ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 682/2547/23

Провадження № 33/4820/172/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Бачук К.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 25 січня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працює на посаді керівника Комунального підприємства «Славутське житлово-комунальне об`єднання», особа з 2-ю групою інвалідності,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за епізодом від 06 жовтня 2023 року, закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення.

За постановою суду, 16 вересня 2023 року о 19 год 47 хв у м. Славута на вул. Соборності, 32, ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «NISSAN» моделі «PATHFINDER», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння зі згоди водія проведено із застосуванням технічних засобів відеозапису та за допомогою приладу «Драгер» (Алкотест 6820), тест №2937 результат 1,58 ‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, чим учинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову Ізяславського районного суду від 25 січня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі щодо нього.

Уважав, що постанова місцевого суду є незаконною та необґрунтованою.

Стверджував, що суд розглянув справу без повного і всебічного з`ясування всіх обставин справи.

Зауважував, що вирішуючи питання про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції вказував у постанові від 25 січня 2024 р про те, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння 16 вересня 2023 року 1,58 ‰. Проте, залишаються незрозумілими показання, визначені у відсотках, а отже незрозумілим стало перебував він у стані алкогольного сп`яніння, чи ні.

Зазначав, що з протоколу про адміністративне правопорушення та з постанови місцевого суду від 25 січня 2024 року вбачається, що подія мала місце в неробочий час 16 вересня 2023 року (субота) о 19 год 47 хв.

Однак, судом не було враховано, що в час та за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, він перебував у м. Славута з метою забезпечення усунення небезпеки, яка загрожувала комунальній власності, правам і свободам окремих громадян у зв`язку з рашистськими атаками та, як наслідок, пошкодженням майна, необхідністю забезпечення невідкладних робіт з відновлення поточних поломок та несправностей, які не могли бути усунуті іншими засобами, крім як шляхом організації роботи працівників комунальної служби, і вчинене ним адміністративне правопорушення є менш значним, ніж відвернена шкода.

Зазначав, що посилання суду на те, що в час та за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, можна було залучити іншого водія, вважав неспроможними з огляду на те, що в комунальному підприємстві відсутня посада водія керівника підприємства, відсутня посада водія легкового транспорту, не передбачене чергування водіїв у вихідні дні та в позаробочий час. Тому скористатися послугами іншого водія не було реальної можливості.

Стверджував, що він діяв в умовах крайньої необхідності, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.4 ч.1 ст.247 КУпАП, або ж варто обмежитись усним зауваженням відповідно до ст.22 КУпАП із закриттям провадження у справі в порядку передбаченому ч.2 ст.284 КУпАП.

Отже, на думку апелянта, суд розглянув справу з порушенням вимог процесуальних норм, без дотримання принципу законності та повного і всебічного розгляду, не з`ясував усіх обставин, що й призвело до прийняття протизаконного рішення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення дотримався.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015року № 1452/735 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Обставини вчиненого ОСОБА_1 порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджені:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №121724 від 16 вересня 2023 року, в якому зафіксовано вчинене ОСОБА_1 порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу, яким виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у водія;

- результатом тесту, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу, алкотестера «Dragеr Alcotest 6820» від 16 вересня 2023 року, яким констатовано стан сп`яніння 1,58 ‰;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 вересня 2023 року;

- відеозаписом з місця події, на якому зафіксовано факт згоди ОСОБА_1 на процедуру проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та його відмова від подальшого проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Уважаю, що місцевий суд дав належну правову оцінку цим доказам і дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У ході перегляду справи апеляційною інстанцією не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З відеозапису з відеокамер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, в ході якого в нього виявлено стан алкогольного сп`яніння 1,58 ‰, з результатом тесту він погодився, його не оспорював. Також з відеозапису чітко вбачається відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Водночас згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу фактично свідчить про визнання ним факту перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу свідчить про відсутність правових підстав для подальшого доведення цього факту у встановленому законом порядку, а саме для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Відсутність заперечень щодо результату огляду на стан сп`яніння, який було проведено поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу вказує на те, що водій транспортного засобу повністю погоджується з визнанням факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та не бажає спростувати позитивний результат огляду шляхом проведення відповідного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

На переконання апеляційного суду, з наданих суду матеріалів справи випливає, що працівниками поліції дотримано вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Доводи апелянта про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено з порушеннями, а показання приладу Драгер сумнівні, є безпідставними.

Наявний в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відеозапис містить відеофайли, які повністю відтворюють обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та його огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, апеляційний суд визнає даний відеозапис достатнім для того, щоб разом з протоколом про адміністративне правопорушення зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, зафіксовано факт його керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Невизнання ОСОБА_1 винності у вчиненому правопорушенні розцінено судом як намагання ухилитися від відповідальності за вчинене правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд прийняв законне та обґрунтоване рішення і в повному обсязі виконав вимоги ст.245 КУпАП.

За таких обставин уважаю, що місцевий суд дав належну правову оцінку усім доказам і дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Огляд на стан сп`яніння особи проводився з дотриманням норм передбачених законом.

Обставини, на які було звернуто увагу в апеляційній скарзі, є аналогічними тим, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, на які надано вичерпну відповідь. Вони не є визначальними і не впливають на доведення вини та спростовуються зібраними й дослідженими в суді першої інстанції доказами.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння останнього, не встановлено.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження, ОСОБА_1 не надано.

Адміністративне стягнення накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП.

Судом першої інстанції вирішено питання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо скасування постанови місцевого суду та закриття провадження у справі не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 25 січня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду М.С. Матущак