ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/8502/23
Номер провадження: 33/819/77/24
Головуючий у першій інстанції Гонтар Д.О.
Доповідач Пузанова Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року м.Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Пузанова Л.В., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Брушко Інна Ігорівна, на постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 20 лютого 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №144240 від 08.10.2023 року, складеного поліцейським роти 1 взводу 1 Батальйону УПП в Херсонській області ДПП сержантом поліції Бочкарьовим С.В., 08.10.2023 року о 18 годині 20 хвилин у м.Херсоні с.Текстильників, буд. 45, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Galant, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, на місці зупинки, за допомогою алкотестера Drager-7510 ARLM, результат огляду - 1,31 проміле, з результатами не згоден, після чого ОСОБА_1 у встановленому законом порядку був доставлений до медичного закладу КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР, відповідно до висновку лікаря-нарколога №1169 від 08.10.2023 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Від керування транспортним засобом відсторонено шляхом залишення на місці зупинки, без порушень ПДР. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 20 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 130 КУпАП, і піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, 11 березня 2024 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Брушко І.І., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на допущення судом процесуальних порушень, неповне з`ясування обставин справи щодо події правопорушення, просить скасувати постанову суду та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП закрити.

Також в апеляційній скарзі адвокат Брушко І.І. просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, зазначивши, що пропустила його із поважних причин, оскільки копію оскаржуваної постанови ні вона, ні правопорушник не отримували, а через некоректну роботу сайту доступ до ЄРСР змогла отримати лише 27.02.2024 року, але у зв`язку з перебуванням у м.Одесі у сімейних справах не мала можливості подати апеляційну скаргу у межах строку на апеляційне оскарження.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи заяви про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала, з таких підстав.

Відповідно до положень статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Аналогічні положення щодо оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення містить частина друга статті 294 КУпАП, якою, серед іншого, також передбачено, що апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального права під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Так, розгляд справи в суді першої інстанції відбувся 20 лютого 2024 року, а тому строк на апеляційне оскарження обчислюється із зазначеної дати та закінчився 01 березня 2024 року.

Апеляційну скаргу надіслано на електронну адресу Херсонського міського суду Херсонської області 10.03.2024 року о 22 годині 09 хвилин, тобто після закінчення робочого часу, таким чином апеляційну скаргу подано 11.03.2024 року, а отже із пропуском встановленого статтею 294 КУпАП строку.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови адвокат Брушко І.І. в обґрунтування поважності причин пропуску строку зазначила, що копію оскаржуваної постанови ні вона, ні правопорушник не отримували, через некоректну роботу сайту доступ до ЄРСР змогла отримати лише 27.02.2024 року, але у зв`язку з перебуванням у м.Одесі у сімейних справах не мала можливості подати апеляційну скаргу у межах строку на апеляційне оскарження.

Заявивши про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення адвокат не зазначила про існування обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення нею та правопорушником необхідних процесуальних дій у визначений законом строк, не залежали від їх волевиявлення, та виникли протягом строку, який пропущено.

З матеріалів справи вбачається, що правопорушник ОСОБА_1 та адвокат Брушко І.І. були присутні в судовому засіданні 20 лютого 2024 року під час розгляду справи та проголошення постанови суддею.

Доводи адвоката про те, що суд не направив поштовим відправлення копію оскаржуваного судового рішення на адресу правопорушника та адвоката, а також некоректність роботи сайту ЄРСР, не обґрунтовані жодними обставинами, які унеможливлювали отримання копії постанови у межах строку на апеляційне оскарження.

Доказів про те, що судом чинились будь-які перешкоди в отриманні копії судового рішення після оголошення в межах строку на апеляційне оскарження, скаржником не надано, і на такі обставини він також не посилається.

Більш того, скаржник підтверджує, що адвокат ознайомилася із змістом постанови суду 27.02.2024 року (вівторок), однак не наводить конкретних істотних обставин, які об`єктивно перешкоджали, ускладнювали чи унеможливлювали своєчасне звернення до суду із апеляційною скаргою у визначений законом строк, який закінчився 01.03.2024 року (п`ятниця).

У своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 зазначено, «що від судів вимагається вказувати підстави для поновлення права на оскарження судового рішення, однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження». Тобто сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі "Мусієнко проти України", № 26976/06).

Оскільки жодних обставин, які можуть свідчити про наявність перешкод для подання апеляційної скарги у клопотанні адвоката Брушко І.І. зазначено не було, а одне лише посилання на неотримання копії постанови суду та сімейні справи у м.Одеса без належного обґрунтування фактичної неможливості своєчасного звернення до суду не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання адвоката Брушко І.І. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 20 лютого 2024 року.

Враховуючи, що апеляційну скаргу подано з пропуском передбаченого частиною другою статті 294 КУпАП строку, а зазначені у клопотанні обставини, які стали причиною вчинення необхідної процесуальної дії (подання апеляційної скарги) після закінчення десятиденного строку, належним чином не обґрунтовані, тому не можуть бути визнані поважними, скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції роз`яснює, що повернення апеляційної скарги не позбавляє особу права на повторне звернення до суду з апеляційною скаргою із наведенням інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Керуючись статтями 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Брушко Інна Ігорівна, у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 20 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду Л.В.Пузанова