ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/2494/23 Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/52/24 Курило В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.,

за участю секретаря - Михайлюка А.В.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Чепенка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 вересня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 вересня 2023 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Не погодившись з вказаною постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 вересня 2023 року та закрити провадження по справі, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що суддя розглянув справу всупереч вимог статей 245, 251, 252, 256, 280 КУпАП, неповно дослідив обставини справи, що призвело до прийняття незаконної та необґрунтованої постанови.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення поліцейськими складено безпідставно, оскільки у вказаний в протоколі час, він автомобілем не керував та перебував у ньому, у якості пасажира. Зазначає, що на прохання свого знайомого він пересів на водійське сидіння, після зупинки автомобіля за призначенням, оскільки у ОСОБА_2 не було при собі посвідчення водія.

Зазначає, що з висновком лікаря він не погоджується та суддею була призначена судова-медична експертиза, однак не була проведена, у зв`язку із знищенням біологічних зразків за терміном зберігання.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Чепенка О.І., які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Визнаючи винним та накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у тому, що він керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» ПДР України, що підтверджено зібраними у справі доказами.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9 «а» ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено, що у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судовим розглядом встановлено, що 06 травня 2023 року о 17:15 год. в м. Харкові по вул. Володимирівська, 62, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21101», д.н.з. НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1025 від 09 травня 2023 року, складеного лікарем КНП ХОР «ОНД», водій ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Внаслідок зазначених подій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 0030395 від 11 травня 2023 року за порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.9 «а» ПДР України.

Апеляційний суд вважає, що вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Апеляційний суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративних правопорушень.

Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він автомобілем не керував, а лише пересів на водійське сидіння на прохання свого товариша після зупинки транспортного засобу, не знайшли свого обґрунтованого підтвердження та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

З долучених до протоколу та досліджених під час апеляційного перегляду справи відеозаписів вбачається, що автомобіль «ВАЗ 21101», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 зупинився за адресою: м. Харків, вул. Володимирівська, 62, де розташоване СТО. Під час спілкування з поліцейськими, водій ОСОБА_1 не повідомляв про те, що автомобілем керував ОСОБА_2 .

Апеляційний суд акцентує увагу, що перебуваючи в площині адміністративного процесу, ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу надав поліцейським посвідчення водія, був доставлений до закладу охорони здоров`я, де пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння.

З огляду на викладене, у апеляційного суду відсутні об`єктивні підстави вважати, що за кермом автомобіля перебувала інша особа.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 з висновком лікаря не погоджується, апеляційний суд вважає такими, що не спростовують висновків судді про наявність в його діях недотримання вимог пункту 2.9 «а» ПДР України, з огляду на таке.

Положеннями статті 267 КУпАП визначено порядок оскарження заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до яких адміністративне затримання, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Отже, у разі незгоди з результатами огляду на стан наркотичного сп`яніння проведеного лікарем, або процедурою проведення такого огляду, водій ОСОБА_1 мав право оскаржити заходи забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З цією метою, пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції, передбачено збереження зразків біологічного середовища протягом 90 днів, які відібрані для лабораторного дослідження.

Таким чином, питання про оскарження висновку лікаря необхідно ініціювати в межах строку зберігання зразків біологічного середовища.

Як вбачається з матеріалів справи захисник Водополова Д.О. звернувся до судді з клопотанням про призначення експертизи - 03 липня 2023 року та згідно відповіді КПН ХОР «ОНД» станом на 18 вересня 2023 року біологічні зразки, які були відібрані у водія ОСОБА_1 утилізовані.

З врахуванням встановлених судовим розглядом обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, яке полягало у керуванні ним транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.9 «а» ПДР України.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених суддею обставин справи.

У зв`язку із наведеним, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 вересня 2023 року та закриття провадження на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 23, 130, 245, 251, 252, 256, 266, 268, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна