Номер провадження: 33/813/701/24
Головуючий у першій інстанції Передерко Д. П.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Подуст Т.П.,

особи, що притягається до відповідальності, - ОСОБА_1 ,

представника Одеської митниці Кептене Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Терновського Максима Станіславовича в інтересах Одеської митниці на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 16 листопада 2023 року у справі про порушення митних правил у відношенні ОСОБА_1 за ч.3 ст.471 МК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового рішення

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 16.11.2023 провадження по справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що митним органом не надано достатніх доказів, які підтверджують, що виявлені окуляри віднесені до предметів подвійного використання, а також беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 були вчинені умисні дії, які направлені на недекларування товарів, що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник Терновський М.С. в інтересах Одеської митниці ставить питання про скасування постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 16.11.2023 та прийняття нової постанови про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України. Представник митниці, уточнивши вимоги в судовому засіданні, просив накласти на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5 100 грн., щодо конфіскації товару - на розсуд суду.

Скарга обґрунтована тим, що оскаржуване судове рішення є необґрунтованим, винесеним без повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, без належного урахування характеру вчиненого правопорушення. Апелянтом викладені обставини справи та зазначено про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України.

В судовому засіданні представник митниці підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість та законність судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Дослідивши матеріали даної справи, заслухавши особу, що притягається до відповідальності та представника митниці, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Фактичні обставині, встановлені судом

27.07.2023 складено протокол про порушення митних правил № 1342/50000/23 відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.471 МК України.

Так, за змістом протоколу 27.07.2023 о 10:55 в зону митного контролю пункту пропуску «Старокозаче Тудора» відділу митного оформлення №3 митного поста «Білгород Дністровський» Одеської митниці з метою перетину митного кордону, в напрямку «виїзд із України», на легковому автомобілі марки «Toyota RAV4», державний номерний знак « НОМЕР_1 », він код НОМЕР_2 , слідувала громадянка України ОСОБА_2 (закордонний паспорт НОМЕР_3 ), обравши смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор».

В ході проведення митних формальностей, без ознак приховування від митного контролю в легковому автомобілі між сидінням водія та пасажира, а саме в підлокотнику, у громадянки ОСОБА_3 було виявлено окуляри з функцією фото та відео фіксації, що має можливість перенесення записаної інформації (на персональний комп`ютер або мобільний телефон), який за характером обладнання і компонентів має ознаки спеціального технічного засобу призначеного для негласного отримування інформації. Технічний пристрій являє собою сонцезахисні окуляри, оправа чорного кольору з камерою. На окулярах присутній вхід під micro-usb та micro-SD.

Згідно з розділом 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.01.2004 №86 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів подвійного використання» даний пристрій має ознаки спеціального технічного засобу негласного отримання інформації, для переміщення якого необхідно одержання дозволу (висновку) Держекспортконтролю, в наслідок чого є забороненим (обмеженим) до переміщення через митний кордон України.

Таким чином, за позицією митниці, громадянка ОСОБА_2 вчинила дії, спрямовані на переміщення технічного пристрою через митний кордон України без ознак приховуванням від митного контролю та які мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) ч. 3 ст. 471 МК України.

За положеннями ч.5 ст.366 МК України початок проходження (проїзду транспортними засобами особистого користування) громадянином каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»), є декларуванням шляхом вчинення дій цим громадянином про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території. Таке декларування свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.6 даної статті громадяни, які проходять (проїжджають транспортними засобами особистого користування) через «зелений коридор», звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язку дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України та від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених Митним Кодексом України.

Частиною 1 ст.257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч.1 ст.318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

За положеннями ч.ч.1,2 ст.197 МК України у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Переліки таких товарів (із зазначенням їх опису та коду згідно з УКТ ЗЕД), а також порядок видачі відповідних дозволів та їх обігу з використанням засобів інформаційних технологій затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_1 не заявила митному органу точні відомості про переміщувані нею через митний кордон предмети, які підлягають обов`язковому декларуванню та обмежені до переміщення через митний кордон України.

За даним фактом 27.07.2023 було складено протокол про порушення митних правил №1342/50000/23 у відношенні громадянки України ОСОБА_1 за ознаками ч.3 ст.471 МК України.

Мотиви апеляційного суду

Відповідно до положень ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.466 МК України адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Положеннями ст.489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються із наступних джерел: протоколу про порушення митних правил, протоколів процесуальних дій, додатків до зазначених протоколів; пояснень свідків; пояснень особи, яка притягується до відповідальності; висновку експерта; інших документів (належним чином завірених копій або витягів з них) та інформації у тому числі тієї, що перебуває в електронному вигляді, а також товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил.

Згідно зі ст.487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.98, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ознаками порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.471 Митного кодексу України.

За положеннями ч.3 ст.471 МК України недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією таких товарів або без такої.

При цьому, вказана статті має примітку такого змісту: «Недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор")».

З матеріалів справи вбачається, що 27.07.2023 ОСОБА_1 на легковому автомобілі «Toyota RAV4», д.н.з. НОМЕР_1 , слідувала в напрямку «виїзд із України», обравши смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор». Під час митного контролю в її автомобілі між сидінням водія та пасажира, а саме в підлокітнику, без ознак приховування, представниками митниці було виявлено окуляри з функцією фото та відео фіксації, що має можливість перенесення інформації на персональний комп`ютер, мобільний телефон та за характером обладнання і компонентів має ознаки спеціального технічного засобу призначеного для негласного отримування інформації. Технічний пристрій являє собою сонцезахисні окуляри, оправа чорного кольору з камерою. На окулярах присутній вхід під micro-usb та micro-SD.

За протоколом про порушення митних правил від 27.07.2023 згідно з розділом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 28.01.2004 №86 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів подвійного використання» даний пристрій має ознаки спеціального технічного засобу негласного отримання інформації, для переміщення якого необхідно одержання дозволу (висновку) Держекспортконтролю, в наслідок чого є забороненим (обмеженим) до переміщення через митний кордон України.

Вказаний Порядок визначає процедури здійснення державного контролю за міжнародними передачами:

-товарів подвійного використання, внесених до Єдиного списку товарів подвійного використання, згідно з додатком;

-товарів, не внесених до Єдиного списку товарів подвійного використання, у випадках, визначених статтею 10 Закону України Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання (далі - Закон).

У цьому Порядку терміни вживаються у значенні, наведеному в Законі.

Так, відповідно до ст.1 Закону «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» товари подвійного використання - окремі види виробів, обладнання, матеріалів, програмного забезпечення і технологій, спеціально не призначені для військового використання, а також послуги (технічна допомога), пов`язані з ними, які, крім цивільного призначення, можуть бути використані у військових або терористичних цілях чи для розроблення, виробництва, використання товарів військового призначення, зброї масового знищення, засобів доставки зазначеної зброї чи ядерних вибухових пристроїв, у тому числі окремі види ядерних матеріалів, хімічних речовин, бактеріологічних, біологічних та токсичних препаратів, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею ст.197 МК України встановлені обмеження щодо переміщення окремих товарів через митний кордон України . Так, частиною 1 вказаної статті передбачено, що у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Пропуск таких товарів через митний кордон України та/або їх випуск залежно від вимог відповідного закону здійснюються митними органами на підставі отриманих від державних органів, інших установ та організацій, уповноважених на здійснення дозвільних або контрольних функцій щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, з використанням механізму "єдиного вікна" відповідних дозвільних документів та/або відомостей про включення (виключення) товару до (з) відповідного реєстру у формі електронних документів, на які накладено електронний підпис, які підтверджують дотримання встановлених обмежень щодо переміщення таких товарів через митний кордон України, якщо використання таких дозвільних документів та/або відомостей для здійснення митних формальностей передбачено законами України. У випадках, передбачених цим Кодексом, для здійснення митних формальностей можуть використовуватися паперові примірники таких документів, надані декларантом або уповноваженою ним особою.

Згідно ч. 2 даної статті переліки таких товарів (із зазначенням їх опису та коду згідно з УКТ ЗЕД), а також порядок видачі відповідних дозволів та їх обігу з використанням засобів інформаційних технологій затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Митницею не доведено належними доказами віднесення виявлених окулярів до пристрою, що має ознаки спеціального технічного засобу негласного отримання інформації, для переміщення якого необхідно одержання дозволу (висновку) Держекспортконтролю, в наслідок чого є забороненим (обмеженим) до переміщення через митний кордон України.

Вказані окуляри не надавалися для експертного дослідження на предмет віднесення їх до товарів подвійного використання.

Згідно з ст. 508 Митного кодексу України у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи.

Частинами 1 та 2 статті 515 МК України визначено, що експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою. Експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУПАП.

На підставі наведеного апеляційний суд погоджується з позицією суду першої інстанції, що митним органом не надано суду достатніх доказів, які підтверджують, що виявлені окуляри віднесені до предметів подвійного використання.

Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 вказані окуляри не приховувала від митного контролю та надала їх представникам митного органу добровільно. ОСОБА_1 була не обізнана про те, що виявлені окуляри підлягають декларуванню відповідно до Митного Кодексу України, тому останньою вибрано смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор».

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані факти в сукупності вказують на відсутність будь-якого умислу з боку ОСОБА_1 по недекларуванню товарів, що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами, що виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

З урахуванням встановлених обставин та досліджених доказів, які містяться в матеріалах судової справи, слід констатувати, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що вилучені у ОСОБА_1 окуляри є технічним приладом, що має ознаки технічного засобу негласного отримання інформації, для переміщення якого необхідно одержання дозволу (висновку) Держекспортконтролю, що свідчить про відсутність об`єктивної та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК.

З урахуванням наведеного, досліджені в суді першої інстанції обставини, які перевірені в ході апеляційного розгляду, дозволяють суду апеляційної інстанції дійти висновку про те, що в судом першої інстанції постановлено обґрунтоване рішення, яке прийнято на підставі фактичних обставин справи та доказів, наданих митним органом.

Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п.2 ст.6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

За положеннями ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Заявивши вимоги про скасування постанови суду стосовно ОСОБА_1 із ухваленням нової постанови про визнання її винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.471 МК України, та накладення на неї адміністративного стягнення, представником Одеської митниці в апеляційні скарзі не було наведено обґрунтування цих вимог із зазначенням того, у чому конкретно полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. Доповнення до апеляційної скарги на оскаржувану постанову суду до початку апеляційного розгляду подані не були. В апеляційній скарзі ставиться питання про накладання стягнення, що не передбачено санкцією ч.1 ст.471 МК України.

Переглядаючи постанову суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справи, суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив дані, що містяться в матеріалах справи, належним чином перевірив обставини викладені у протоколі про порушення митних правил, дав цим обставинам належну оцінку, вислухав всі аргументи сторін та, приймаючи рішення про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , дійшов правильного висновку про те, що митним органом не надано доказів, що остання мала умисел на вчинення правопорушення та вчиняла дії, спрямовані на недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами, які б утворювали склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України, а загальні посилання скаржника на ухвалення судового рішення всупереч вимогам норм статей 245 КУпАП та 486 МК України не спростовують цих правильних висновків суду.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 16 листопада 2023 року у справі про порушення митних правил у відношенні ОСОБА_1 за ч.3 ст.471 МК України - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А.Артеменко