ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Вовківа Р.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

адвоката Вовків РВ.,

представника потерпілої Мельниченко М.С. (в режимі відеоконференції)

ВСТАНОВИВ:

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.11.2023 о 13 годині 40 хвилин, за адресою: м. Дніпро, узвіз Крутогірний, 28, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Lexus RC200T», д/н НОМЕР_1 , при виїзді з другорядної дороги та при зміні напрямку руху повертаючи праворуч, не переконався у безпечності та скоїв зіткнення з т/з «Volkswagen Jetta» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалась головною дорогою. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Вовків Р.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, ухваленим без повного, всебічного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи.

Зазначає, що у своїй постанові суд вийшов за межі інкримінованої фабули адміністративного правопорушення і вказав на недотримання водієм ОСОБА_1 вимог п. 16.11 ПДР, порушення яких йому в провину не ставилось.

Крім того, на думку апелянта судом було допущено порушення принципу змагальності та рівності, оскільки суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про долучення доказів до матеріалів справи.

На думку апелянта, висновки судді є суперечливими, та такими що не відповідають фактичним обставинам справи та матеріалам справи про адміністративне правопорушення.

Зокрема, висновок суду про розширення вулиці Ламаної спростовується схемою з місця ДТП, яка додана до Протоколу. Відповідно до схеми з місця ДТП будь-які дорожні знаки та розмітки, які б вказували на розширення вул.Ламаної на цій ділянці проїзної частини, відсутні. Крім цього, відповідно до схеми, саме узвіз Крутогірний має ширину 22,50 метрів, і саме узвіз Крутогірний пересікається з вул.Ламаною, ширина якої відповідно до схеми складає 7 метрів. Не відповідає фактичним обставинам та матеріалам адміністративної справи висновок суду про розташування на місцевості, де сталась ДТП парковки автомобілів. Вказуючи про розташування парковки, судом не зазначено її межі, розміри та розташування відносно проїзних частин доріг вул. Ламаної та Узвозу Крутогірного.

Зазначає, що у схемі місця ДТП не позначено наявність майданчику для паркування.

Судом не надано оцінку тому, що відповідно до схеми ДТП, ліве заднє та ліве переднє колеса автомобіля «Lexus RC200T», д/н НОМЕР_1 , розташовані на однаковій відстані 4.5 метра від лівого краю Крутогірного Узвозу. Вказана обставина вказує на те, що водій ОСОБА_1 не змінив напрямок руху та не виконав поворот праворуч, а пригальмував з метою переконатися що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Відстань від правого краю проїжджої частини вул.Ламана до передніх коліс автомобіля «Lexus RC200T», д/н НОМЕР_1 складає 13 метрів, що свідчить про розташування автомобіля на проїжджій частині Крутогорного Узвозу. Додатковим підтвердженням перебування автомобіля під управлінням ОСОБА_1 на Крутогірному Узвозі є фотодоказ, відзнятий ОСОБА_1 одразу після зіткнення, на якому вбачається, що заднє праве колесо автомобіля «Lexus RC200T», д/н НОМЕР_1 знаходиться на зливній решітці, яка знаходиться по вул.Крутогірний Узвіз на відстані близько 15 метрів від правого краю проїжджої частини вул.Ламана. Водій автомобіля «Lexus RC200T», д/н НОМЕР_1 не міг передбачити того, що автомобіль іншого учасника ДТП буде рухатись по зустрічній смузі дороги вул.Ламаної, перед перехрестям змінить напрямок руху і з`їде із зустрічної смуги на узвіз Крутогірний та в`їде в його автомобіль. Проте доводам ОСОБА_1 суд не надав оцінки.

Вважає, що суд першої інстанції без наявності обов`язкових параметрів та вихідних даних, не дотримуючись принципу повного, всебічного дослідження обставин справи передчасно дійшов висновку про те, що саме дії ОСОБА_1 перебували у причинному зв`язку з ДТП.

Вважає, що недотримання ПДР водієм ОСОБА_2 створення аварійної ситуації призвело до зіткнення автомобілів і знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку із наслідками що настали.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Вовків Р.В. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав викладених в ній.

Представник потерпілої адвокат Мельниченко М.С. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив постанову суду залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і безпідставними.

Так, висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , висновком експерта № ЕД-19/104-24/3900-ІТ від 29.01.2024 року; відеозапис з місця ДТП від 19.11.2023; фото з місця ДТП, а також іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 10.1 ПДР, відповідно до якого, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Порушення цих пунктів ПДР водієм ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими матеріалами справи, в тому числі і даними зі схеми місця ДТП та фототаблиці до неї, відповідно до якої відображено місце розташування автомобілів, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення було складено на підставі порушення водієм ОСОБА_1 п. 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого він при виїзді з другорядної дороги та при зміні напрямку руху повертаючи праворуч, не переконався у безпечності та скоїв зіткнення з т/з «Volkswagen Jetta» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалась головною дорогою, а тому оцінка винуватості проводиться виключно в межах висунутого обвинувачення порушення п. 10.1 ПДР.

Доводи апеляційної скарги з приводу невірного висновку суду щодо розширення вулиці Ламаної, апеляційний суд вважає безпідставними.

Так, зі схеми ДТП вбачається, що ширина дороги вул. Ламаної від вул. П. Нірінберга складає 7 метрів, з яких 3,5 метри призначені для руху транспорту в один бік і 3,5 метри для зустрічного транспорту (п. 11.1.).

Згідно тієї ж схеми ширина дороги по узвозу Крутогірному складає 22,5 м.

По ходу руху «Volkswagen Jetta», за 16,4 метри до місця зіткнення (22,5 м. ширина дороги по узвозу Крутогірному відняти 6,1 м. відстань від правого колеса автомобіля «Lexus RC200T» до лівого бордюра узвозу Крутогірного) ширина дороги по вул. Ламаній значно розширюється, однак жодних знаків чи розмітки там немає, а з огляду на організацію руху на цьому перехресті, смуги для руху на вул. Ламаній і, відповідно, сама проїзна частина, не змінюються і не збільшуються.

За рахунок розширення дороги по вул. Ламаній і ширини дороги по узвозу Крутогірному, зправа по ходу руху автомобіля «Lexus RC200T» і зліва по ходу руху автомобіля «Volkswagen Jetta» розташована парковка автомобілів, що видно з фотографій з місця події.

При цьому як дороги по вул. Ламаній і по узвозу Крутогірному, так і парковка, розміток не мають.

З лівого боку узвіз Крутогірний має перехрещення дороги з провулком Ламаний.

Відповідно до схеми, на узвозі Крутогірний встановлений знак 2.1. «Дати дорогу», який відповідно до п. 14.4.2. ДСТУ 4100:2021 встановлюється безпосередньо перед виїздом на дорогу, по якій знаками 2.3 або 1.22, 1.23.11.23.4 надано переважне право проїзду даного перехрестя.

З дослідженого під час апеляційного перегляду відеозапису події ДТП видно, що за хвилину до події з вулиці Ламаної до провулку Ламаного проїхало три автомобіля, траєкторія руху яких така ж як і траєкторія руху автомобіля «Volkswagen Jetta» до зіткнення.

Сукупність цих елементів дороги, обставин проїзду перехрестя та вимоги п. 1.10 згідно якої межею перехрестя є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг, дозволяє дійти висновку, що перехрещення меж доріг провулку Ламаного, вулиці Ламаної і узвозу Крутогіроного фактично знаходиться відразу за дорожнім знаком 2.1. по ходу руху автомобіля «Lexus RC200T».

Таким чином, автомобіль «Volkswagen Jetta» рухався по головній дорозі. І хоча його рух не відповідав вимогам п. 11.3 ПДР, однак все ж він перебував на головній дорозі і мав перевагу у русі перед автомобілем «Lexus RC200T».

Відповідно до відеозапису, автомобіль «Lexus RC200T» рухається по узвозу Крутогірному, наближається на малій швидкості до перехрестя з провулком Ламаним і вулицею Ламаною і при цьому не зупиняється перед перехрестям, як про це стверджує ОСОБА_1 .

Також на запису видно, що для ОСОБА_1 встановлено знак 4.2. «Рух праворуч».

З фотознімків з місця події видно, що зіткнення відбулось коли автомобіль «Lexus RC200T» на пів-корпусу знаходиться на перехресті доріг провулку Ламаного, вулиці Ламаної і узвозу Крутогірного.

Сукупність цих обставин з урахуванням того, що ОСОБА_1 мав рухатись тільки праворуч свідчить, що автомобіль «Lexus RC200T» на момент зіткнення вже був на перехресті доріг і мав намір змінювати напрямок свого руху праворуч.

Також згідно п. 10.1 ПДР він зобов`язаний був перед зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Таким чином, суд прийшов до висновку, що водій автомобіля «Lexus RC200T» виїхавши на перехрестя з наміром змінити напрямок руху праворуч не переконався в безпеці свого маневру.

Пункт 1.4 ПДР надає право кожному учаснику дорожнього руху розраховувати на те, що й інші учасники виконують ПДР.

В той же час п. 1.15. ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху не створювати небезпеку чи перешкоду для руху.

Тобто право бути впевненим у правомірності дій інших учасників, не звільняє від обов`язку переконатись в безпеці своїх маневрів на дорозі і в разі якщо б ОСОБА_2 не зустріла на шляху свого руху автомобіль «Lexus RC200T», то її проїзд перехрестя завершився без ДТП, а тому суд вважає, що саме порушення ОСОБА_1 п. 10.1. ПДР призвели до дорожньо-транспортної пригоди.

У своїй сукупності, наявні докази узгоджуються між собою та зі схемою місця ДТП та з іншими дослідженими судом першої інстанції доказами.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, що саме порушення вимог п. 10.1 водієм ОСОБА_1 перебувають у причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди є цілком обґрунтованими та мотивованими і не спростовуються обставинами, викладеними в апеляційній скарзі.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Посилання в апеляційній скарзі на недоведеність вини через складання вказаних письмових доказів з недоліками, оскільки такі доводи будь-якими наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають на думку суду формальний характер та спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у суді першої інстанції та перевірені під час апеляційного розгляду докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та допустимості. Формальні недоліки, на які вказує сторона захисту, не можуть слугувати підставою для визнання таких доказів недопустимими.

Таким чином, досліджені та перевірені місцевим судом обставини свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При апеляційному перегляді постанови судді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції, без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Вовківа Ростислава Васильовича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Ю. Іванченко