ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/880/24Головуючий у 1-й інстанції Кунець Н.Р.
Провадження № 33/817/157/24 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.4 ст.121 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. ,

за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн судового збору.

Згідно із постановою суду, 04 січня 2024 року о 02 год. 30 хв. в м. Тернопіль по вул. Збаразька, 39 водій ОСОБА_1 керував ТЗ марки TOYOTA PRIUS ,д.н.з. НОМЕР_1 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов. Правопорушення передбачене ч. 1-3 ст. 121 КУпАП вчинено ним повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 31.3 б ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду місцевого суду в частині накладення адміністративного стягнення змінити на адміністративний арешт в розмірі наближеному до мінімального.

Вказує на те, що розгляд справи відбувся без участі адвоката, тому, не маючи юридичної освіти, недостатньо розумів свої процесуальні права та порядок призначення судом адміністративного стягнення.

Вважає що накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є суворішим від адміністративного арешту, оскільки, будучи внутрішньо переміщеною особою, не маючи інших доходів і заробітку, перевезення пасажирів в Uklon чи в іншому підприємстві є єдиним джерелом отримання прибутку.

Просить врахувати, що він є єдиним годувальником сім`ї, на його утриманні знаходиться малолітня дитина, та він сплачує плату за оренду житлового приміщення, в якому проживає разом із дружиною та дитиною.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримали подану апеляцію з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та кваліфікація дій, ОСОБА_1 не оспорюється, а відтак апеляційний суд не вдається до оцінки висновків місцевого суду в даній частині.

Постанова судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 січня 2024 року ОСОБА_1 оскаржується лише в частині накладення на нього стягнення.

Як вбачається з постанови, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 місяці.

Загальні положення накладення адміністративного стягнення визначені в ст. 33 КУпАП, відповідно до якої при накладенні адміністративного стягнення має бути враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Цих вимог Закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали cправи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП, дотримався.

Зокрема, суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність та наклав на правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 місяці .

Враховуючи вимоги ст. 294 КУпАП, у відповідності до яких у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті КУпАП, останнє не може бути посилено, вимоги апелянта про можливість застосування до ОСОБА_1 іншого альтернативного виду покарання у вигляді адміністративного арешту в розмірі наближеному до мінімального не підлягають до задоволення .

Також слід зазначити те, що Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку про те що постанову судді місцевого суду щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя