Справа № 308/2217/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О., за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Васильєва А.А., ознайомившись з матеріалами справи, які надійшли із Західного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , 1965 р.н., директора товариства з обмеженою відповідальністю «Турбогаз Україна» (), зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , документ, що посвідчує особу паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Яворівським РВ УМВС України у Львівській області, дата видачі 05.03.1996, РНОКПП НОМЕР_2 -

за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

в с т а н о в и в:

Як випливає з протоколу про адміністративне правопорушення №8/07-16-07-02 від 08.01.2024, ОСОБА_1 директор ТОВ «Турбогаз Україна» вчинив правопорушення, а саме: порушення ведення податкового обліку, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток до сплати в бюджет на загальну суму 828 304 грн. та встановлено заниження платником податок на додану вартість на загальну суму 105 598 грн. (акт перевірки №52/07-16-07-02/41918052 від 08.01.2024). Дії ОСОБА_1 за порушення вимог п.44.1, п.44.2 ст.44, п.134.1 ст.134, пп. «а» п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.п.192.1.1. п.192.1 ст.192, п. «г» п.198.5 ст.198, п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.201.12 ст. 201 Податкового кодексу України кваліфіковані за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

28.02.2024 представник особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Васильєв А.А. подав клопотання про закриття провадження по справі. В обґрунтування клопотання зазначив, що Головним управлінням ДПС у Закарпатській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Турбогаз Ужгород», про що складено акт перевірки від 08.01.2024 №52/07-16-07-02/41918052. Товариство у встановленому порядку подало заперечення № 22 від 23.01.2024 на акт перевірки, за наслідками розгляду яких ГУ ДПС у Закарпатській області прийняло рішення про те, що всі висновки акту перевірки залишаються без змін. Зазначив, що на підставі акту перевірки від 08.01.2024 ГУ ДПС у Закарпатській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 02.02.2024 № 000/729/07-16-07-01/41918052, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних на загальну суму 910 072,00 грн., в т.ч. + 828 304,00 грн. за податковими та/або іншими зобов`язаннями, 81 768,00 грн. штрафних санкцій.

Представник вказав, що 23.02.2024 ТОВ «Турбогаз Ужгород» подано до ДПС України скаргу на вищезазначене податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Закарпатській області від 02.02.2024, в порядку адміністративного оскарження передбаченого ст. 56 Податкового Кодексу України.

Таким чином, рахує, що протокол про адміністративне правопорушення №8/07-16-07-02 щодо притягнення директора ТОВ «Турбогаз Ужгород» ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 163-1 КУпАП складений податковим органом передчасно, оскільки податкове повідомлення-рішення від 02.02.2024 № 000/729/07-16-07-01/41918052 (прийняте на підставі Акту перевірки від 08.01.2024 №52/07-16-07-02/41918052) на сьогоднішній день, є неузгоджене і оскаржується в порядку ст. 56 ПК України.

Просив звернути увагу , що до протоколу про адміністративне правопорушення, окрім витягу зі сторінок акту про проведення документальної планової виїзної перевірки від 08.01.2024 №52/07-16-07-02/41918052, не додані будь-які інші належні та допустимі докази порушення ОСОБА_1 порядку ведення податкового обліку, а саме: податкові повідомлення-рішення винесених за результатом перевірки; акт перевірки у повному обсязі з додатками, у якому була б вказана суть правопорушення з можливістю надання йому юридичної оцінки; копії первинних документів щодо спірних господарських операцій. Вважає, що відсутність вказаних документів унеможливлює притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ведення податкового обліку, оскільки сам по собі висновок акту документальної позапланової виїзної перевірки (без додання повного акту із зазначенням конкретних обставин правопорушення) не є беззаперечним доказом порушення порядку ведення податкового обліку з боку посадових осіб ТОВ «Турбогаз Ужгород».

Окрім того, вважає що податковим органом в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається невірна дата вчинення правопорушення ОСОБА_1 , а саме: 06.02.201823-30.09.2021. Зазначена помилка податкового органу не дає можливості суду об`єктивно застосувати строки притягнення особи до відповідальності у відповідності до ст. 38 КУпАП.

У судове засідання з`явився представник особи яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Васильєв А.А., який підтримав клопотання про закриття провадження в справі, просив таке задовольнити.

Заслухавши пояснення представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.163-1 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України,

Об`єктом правопорушень, передбачених зазначеною статтею є суспільні відносини в сфері оподаткування.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: відсутність податкового обліку; порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, зокрема, неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених цією статтею, характеризується наявністю вини яку формі умислу,так іу формі необережності.

Суб`єктами правопорушень, передбачених ч. 1 ст.163-1 КУпАП можуть бути керівники та інші посадови особи підприємств, установ, організацій (заступники керівників з фінансово-економічних питань, головні бухгалтери тощо).

Як випливає з протоколу про адміністративне правопорушення №8/07-16-07-02 від 08.01.2024, ОСОБА_1 директору ТОВ «Турбогаз Україна» вставиться у вину, що він вчинив правопорушення, а саме: порушення ведення податкового обліку, а саме: заниження податку на прибуток до сплати в бюджет на загальну суму 828 304 грн. та заниження платником податок на додану вартість на загальну суму 105 598 грн.

При цьому, з вказаного протоколу про адміністративне правопорушення не надається можливим встановити, які саме дії були вчинені ОСОБА_1 , на підставі яких було встановлено ведення ним податкового обліку з порушенням встановленого порядку, коли саме та в який спосіб були вчинені незаконні дії.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають викладатись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Неконкретність обвинувачення не дозволяє особі, яка притягається до адміністративної відповідальності організувати ефективний захист своїх інтересів, а суду перевірити обґрунтованість висунутого обвинувачення у вчиненні правопорушення.

Крім того, встановлено, що особою, яка притягається до адміністративної відповідальності оскаржується податкове повідомлення-рішення № 000/729/07-16-07-01/41918052 від 02.02.2024, винесене на підставі акту документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи від 08.01.2024 №52/07-16-07-02/41918052, про що свідчить додана копія скарги на податкове повідомлення-рішення №66 від 23.02.2024.

Відповідно до постанови Верховного Суду України по справі № 826/20761/14 від 3 листопада 2015 року, висновки, викладені в акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Такі твердження акта можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, у основу яких покладено згадувані висновки акта.

Відповідно до положень ст.56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження і протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Таким чином, суд погоджується з доводами представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що податкове повідомлення-рішення № 000/729/07-16-07-01/41918052 від 02.02.2024, винесене на підставі акту документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи від 08.01.2024 №52/07-16-07-02/41918052 в розумінні положень ст.56 Податкового кодексу України є неузгодженим, оскільки таке оскаржується у встановленому законом порядку, а тому стверджувати про його законність та обґрунтованість немає підстав, отже він не може бути визнаний доказом вини ОСОБА_1 , в той же час інші докази, які б доводили вчинення цього правопорушення, в справі відсутні.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Згідно приписів ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєв проти Росії та Карелін проти Росії» суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що діяння, яке ставиться у вину гр. ОСОБА_1 , а саме: порушення порядку ведення податкового обліку матеріалами справи не доведене, його вина не підтверджена.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження в справі про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9, 163-1, 221, 245, 247, 280, 283-284, 288-289, 291 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності директора товариства з обмеженою відповідальністю «Турбогаз Україна» ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 163-1 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Суддя І.О. Шепетко