріг ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови і координації рухів, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на бодікамеру №475605, 475606.

В апеляційній скарзі захисник Морозов В.Ю. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, скасувати постанову та ухвалити нову про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки ОСОБА_1 не приймав участь у розгляді справи та про наявність постанови дізнався лише 02.01.2024 року. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що з інкримінованим йому правопорушенням ОСОБА_1 не згоден, свою вину не визнає та вважає, що адміністративний матеріал відносно нього не відповідає вимогам законодавства, порушує його право на повний, об`єктивний та неупереджений розгляд справи. Вважає, що в протоколі містяться порушення та процедура огляду не проводилась, хоча він був необізнаний в процедурі проходження огляду на стан сп`яніння. Звертає увагу, що працівники поліції грубо порушили його права та відмовили йому у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікарняному закладі. Судом проігноровано те, що поліцейські під час складання протоколу не роз`яснювали йому його права та порядок проходження освідчення на стан алкогольного сп`яніння. Працівниками поліції не було доставлено його до медичного закладу з метою проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння. В протоколі відсутні дані (модель, серія і номер) засобу відеофіксації. В матеріалах справи не міститься повний фрагмент відеозапису з нагрудних камер працівників поліції щодо події яка сталася. В матеріалах справи відсутня довідка про отримання ним посвідчення водія. Наголошує, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом. Працівниками поліції не було залучено свідків під час складання протоколу. Крім того, з долученого відеозапису не вбачається факт керування транспортним засобом та відсутня причина зупинки.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши захисника, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вказаних вимог чинного законодавства ОСОБА_1 не виконав, що й призвело до вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 138894 від 02.12.2022року, згідно якого 02.12.2022 о 20 год. 40 хв. біля буд. 27 по вул. Лермонтова в Центрально-Міському районі м. Кривий Ріг ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови і координації рухів, від проходження медичного огляду на у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відеозаписом до протоколу.

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених п.3 розділу 1 цієї Інструкції (ознаки алкогольного сп`яніння), поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Зазначена Інструкція покроково встановлює дії працівників поліції в разі підозри про перебування водія у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

Аналіз статей 130 та 266 КУпАП в їх взаємозв`язку свідчить про те, що відповідальність за відмову від проходження огляду настає у випадку відмови від любого запропонованого (в разі підстав) огляду, а недійсним є безпосередньо огляд, проведений з порушенням його порядку проведення.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, вважаю що вимоги інструкції жодним чином не порушені та дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції, яка передбачає порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі і самому протоколу про адміністративне правопорушення, здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами, тому підстави для визнання протоколу недопустимим доказом у суду відсутні.

З огляду на вищезазначене, суд не приймає до уваги доводи апелянта стосовно того, що обставини, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів.

Доводів апелянта про неповноту відеозапису на увагу не заслуговують, оскільки долучений до протоколу відеозапис є безперервним та містить відомості від зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 до відмови ОСОБА_1 від отримання копії протоколу, тобто надає можливість об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про не роз`яснення ОСОБА_1 прав, передбачених ст. 268 КУпАП, спростовуються відеозаписом, доданим до протоколу, згідно якого ОСОБА_1 двічі роз`яснювались права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Посилання в апеляційній скарзі на незалучення свідків на увагу не заслуговують, оскільки залучення свідків передбачено у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про безпідставність зупинки транспортного засобу та не пояснення працівниками поліції причин зупинки, оскільки, як убачається з відеозапису, ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу повідомлено, що він здійснив поворот ліворуч з середньої полоси, при цьому не надав перевагу у русі транспортним засобам зустрічного напрямку.

Посилання в апеляційній скарзі на не відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем, також спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що працівниками поліції неодноразово роз`яснено ОСОБА_1 про його відсторонення від керування транспортним засобом.

Разом з тим, як убачається з довідки інспектора відділення адміністративної практики ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області, згідно наявних облікових баз ОСОБА_1 станом на 03.12.2022 року посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував.

Відповідно до постанови КМУ від 08.05.1993 №340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» в пункті 2 зазначено, що посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, отриманий після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС.

Згідно пункту 28 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень передбачених ч.3 ст.121, ч.4 ст.122, ст.122-2, ч3 ст.123, статтями 124, 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Як вбачається, санкція ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає різне стягнення для водіїв та інших осіб. Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Отже, особа, яка вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, керуючи транспортним засобом, але не маючи посвідчення водія відповідної категорії, не є водієм у розумінні ПДР та положень ч.1 ст.130 КУпАП, а тому до неї не може бути застосоване покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Враховуючи вищезазначене, приходжу до висновку, що постанова судді підлягає зміні, з призначенням ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі 1 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами. В іншій частині постанову судді слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Морозову В.Ю. строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу захисника Морозова В.Ю. задовольнити частково.

Постанову судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_1 змінити.

Вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП до стягнення у виді штрафу у розмірі 1 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя