Роздільнянський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 511/1562/24

Номер провадження: 3/511/1018/24

"19" квітня 2024 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Ільяшук А. В розглянувши матеріали, що надійшли з Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

за частиною 3 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

3 квітня 2024 року близько 11:00 години за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 ухилялась від виконання батьківських обов`язків, в результаті чого її неповнолітня донька ОСОБА_2 , 2008 року народження, вчинила дії хуліганського характеру по відношенню до неповнолітньої ОСОБА_3 , 2007 року народження, а саме: в ході бійки хапала за волося, не досягши віку адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 173 КУпАП.

Позиція учасників справи.

ОСОБА_1 просила накласти стягнення у виді попередження.

Дослідивши фактичні обставини справи, надавши оцінку доказам, суддя прийшла до наступних висновків.

Диспозиція статті 1 КУпАП визначає, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 302652 від 12 квітня 2024 року;

-поясненнями ОСОБА_4 ;

-поясненнями ОСОБА_3 ;

-поясненнями ОСОБА_5 ;

-поясненнями ОСОБА_6 ;

-поясненнями ОСОБА_4 ;

-поясненнями ОСОБА_7 .

За встановлених обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя прийшла до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 3 статті 184 КУпАП вчинення неповнолітньою віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, зокрема статтею 173 КУпАП.

Разом з цим, за змістом диспозиції статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.

Зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до цього складу адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄСПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а також те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягається вперше, на утриманні, крім доньки, перебуває ще двоє малолітніх дітей, суддя вважає у відповідності до приписів статті 22 КУпАП звільнити її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної статтею 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Керуючись статтями 22, 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

На підставі статті 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 184 КУпАП за малозначністю й оголосити їй усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районий суд Одеської області протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя: А. В. Ільяшук