ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/460/24 Справа № 227/3550/23 Суддя у 1-й інстанції - Корнєєва В. В. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., за участю секретаря судового засідання Васюти О.О., захисника особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 яка діє в інтересах ОСОБА_2 розглянувши апеляційну скаргу захисника Ремез К.І. на постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 січня 2024 року, щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, місце проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

якого визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови як вбачається із складу правопорушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення 09.12.2023 року о 14 годині 37 хвилин в м. Білозерське вул.О.Єрмакова, 26, водій ОСОБА_2 керував авто без переднього дорожнього номерного знаку та при перевірці документів було виявлено, що має наявні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, як на місці, так і в медичному закладі відмовився, від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 січня 2024 року ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 605 гривень 60 копійок.

З таким судовим рішенням не погодився захисник особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 яка діє в інтересах ОСОБА_2 та оскаржила в апеляційному порядку.

Апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та провадження у справі закрити на підставі частини 1 статті 247 КУпАП, а саме внаслідок відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом взагалі не здійснював рух, знаходився біля свого будинку, прогріваючи двигун автомобіля. Вказує, що у матеріалах справи відсутні докази вручення копії протоколу та направлення на огляд. Вказує, що ОСОБА_2 самостійно звернувся до лікарні де пройшов медогляд та отримав висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 872 від 09.12.1987. Вказує, що справу розглянуто без ОСОБА_2 та його захисника, а матеріали справи не містять доказів належного сповіщення про дату та часу слухання справи. Зазначає, що захисником було подано клопотання про проведення відеоконференції, про те у цей день виклику не було, адвокат ще двічі телефонувала до суду, відповіді від суду не було. Вважає, що відеозапис не був доданий до адміністративного матеріалу при надходженні справи до суду, та судом стороні захисту не надано доступ у електронній справі до відеозапису. Вказує, що ОСОБА_2 не відмовився від проходження медогляду, а не погодився проходити його у запропонований поліцейським спосіб.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, вислухавши думку сторін, прихожу до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисник Ремез К.І. у судовому засіданні не приймали участь.

Виходячи з вимог національного законодавства у разі відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у двох випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи той факт, що до початку розгляду справи про адміністративне правопорушення захисник Ремез К.І. подала клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, зареєстроване судом 03.01.2024 року. Та оскільки згідно наявних матеріалів справ у яких не відображено розгляд даного клопотання та відхилення цього клопотання захисника, або не явку захисника для участі в режимі відеоконференції. Апеляційний суд вважає поспішними висновки суду першої інстанції про можливість розгляду справи за відсутності особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності та його захисника.

З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати в суді, передбачені законом ст.268 КУпАП права користуватися юридичною допомогою адвоката, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, що є безумовною підставою для скасування постанови суду.

За таких обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, відповідно до ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції скасовує постанову та приймає нову постанову.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи апеляційної скарги про те що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсним обставинам, а у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є безпідставними та спростовуються наявними доказами по справі.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_2 у його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 575887 від 09.12.2023 року, згідно якого вбачається що 09.12.2023 року о 14 годині 37 хвилин в м.Білозерське, вул. О. Єрмакова, 26, водій ОСОБА_2 керував авто без переднього дорожнього номерного знаку та при перевірці документів було виявлено, що має наявні ознаки алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, як на місці, так і в медичному закладі відмовився, від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. У протоколі зазначено, що до протоколу додаються адміністративний матеріал, відео записи, направлення. (а.с. 1).

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.12.2023 року, згідно якого огляд не проводився. (а.с.2)

Рапортом працівника поліції, від 09.12.2023 року, в якому зазначені фактичні обставини по справі, які співпадають з обставинами зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення. (а.с.3)

Наявним у матеріалах справи диском з відеозаписами з бодікамер на яких зафіксований рух транспортного засобу BMW без переднього дорожнього номерного знаку, під керуванням водія ОСОБА_2 , а також зафіксовано виявлення працівниками поліції явних ознак алкогольного сп`яніння у водія, який заперечував факт керування автомобілем та перебування у стані алкогольного сп`яніння, факт відмови водія від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, як на місці зупинки, так і в медичному закладі відмовився. (а.с.8)

Доводи апелянта, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом взагалі не здійснював рух, знаходився біля свого будинку, прогріваючи двигун автомобіля, є безпідставними та повністю спростовуються наявними у матеріалах справи відеозаписами.

Доводи апелянта, що у матеріалах справи відсутні докази вручення копії протоколу та направлення на огляд, є безпідставними, оскільки згідно наявних матеріалів справи ОСОБА_2 відмовився від отримання копії протоколу та не надання копії протоколу та направлення на огляд не спростовують факт відмови ОСОБА_2 від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року встановлений порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, з аналізу даної інструкції вбачається, що форма направлення надається водієві у разі направлення його для проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, тобто у разі проходження водієм огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або відмови від проходження, форма направлення не видається.

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння одразу як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі, тому апеляційний суд не вбачає порушення поліцейськими порядку виявлення у ОСОБА_2 стану алкогольного сп`яніння.

Щодо доводів апеляційної скарги, що ОСОБА_2 самостійно звернувся до лікарні де пройшов медогляд та отримав висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 872 від 09.12.2023 о 16 год. 45 хв.

Апеляційний суд зазначає, що проходження ОСОБА_2 огляду самостійно не відопідає вимогам ст. 266 КУпАП та вважається недійним. Оскільки огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_2 не відмовився від проходження медогляду, а не погодився проходити його у запропонований поліцейським спосіб, є безпідставними, оскільки згідно наявних матеріалів справи, ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, як на місці зупинки, так і в медичному закладі, чим і порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що відеозапис не був доданий до адміністративного матеріалу при надходженні справи до суду, та судом стороні захисту не надано доступ у електронній справі до відеозапису, є безпідставними та спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, у якому крім іншого зазначено, що до протоколу додаються відео записи, щодо відсутності відеозапису у електронній справі, згідно наданої довідки суду першої інстанції, відеозаписи не було додано з технічних причин, а саме через великий об`єм диска. Особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисник Ремез К.І. мали змогу ознайомитись з наявними матеріалами справи у паперовому вигляді та носіями інформації DVD - дисками безпосередньо у приміщенні суду.

Суд апеляційної інстанції встановив, що 09.12.2023 року о 14 годині 37 хвилин в м. Білозерське вул.О.Єрмакова, 26, водій ОСОБА_2 керував авто без переднього дорожнього номерного знаку та при перевірці документів було виявлено, що має наявні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, як на місці, так і в медичному закладі відмовився, від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Досліджені судом у сукупності докази підтверджують винність ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд при накладенні адміністративного стягнення враховує особу ОСОБА_2 , при цьому не встановлені обставини, які пом`якшують або обтяжують його відповідальність.

З метою виховання особи, запобігання нових проступків, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_2 адміністративне стягнення передбачене санкцією частини 1 статті 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі положень статті 40-1 КУпАП, з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі, встановленому пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 605 гривень 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Ремез К.І. задовольнити частково.

Постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 січня 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_2 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП, та притягнути його до адміністративної відповідальності із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя