Справа № 206/6189/23
Провадження № 3/206/115/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

22 лютого 2024 року м. Дніпро

Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Прінь І.П., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №043992,який складено 17.10.2023р., 16 жовтня 2023 року о 08-46 год. в м. Дніпро, по вул. Гаванська 8б, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Fiat 500L, державний номер НОМЕР_1 , перед початком руху не переконалась у безпечності та скоїла обрив пістолета ПРК № 6. Під час ДТП було завдано механічні пошкодження та матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що за передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Також, 16 жовтня 2023 року о 08-46 год. в м. Дніпро, по вул. Гаванська 8б, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Fiat 500L державний номер НОМЕР_1 стала учасником дорожньо-транспортної пригоди та залишила місце пригоди, чим порушила п. 2.10 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність об`єднання в одне провадження адміністративних справ відносно ОСОБА_1 ..

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

ОСОБА_1 своєї провини не визнала. Заявила клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Суду пояснила,що дійсно, у зазначені в протоколі дату та час, вона приїхала на АЗС з метою заправки свого автомобіля. Розрахувавшись за пальне, сіла у автомобіль, будучи впевненою, що співробітник АЗС вже дістав паливно-заправний шланг бензоколонки із горловини бензобаку, оскільки останній відійшов від її автомобіля, вона почала рух. Після того, вона побачила, що на асфальті лежить пістолет від заправної колонки. Вона зайшла до приміщення АЗС, повідомила про це оператора, яка сказала, що вони розберуться з цим самі. Жодних претензій не неї з боку працівників заправної станції не було. Також вказує на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не зазначено хто є потерпілою особою, якому майну і яку шкоду було завдано. За профілем своєї діяльності, їй відомо, що пістолети паливно-заправних колонок обладнані багаторазовими зривними муфтами та періодично підлягають ревізії та заміні з причини фізичного зносу. Матеріали справи не містять жодних доказів того, що пістолет був зірваний внаслідок її дій. Можливо в цей час спрацював запобіжник, який від`єднав пістолет від паливного шлангу колонки АЗС. Матеріали справи не містять жодних доказів спричинення майнової шкоди потерпілій особі, в ньому взагалі відсутні відомості про потерпілих. Тобто вона заперечує сам факт дорожньо-транспортної пригоди, поняття якої визначене у пункті 1.10 ПДР України як подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. Адже диспозицією ст.124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто, цією конструкцією законодавець передбачив настання негативних наслідків у вигляді майнової шкоди, яка є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення та яку, виходячи зі змісту закону, винна особа має відшкодувати.

ОСОБА_1 також не визнає себе винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, оскільки нею не було вчинено ДТП. Просила суд закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Судом було задоволено клопотання про виклик і допит в якості свідка ОСОБА_2 , оператора АЗС «БРСМ», яка здійснювала виклик поліції. Але вказана особа повторно в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі необхідно закрити з таких підстав.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

За приписами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суд, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №043992 від 17.10.2023р., ОСОБА_1 16 жовтня 2023 року о 08-46 год. в м. Дніпро, по вул. Гаванська 8б, керуючи автомобілем Fiat 500L, державний номер НОМЕР_1 , перед початком руху не переконалась у безпечності та скоїла обрив пістолета ПРК № 6. Під час ДТП було завдано механічні пошкодження та матеріальні збитки.

Однак протокол не містить взагалі відомостей про потерпілу особу, характер механічних пошкоджень майна, про розмір збитків.

Згідно з п.4 під. 1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395(далі-Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення), до протоколу про адміністративне правопорушення, крім іншого, долучаються інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Суд зауважує, що сам по собі протокол не є беззаперечним доказом на підставі якого встановлюється факт вчинення особою адміністративного правопорушення, він є документом, в якому фіксуються обставини можливого правопорушення. Водночас, факт вчинення адміністративного правопорушення має встановлюватись судом з урахуванням інших доказів по справі, які мають відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності, достатності та в своїй сукупності підтверджувати вину особи поза розумним сумнівом.

Так, відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як визначено в загальних положеннях ПДР, дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Згідно зі ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що призвели до пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція ст.124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх переїздів чи іншого майна.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності, а об`єктивна сторона має бути доповнена вказівкою на настання наслідків у вигляді майнової шкоди.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 26 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Разом з цим, додані до протоколу схема ДТП та письмові пояснення свідка ОСОБА_2 не містять даних, яким саме чином ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, який порушив вимоги п. 10.1 ПДР, створила перешкоду або кому саме створила небезпеку.

До протоколу не додано жодних належних і допустимих доказів на підтвердження того,що майну потерпілої особи було завдано будь-яку майнову шкоду, як і не зазначено кому саме завдана майнова шкода.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про недоведеність посадовою особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, порушення останньою вимог п. 10.1 ПДР України, та як наслідок, заподіяння нею майнової шкоди суспільним відносинам в сфері власності, що свідчить у сукупності про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Зазначене виключає правову підставу для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, тобто залишення водієм транспортного засобу місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно із ст.62 Конституції України, положення якої закріплює принцип невинуватості, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили. Обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Зазначене узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП, а також висновком Конституційного Суду України, зроблений у рішенні від 22.12.2010 у справі № 23-рп /2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Суд зазначає, що стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що є всі правові підставою для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено стягнення.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір по даній справі не підлягає стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 122-4, 124, 245, 247, 251, 252, 266, 280, 283-285, КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи про адміністративні правопорушення №206/6189/23 (провадження №3/206/115/25), №206/6191/23 (провадження №3/206/116/24) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст. 122-4 КУпАП відповідно, в одне провадження та присвоїти справі єдиний унікальний номер №206/6189/23 (провадження №3/206/115/24).

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124, ст.122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська в десятиденний строк з моменту винесення.

Суддя І.П. Прінь