Справа № 685/1177/23
Провадження № 33/801/287/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Швець Р. В.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С. Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ямпільського районного суду Вінницької області від 09 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Ямпільського районного суду Вінницької області від 09 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

13 березня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову суду першої інстанції за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження зазначеної постанови, вказуючи, що суд першої інстанції не повідомив його належним чином про судове засідання він участі в розгляді справи не брав, а оскаржувану постанову отримав лише 12 березня 2024 року.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та наведенні підстави для поновлення строку, апеляційний суд вважає, що у поновленні строку на апеляційне оскарження необхідно відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Відповідно до ст. 289 КУпАП у разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

Як вбачається з матеріалів справи, днем винесення оскаржуваної постанови судом першої інстанції є 09 січня 2024 року. Відтак, враховуючи положення ст. 294 КУпАП, десятим днем оскарження постанови являється 18 січня 2024 року.

13 березня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із заявою про поновлення строку апеляційного оскарження постанови, пославшись лише на отримання постанови 12 березня 2024 року та не зазначивши поважних причин пропуску ним строку апеляційного оскарження, .

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась зі скаргою, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не був повідомлений про дату час та місце судового розгляду, не заслуговують на увагу, оскільки матеріалами справи підтверджено, що він був належним чином повідомлений про судове засідання на 19 грудня 2023 року (а.с. 49). 18 грудня 2023 подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з потребою укласти договір із адвокатом (а.с. 48). 25 грудня 2023 року ОСОБА_1 отримав повістку про виклик у судове засідання на 09 січня 2024 року (а.с. 50), однак в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив клопотань про відкладення справи не заявляв.

В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

ОСОБА_1 було достеменно відомо про розгляд справи відносно нього, в тому числі, і щодо судового засідання 09.01.2024 року, впродовж розгляду справи він мав право користуватися правовою допомогою. ОСОБА_1 як особа, щодо якої триває судове провадження ще з жовтня 2023 року, про яке йому відомо, повинен був з розумним інтервалом цікавитися результатами судового засідання, призначеного на 09.01.2024 року.

За вказаних обставин, об`єктивних перешкод вчасно дізнатися про результати розгляду справи у ОСОБА_1 не було, а ст. 294 КУпАП не пов`язує відлік строку на апеляційне оскарження постанови із датою отримання її копії.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України; та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року, «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).

Наведена ініціатором відповідного клопотання причини пропуску строку на апеляційне оскарження не являються поважними причинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто такими, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції у строк, визначений законом і такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

З урахуванням наведеного, а також того, що ОСОБА_1 не був позбавлений права оскаржити судове рішення у строки, передбачені діючим КУпАП, суд вважає за необхідне відмовити у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Таким чином, у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження необхідно відмовити, а апеляційну скаргу у відповідності до вимог ст.294 КУпАП, повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 КУпАП, Вінницький апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ямпільського районного суду Вінницької області від 09 січня 2024 року - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду С. Г. Копаничук