Номер провадження: 33/813/48/24
Головуючий у першій інстанції Крижановський О. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Зєйналової А.Ф.к., адвоката Войнаровської В.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 11 серпня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

встановив:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 11 серпня 2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень. Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

З вказаної постанови вбачається, що солдат ОСОБА_1 приблизно о 13:30 12 травня 2023 року знаходячись у відрядженні на території ВМКЦ Південного регіону м. Херсону знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння, від медичного огляду та надання пояснень відмовився.

Не погоджуючись з постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 11 серпня 2023 року представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції не були дотримані вимоги закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи, що призвело до прийняття судового рішення, яке вимогам закону не відповідає, а викладені в постанові висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи;

2)огляд військовослужбовця ОСОБА_1 був проведений з порушенням передбаченої ст. 266-1 КУпАП процедури, у зв`язку із чим вважається недійсним;

3)судом першої інстанції не було взято до уваги відсутність при огляді ОСОБА_1 працівників Військової служби правопорядку, якими складався протокол про адміністративне правопорушення та які вступили у провадження у справі лише на стадії складання протоколу, натомість цей огляд був проведений за участю та в присутності посадової особи іншої військової частини, яка не була уповноважена на це жодним наказом;

Посилаючись на такі доводи, представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення адвоката Войнаровської В.Е., Дазідова С.М., які наполягали на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, при розгляді справи про військове адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

-протокол ОДХ №279 про військове адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП від 12 травня 2023 року з якого вбачається, що сержант ОСОБА_1 у період з 09.03.2022 року по даний час проходить військову службу на посаді медична сестра-анестезист у в/ч НОМЕР_1 . 12 травня 2023 року знаходячись у відрядженні на території ВМКЦ Південного регіону м. Херсону сержант ОСОБА_1 знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння, від медичного огляду відмовився, що є підставою для складання адміністративного протоколу. Відмову від проходження медичного огляду було зафіксовано у встановленому законом порядку в наступних доказах: довідка про результат медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння №730/23 від 12.05.2023 року; довідка про результат медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння №729/23 від 12 травня 2023 року; акт фіксації відмови від медичного огляду від 12.05.2023 року; поясненнями ОСОБА_2 від 12.05.2023 року; поясненнями ОСОБА_3 від 12.05.2023 року; поясненнями ОСОБА_4 від 12.05.2023 року; військовим квитком НОМЕР_2 .

-довідка про результат медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння №729/23 від 12 травня 2023 року з якої вбачається, що ОСОБА_1 був у КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР о 12:00 год., однак від обстеження відмовився;

-довідка про результат медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння №730/23 від 12.05.2023 року з якої вбачається, що ОСОБА_1 був у КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР о 13:30 год. де був оглянутий лікарем. При огляді ОСОБА_1 виявлено: присутній запах алкоголю; орієнтований; без психозу; емоційно збуджений; сперечається із супроводжуючими; заявив, що його побили; погрожує викликати поліції; сказав, що з ранку випив банку напою «Гараж»; вважає ставлення керівництва до себе упередженим. Від інструментального і лабораторного обстеження відмовився;

-акт фіксації відмови від медичного огляду від 12.05.2023 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував на службі у нетверезому вигляді, що виражається в таких ознаках, як запах алкоголю із рота, незв`язна мова, неадекватне поводження, агресивне відношення до оточуючих. Було запропоновано добровільно пройти медичне обстеження на предмет підтвердження чи спростування факту перебування у нетверезому стані, від чого ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

-письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , від 12.05.2023 року з яких вбачається, що 12.05.2023 року о 11:00 год. на території розташування підрозділу ПХВ ВМКУ ПР було виявлено ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нечітка мова, запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, неадекватна реакція на запитання та агресивне відношення до віщого керівництва. ТВО командира ПХВ ВМКУ ПР було прийнято рішення про огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , на що останній категорично відмовився. ОСОБА_1 було доставлено до ПНД с. Степанівка, де він відмовився заходити до приміщення та проходити медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння. Потім його було доставлено до м. Херсон де у черговий раз ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в черговий раз. Після цього, ОСОБА_1 було знов направлено до ПНД с. Степанівка де черговий лікар, провів огляд та зробив запис прийому у медичну картку. На підставі розмови із ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Потім ОСОБА_1 було доставлено до м. Херсон, де було складено та підписано акт відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння;

-службова характеристика ОСОБА_1 з якої вбачається, що положення статуту Збройних Сил України знає, але в частині дотримання військової дисципліни не завжди керується ними у повсякденному житті. Раніше було накладено дисциплінарне стягнення за вживання алкоголю на території військової частини.;

-витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 10.04.2023 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 вибув у відрядження зі складу 61 ВМГ м. Одеса.

Для повного та всебічного розгляду справи, судом апеляційної інстанції неодноразово викликалися в судове засідання, в якості свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також начальник групи ІНФОРМАЦІЯ_2 майор ОСОБА_5 , для надання своїх особистих пояснень, однак в судові засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили.

Однак, судом першої інстанції також було викликано свідків події, для надання пояснень в судовому засіданні, Так, із пояснень свідка ОСОБА_3 вбачається, що вона знайома з ОСОБА_1 , 12.05.2023 року перебувала у м. Херсон у відрядженні. 12.05.2023 року о 11:15 год. був виявлений на території розташування ПХВ МКЦ Південного регіону сержант ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Після чого, на вимогу начальника ОСОБА_3 разом з ОСОБА_2 та водієм супроводжували ОСОБА_1 для перевірки на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 погодився поїхати. Після приїзду до відділення невідкладної медичної допомоги ВМКЦ до ПНД в с. Степанівка, ОСОБА_1 відмовився заходити до приміщення для медичного огляду. Потім, у тому ж складі ОСОБА_1 був доставлений до ХЗВ ВСП в м. Херсон, де ОСОБА_1 відмовився від проходження алкотесту. Після чого ОСОБА_1 знову був доставлений до ВМКЦ ПНД в с. Степанівка де черговий лікар провела огляд ОСОБА_1 . Потім ОСОБА_1 був доставлений до ХЗВ ВСП де відмовився від підпису в протоколі. ОСОБА_3 також пояснила, що від ОСОБА_1 відчувався запах алкоголю. За словами свідка ОСОБА_3 . ОСОБА_1 сказав, що вживав напій «Гараж». ОСОБА_3 була присутня в ВСП, сказала, що не бачила конфлікту, не бачила щоб ОСОБА_1 били.

Свідок ОСОБА_6 , який є начальником психіатричної клініки ВМКЦ ПР пояснив, що ОСОБА_1 проходив обстеження в клініці, куди був поміщений на обстеження за його згодою. Був проведений тест на наркотичні речовини, який був негативний, в результатах крові була підвищена норма печінкової проби, хворіє на гепатит Б.

Із пояснень ОСОБА_5 , який є начальником групи Херсонського зонального відділу ВСП вбачається, що ніякий фізичний вплив на ОСОБА_1 не застосовувався, підтвердив що ОСОБА_1 дійсно викликав поліцію, були звернення до Корабельного ВП та Комсомольского ВП, однак ОСОБА_1 відмовився від спілкування з працівниками поліції.

Отже, письмові пояснення свідків, та пояснення які були надані свідками в судовому засіданні суду першої інстанції є обґрунтованими, повними, які узгоджуються із матеріалами справи та доповнюють їх у повному обсязі, у зв`язку із чим Одеський апеляційний суд не вбачає підстав для визнання показань вказаних свідків неналежними чи недопустимими доказами у справі.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки такий висновок відповідає фактичним обставинам справи та узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами, які, на переконання апеляційного суду, були в повній мірі досліджені судом, з огляду на наступне.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України (далі ЗСУ) і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього розпорядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби ЗСУ, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV.

Статтею 241 вказаного Статуту передбачено, що кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Усі військовослужбовці ЗСУ незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами Дисциплінарного статуту ЗСУ, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

З матеріалів справи, а саме із Витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.04.2023 року вбачається, що сержант ОСОБА_1 , медична сестра-анестезист відділення анестезіології, реанімації та інтенсивної терапії вважається таким, що вибув у відрядження.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем, добровільно мобілізований до Збройних Сил України з початку повномасштабної збройної агресії Російської федерації на військову службу до військової частини НОМЕР_1 , 12 травня 2023 року близько 13:30 год. був виявлений на території ВМКЦ Південного регіону м. Херсону у стані алкогольного сп`яніння у умовах особливого періоду, що підтверджується поясненнями свідків.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 було складено протокол про військове адміністративне правопорушення ОДХ № 279 від 12.05.2023 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За змістом ч.1 ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому неодноразово був подовжений Указами Президента і до сьогоднішнього дня.

Отже, станом на 12.05.2023 року (день події у цій справі) особливий період в Україні тривав. Тобто дії ОСОБА_1 , що зафіксовані протоколом від 12.05.2023 року, вчинені в умовах особливого періоду, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відтак, з аналізу наведених вище норм, в сукупності доказів вбачається, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, а саме знаходження з ознаками алкогольного сп`яніння, відмова від медичного огляду, особа яка винна у вчиненні виявленого правопорушення, підлягає адміністративній відповідальності, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст.172-20 КУпАП.

Щодо посилань в апеляційній скарзі на порушення під час огляду на стан сп`яніння положень ст. 266-1 КУпАП, так як огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за участю та в присутності осіб, які не були уповноважені на це жодним наказом, суд апеляційної інстанції зауважує на наступному.

Відповідно до ст. 266-1 КУпАП, огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Отже, процедура доставлення осіб до медично закладу, жодним чином не впливає на процедуру встановлення стану сп`яніння, оскільки огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився лікарем у медичному закладі, відмова від проходження інструментального і лабораторного обстеження була зафіксована у присутності свідків, протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формуються обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Відповідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як вбачається з вищезгаданого протоколу про військове адміністративне правопорушення, він складені чітко до вимог ст.256 КУпАП при свідках та посадовою особою.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 таким правом, як подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання, не скористався, не вказав заперечень, зауважень щодо порушень з боку осіб, які складали протокол про військове адміністративне правопорушення. Будь-яких скарг на дії адміністрації військової частини суду апеляційної інстанції надано не було.

У зв`язку із вищевикладеним, спростовуються і посилання ОСОБА_1 на те, що судом першої інстанції не буо взято до уваги відсутність при його огляді працівників Військової служби правопорядку, якими складався протокол про адміністративне правопорушення та які вступили у провадження у справі лише на стадії складання протоколу, натомість цей огляд був проведений за участю та в присутності посадової особи іншої військової частини, яка не була уповноважена на це жодним наказом.

Посилання апеляційної скарги на те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції не були дотримані вимоги закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи, що призвело до прийняття судового рішення, яке вимогам закону не відповідає, а викладені в постанові висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, не заслуговують на увагу з огляду на те, що суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції щодо винних дій ОСОБА_1 . Також, суд першої інстанції в повній мірі дослідив і оцінив, докази, які містяться в матеріалах справи та надав їм повну, обґрунтовану правову оцінку, відповідно до вимог чинного законодавства.

Позиція ОСОБА_7 , яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невідповідності оскаржуваної постанови вимогам законності та обґрунтованості, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту з метою ухилення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 11 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова