Справа № 761/444484/23 Головуючий в суді І інстанції - Антонюк М.С.
Провадження № 33/824/1169/2024 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Сіваєва Ю.В.,

за участю:

захисника особи, яка притягається до відповідальності Реви І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Реви Інни Олександрівнина постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 08 січня 2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, 13 листопада 2023 року о 05 годині 12 хвилин в м. Києві на Берестейському проспекті, 7-А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mazda» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога водій відмовився.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 08 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Рева І.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 08 січня 2024 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Наголошує, що з наявного в матеріалах справи відеозапису подій вбачається, що огляд ОСОБА_1 на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не проводився, працівники поліції не повідомляли останньому про ознаки, які давали б підстави вважати, що він перебуває саме в стані наркотичного сп`яніння. Необхідність проходження огляду на стан сп`яніння поліцейські пояснили не наявністю у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а рухом на червоний заборонений сигнал світлофору.

Так, про існування ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 дізнався вперше під час зачитування змісту протоколу.

Окрім цього, захисник звертає увагу, що ОСОБА_1 , всупереч вимогам ч. 1 ст. 266 КУпАП не було відсторонено від керування транспортним засобом у встановленому законом порядку.

Також апелянт зауважує, що матеріали справи не містять акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, ані запису про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Крім того, сторона захисту зазначає, що направлення ОСОБА_1 не вручалося. А, відеозапис, що міститься в матеріалах справи, взагалі не відображає моменту складання та вручення направлення ОСОБА_1 , окрім того озвучена на відеозаписі пропозиція працівника поліції огляду в закладі охорони здоров`я не супроводжувалася врученням направлення.

Натомість, в матеріалах справи наявне направлення на проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

Таким чином, адвокат звертає увагу суду на те, що якщо водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за статтею 130 КУпАП відсутні.

До того ж, як вбачається з тексту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, адже відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Проте вказане не узгоджується з наявним в матеріалах справи відеозаписом подій, який таку відмову не відображає.

Зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом його вчинення. Такий протокол по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду вже зафіксованого правопорушення.

Таким чином, суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення керувався лише припущеннями та неперевіреними доказами щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відтак, беручи до уваги вищенаведені обставини, захисник вважає, що постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 08.01.2024 відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника Реви І.О., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити,

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 13 листопада 2023 року о 05 годині 12 хвилин в м. Києві на Берестейському проспекті, 7-А, керував автомобілем марки «Mazda» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Свій висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя обґрунтував даними протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 723986 від 13.11.2023, складеного уповноваженою на те посадовою особою. При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та який будь-яких заперечень чи незгоди зі змістом протоколу не зазначив, незгоди з діями працівників поліції не вказав (а.с. 2); відеозаписом, з якого вбачається відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 7).

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ж з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом не встановлено неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення вимог процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги в частині, що стосується відсутності у водія на момент зупинки транспортного засобу ознак наркотичного сп`яніння, ? на переконання суду не спростовують факту відмови водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, тобто у найближчому медичному закладі, і порушення таким чином вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

Доводи апелянта про те, що в матеріалах справи міститься направлення на медичний огляд, однак останнє не вручалось ОСОБА_1 , а тому підстави для притягнення водія до відповідальності за статтею 130 КУпАП відсутні, також є безпідставними, оскільки дане направлення складається для проходження огляду і передається лікарю, а не особі, яка проходить огляд.

Доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, в зв`язку з чим огляд на стан сп`яніння проведений з порушенням є також безпідставними.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних відомостей щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, та оскарження ОСОБА_1 таких дій і їх результатів.

Відтак, доводи апеляційної скарги захисника про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються матеріалами провадження.

З огляду на наведене, на переконання суду апеляційної інстанції, всупереч твердженням апелянта, фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законним і обґрунтованим.

Адміністративне стягнення, застосоване до ОСОБА_1 , відповідає положенням ст.ст. 33-36 КУпАП щодо правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення та застосоване в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

Оскільки постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 08 січня 2024 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, суд апеляційної інстанції залишає її без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Реви І.О. без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Реви Інни Олександрівни- залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 08 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Рудніченко