справа № 619/1443/24
провадження № 3/619/399/24
ПОСТАНОВА

іменем України

26 лютого 2024 року м.Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Остропілець Є.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліції №3 з превентивної діяльності Харківського районного управління поліції №3 ГУ НП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,-

за ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

26.02.2024 до Дергачівського районного суду Харківської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 380957 вбачається, що 20.02.2024 о 17 год. 00 хв., ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме: умисно погрожував нанесенням тілесних ушкоджень, висловлювався погрозами, нецензурною лайкою в сторону співмешканки ОСОБА_2 , чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю останній. ОСОБА_1 притягувався протягом року до адміністратвиної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Згідно постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 19.12.2023 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Відповідно до ст. 268 КУпАП неприбуття в судове засідання особи, що притягається до відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутністю.

Частиною другою статті 277 КУпАП визначено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 173-2 КУпАП, розглядаються протягом доби.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод із урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності (Lutz v. Germany, § 182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France).

Гарантії статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод включають зобов`язання суддів надавати достатні підстави для винесення рішень (H. v. Belgium (Н. проти Бельгії), § 53). Достатні підстави демонструють сторонам, що їхню справу було ретельно розглянуто.

Хоча національний суд користується певним правом розсуду, обираючи аргументи і приймаючи докази, він зобов`язаний обґрунтувати свої дії підставами для винесення рішень (Suominen v. Finland (Суомінен проти Фінляндії), § 36).

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутньою на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у п. 41 рішенні Європейського Суду з прав людини «Пономарьов проти України» заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, п.27 рішення «Олександр Шевченко проти України» заява № 8371/02 від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» заява № 50966/99 від 14 жовтня 2003 року).

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, тобто дії, передбачені ч. 1 даної статті, якщо вони вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доказана у повному обсязі та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ВАВ № 380957, заявою ОСОБА_2 , поясненнями ОСОБА_2 , довідкою про притягнення до адміністративної відповідальності протягом року, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність, є щире розкаяння винної.

Згідно ст.35 КУпАП, обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

При накладенні стягнення, враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, данні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суд призначає стягнення у вигляді штрафу в межах санкції відповідної статті КпАП України, яка передбачає більш суворе покарання.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605, 60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.173-2 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень) 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Є. Р. Остропілець