14.02.2024 Справа № 756/1059/24
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/1059/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2024 Оболонський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Касьян А.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ), за ст. 124 КУпАП

та

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, жительки АДРЕСА_2 ), за ст. 124 КУпАП,

за участю учасників судового провадження:

особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисник ОСОБА_1 - адвокат Авдєєв М.П.;

особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 ;

захисника ОСОБА_2 - адвокат Кушнір Б.С.,

свідок - ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

10.01.2024 о 10:15 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки HYUNDAI (д.н.з. НОМЕР_1 ) по Литовському проспекту (Мінське шосе), 10 у м. Києві, при здійсненні розвороту на ділянці дороги за видимістю дороги менше 100 метрів хоча б в одному напрямку, рухаючись заднім ходом допустив зіткнення з транспортним засобом марки КІА (д.н.з. НОМЕР_2 ), чим порушив вимоги пунктів 10.7.г) та 10.9. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Разом із тим, відповідно до протоколу від 10.01.2024 серії ААД №729366, 10.01.2024 о 10:15 водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки КІА (д.н.з. НОМЕР_2 ) по Литовському проспекту (Мінське шосе), 10 в м. Києві не вибрала безпечної швидкості на слизькій ділянці дороги, при виявленні транспортного засобу марки HYUNDAI (д.н.з. НОМЕР_1 ), який здійснював розворот, не вжила всіх заходів, щоб уникнути зіткнення, в результаті чого відбулось зіткнення, чим порушила вимоги пунктів 2.3.б), 12.1. та 12.3. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

У судовому засіданні водій ОСОБА_1 свою винуватість визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у протоколі та пояснив, що він 10.01.2024 зупинився на вул. Ю.Кондратюка, щоб забрати пасажира. Побачивши, що немає інших транспортних засобів, він на своєму транспортному засобі HYUNDAI (д.н.з. НОМЕР_1 ) розпочав маневр розвороту. Побачивши, що йому не вистачає дорожнього полотна для розвороту, він був вимушений здати назад. У цей момент в нього в`їхав транспортний засіб марки КІА (д.н.з. НОМЕР_2 ), пошкодивши двері багажника та задній бампер.

У судовому засіданні водій ОСОБА_2 свою винуватість не визнала та пояснила, що того дня вона, керуючи автомобілем КІА (д.н.з. НОМЕР_2 ), їхала зі сторони вул. Кондратюка в сторону площі Шевченка зі швидкістю 40-45 км/год. Здійснивши поворот вона бачила, що перед нею здійснює розворот автомобіль HYUNDAI (д.н.з. НОМЕР_1 ), який став перпендикулярно її авто, при цьому перегородивши обидві смуги руху, як ту, по якій вона має рухатись, так і смугу зустрічного руху. Оскільки від повороту до місця здійснення розвороту водієм автомобіля HYUNDAI відстань дуже мала, вона почала сигналити та гальмувати. Транспортний засіб марки HYUNDAI (д.н.з. НОМЕР_1 ) не звернув уваги та далі здійснював розворот не зупиняючись і вона, щоб уникнути зіткнення, почала об`їжджати ліворуч з метою недопущення бокового зіткнення, але HYUNDAI (д.н.з. НОМЕР_1 ) не зупинявся, їхав заднім ходом і зіткнення уникнути на вдалося. Водій HYUNDAI підібрав людину і тут же вирішив розвернутись посеред дороги у забороненому місці на повороті.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що дізнався про те, що шукають свідків ДТП, яка мала місце 10.01.2024, через оголошення у телеграмканалі. Він проживає неподалік від місця події та того дня там вигулював собаку. Він бачив, як водій транспортного засобу HYUNDAI здійснював розворот у забороненому місці, виїхавши на зустрічну смугу руху в безпосередній близкості до повороту, який у цьому місці досить крутий. В цей момент з-за повороту по головній дорозі виїждав транспортний засіб марки КІА, та через малу відстань до автомобіля HYUNDAI почала йому сигналити та спробувала об`їхати, однак автомобіль HYUNDAI не зупинився та продовжував рух заднім ходом на смугу зустрічного руху.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», у справах про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП, з метою забезпечення виконання вимог ст. 245 КУпАП, коли до адміністративної відповідальності притягаються дві або й більше осіб, внаслідок спільних дій яких сталася дорожньо-транспортна подія, суди повинні практикувати розгляд справ щодо них в одному провадженні.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами та іншими документами.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Відповідно до пункту 1.10. Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

В рішенні Європейського суду з прав людини у складі його Великої палати по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , кожен окремо, реалізували своє право володіти та керувати транспортним засобом, чим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно норм, встановлених законами держави Україна.

Пункт 1.3. Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до підпункту «б» пункту 2.3. Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пункт 12.1. Правил дорожнього руху передбачає, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пункт 12.3. Правил дорожнього руху встановлює, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідно до підпункту «г» пункту 10.7. розворот забороняється за видимості дороги менше 100 м хоча б в одному напрямку.

Пункт 10.9. Правил дорожнього руху передбачає, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Дослідивши в судовому засіданні докази, що містяться у справі про адміністративне правопорушення, зокрема:

-- дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №729365, в якому зазначено, що 10.01.2024 о 10:15 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки HYUNDAI (д.н.з. НОМЕР_1 ) по Литовському проспекту (Мінське шосе), 10 у м. Києві, при здійсненні розвороту на ділянці дороги за видимістю дороги менше 100 метрів хоча б в одному напрямку, рухаючись заднім ходом допустив зіткнення з транспортним засобом марки КІА (д.н.з. НОМЕР_2 ), чим порушив вимоги пунктів 10.7.г) та 10.9. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП;

- дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №729366, в якому зазначено, що 10.01.2024 о 10:15 водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки КІА (д.н.з. НОМЕР_2 ) по Литовському проспекту (Мінське шосе), 10 в м. Києві не вибрала безпечної швидкості на слизькій ділянці дороги, при виявленні транспортного засобу марки HYUNDAI (д.н.з. НОМЕР_1 ), який здійснював розворот, не вжила всіх заходів, щоб уникнути зіткнення, в результаті чого відбулось зіткнення, чим порушила вимоги пунктів 2.3.б), 12.1. та 12.3. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП;

- дані, що містяться в схемі ДТП від 10.01.2024, складеної з дотриманням вимог пункту 4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 (далі - Інструкція №1395);

- пояснення водія транспортного засобу марки HYUNDAI (д.н.з. НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 , які були надані одразу після події дорожньо-транспортної пригоди письмово, а також надані безпосередньо в судовому засіданні;

- пояснення водія транспортного засобу марки КІА (д.н.з. НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 , які були надані одразу після події дорожньо-транспортної пригоди письмово, а також надані безпосередньо в судовому засіданні;

- долучені захисником Кушніром Б.С. фото та відеозаписи в місця дорожньо-транспортної пригоди;

- пояснення свідка ОСОБА_5 , надані в судовому засіданні,

проаналізувавши їх з точки зору їх об`єктивності та достатності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту «г» пункту 10.7. та 10.9. Правил дорожнього руху, з огляду на що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами у справі, які повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні, а тому вважає, що винуватість останнього у порушенні ним Правил дорожнього руху доведено повністю та кваліфікує його дії за ст. 124 КУпАП, як «порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів», з огляду на це вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідно до санкції вказаної норми.

Водночас, пункт 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» містить роз`яснення, що у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Таким чином, завданням суду є встановлення причинно-наслідкового зв`язку між порушенням ОСОБА_2 підпункту «б» пункту 2.3., пунктів 12.1. та 12.3. Правил дорожнього руху, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, та пошкодженням транспортних засобів.

Суд не може виходити за межі висунутого особі, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, обвинувачення.

У рішенні по справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» від 14.03.2002 ЄСПЛ зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У рішенні від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом (рішення у справах «Яременко проти України» від 12.06.2008, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Кобець проти України» від 14.02.2008).

У справі «Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 ЄСПЛ встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07.10.1988 зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути та тлумачитись на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.

Згідно положень пункту 1.4 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила. ОСОБА_7 на підставі приписів п.1.4. Правил дорожнього руху мала право розраховувати, що інші учасники руху виконують ці правила.

З огляду на сукупність наданих доказів, суд вважає що патрульними поліцейськими не надано переконливих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_7 порушила вимоги підпункту «б» пункту 2.3., пунктів 12.1. та 12.3. Правил дорожнього руху, оскільки суд, проаналізувавши дорожню обстановку та обставини, що склалися на ділянці дороги в момент, коли сталася дорожньо-транспортна пригода, що зафіксовано схемою ДТП та поясненням учасників, приходить до висновку, що дії ОСОБА_7 були зумовлені крайньою необхідністю з метою недопущення негативних наслідків у виді значних механічних пошкоджень транспортних засобів внаслідок прямого бокового удару, та викликані в першу чергу порушенням правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 , а відтак вважає, що в діях водія ОСОБА_7 відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася з незалежних від водія ОСОБА_7 причин, у зв`язку з чим, провадження по справі стосовно неї підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 38, 124, 247 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути зі ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.В. Касьян