КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №378/885/23Головуючий у І інстанції - Марущак Н.М.
апеляційне провадження №33/824/1932/24Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Приходько К.П., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Кравченка Олександра Сергійовича , переглянув справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Кравченка Олександра Сергійовича , який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Ставищенського районного суду Київської області від 08 лютого 2024 року, якою:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина

України, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, -

установив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №425818 від 31 жовтня 2023 року, в цей же день, 31 жовтня 2023 року о 12 год 29 хвна 115 кілометрі автодороги М-05 Київ-Одеса ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Ставищенського районного суду Київської області від 08 лютого 2024 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збіру розмірі 605,60 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, Кравченко О.С. , який діє в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, та провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що працівники поліції дійшли висновку про вживання ОСОБА_3 наркотичних речовин, керувалися лише його блідістю шкіри в порівнянні з іншими родичами, що знаходились поряд.

Так, працівниками поліції не було названо будь-яких інших ознак, окрім блідоти, які могли б вказувати на те, що ОСОБА_3 перебував в стані наркотичного сп`яніння.

А той фак, що ОСОБА_2 має блідий відтінок шкіри, останній пояснив це своїм звичайним виглядом від природи. Видимих ознак наркотичногосп`яніння у ОСОБА_3 не було.

Таким чином, будучи впевненим, що нічого не вживав, ОСОБА_3 погодився пройти огляд у відповідному медичному закладі.

По приїзду до медичного закладу, в кабінеті лікарем було надано ОСОБА_3 ємність (банку) для здачі аналізу. Після того як останній здав зразки біологічного середовища (сечу), лікар поклала тест-касету у ємність, та після певного проміжку часу, діставши її звідти потрусила нею, струшуючи заяві залишки речовини, поклала на поверхню стола і вже потім повідомила, що тест показав позитивний результат на наявність канабісу та склала висновок.

Однак, як вбачається з наданої Комунальним некомерційним підприємством «Ставищенська лікарня» Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області інструкції по застосуванню карти Multi-DrugDip-Card для визначення наркотиків, в розділі виконання тесту чітко зазначено «покладіть тест-касету на чисту та рівну поверхню. Тримайте піпетку вертикально та додайте 3 повні каплі сечі до отвору тест-касети, потім запустіть таймер.Уникайте утворення повітряних бульбашок у отворі».

При цьому в інструкції зазначається, що недійсний результат може бути викликанийнеправильними процедурними тестування або погіршенням компонентів набору.

Таким чином проаналізувавши надану інструкцію по використанню експрес тесту, та дослідивши наявні в матеріалах справи відео з бодікамер, дійшов висновку про недійсність його результату, оскільки з відео вбачається, що лікарем під час його використання було порушено визначену процедуру, яка повинна бути чітко дотримана.

При цьому, не погоджуючись з результатами проведеного дослідження, ОСОБА_3 запропонував лікареві ще відібрати у нього кров для здійснення більш детального лабораторного дослідження, аби підтвердити чи спростувати результати, отримані за допомогою карти Multi-DrugDip-Card для визначення наркотиків. Однак лікар проігнорувала прохання ОСОБА_3 та без будь-яких пояснень відмовилася відбирати у останнього кров, чим самим порушила його право на об`єктивне, неупереджене та справедливе проведення дослідження.

Також, вказує, що згідно медичної літератури наркотичний засіб можна виявити через кілька місяців після вживання, так й протягом період до 1 року, то визначення кількісного визначення вмісту наркотичного засобу, його перевищення від порогового рівня (50 н2/мл - по тесту) та виду наркотичного засобу, має суттєве значення для встановлення стану наркотичного сп`яніння у ОСОБА_3 саме в день керування транспортним засобом31 жовтня 2023 року.

Крім того, як зазначається у оскаржуваній постанові суду першої інстанції під час судового розгляду справи суду не було надано доказів оскарження ОСОБА_3 висновку лікаря №74 від 31 жовтня 2023 року з підстав його неповноти або неправильності.

Однак наголошує, що оскарження висновку за результатами медичного огляду у разі з його незгодою, це передбачене законом право водія, а не обов`язок, а тому розцінювати відсутність такого оскарження як згоду з повнотою та правомірністю з висновком є безпідставним, та не може братися до уваги як доказ визнання особи себе винною, оскільки вона в подальшому може детально надати свої пояснення та доводи з даного приводу безпосередньо під час розгляду справи в суді, а також висловити свої заперечення відносно висновку лікаря.

Апелянт просить також поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Ставищенського районного суду Київської області від 08 лютого 2024 року, посилаючись на те, що через механічну помилку, пов`язану з великим документообігом із направлення позовів, апеляцій, клопотань та заяв до судів різних інстанцій, ним помилково було направлено апеляційну скаргу на постанову Ставищенського районного суду Київської області від 08 лютого 2024 року безпосередньо до Київського апеляційного суду, а не до Ставищенського районного суду Київської області, як це передбачено ст. 294 КУпАП.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, передбаченого ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим поновити Кравченку О.С. , який діє в інтересах ОСОБА_3 пропущений строк, оскільки пропущений він був з поважних причин.

В судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Представник Білоцерківської окружної прокуратури в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах адміністративної справи доказах.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту Правил дорожнього руху України ОСОБА_3 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_3 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Винуватість ОСОБА_3 у порушенні п. 2.9. «а`ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

-у протоколі про адміністративне правопорушення від 31 жовтня 2023 року серії ААД №425818, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

-у висновку, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 жовтня 2023 року №74, відповідно до якого ОСОБА_3 на час огляду (13 год. 15 хв. 31.10.2023) перебував в стані наркотичного сп`яніння (канабіоїди);

-у постанові інспектора взводу 2 роти 1 батальйону №1 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Кобзара А.В. від 31 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за керування 31 жовтня 2023 року о 12 год 29 хв на 115 кілометрі автодороги М-05 Київ-Одеса автомобілем ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , як особою, що не мала, не пред`явила поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на транспортний засіб;

-у рапорті інспектора взводу 2 роти 1 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Кобзара А.В., відповідно до якого 31 жовтня 2023 року в складі екіпажу Д-Комета 0153 за його участі та ОСОБА_4 о 12 год 30 хв на АД М-05 Київ-Одеса 115 км вони помітили ТЗ ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , у якого був пошкоджений передній бампер, мав ознаки несправності, даний ТЗ було зупинено та виявлено, що даним ТЗ керував ОСОБА_3 , в якого під час спілкування було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість, водієві було запропоновано пройти огляд, на що останній погодився та пройшов огляд в Ставищенській лікарні, результат тесту наркотичне сп`яніння «канабіоїди»;

-у даних відеозапису від 31 жовтня 2023 року з бодікамер працівників патрульної поліції, на яких зафіксовані події, що відбулися 31 жовтня 2023 року за участю ОСОБА_3 ;

-у даних копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 жовтня 2023 року №74, за підписом лікаря нарколога КНП «Ставищенська лікарня» ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 своїми діями порушив п. 2.9 «а» ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії працівників поліції, які складали протокол, не визнано протиправними у передбачений законом спосіб.

Обставини, зазначені в протоколі повністю узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписами із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому достатньо повно відображені події, які відбувались 31 жовтня 2023 року за участю ОСОБА_3 .

Відеозаписи свідчать про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст.266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксовані подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже вище перелічені докази узгоджуються між собою, підстав для сумнівів у їх достовірності апеляційний суд не вбачає, що в сукупності підтверджують вину ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Суд апеляційної інстанції вважає обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, таким, що відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст.33, ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Ставищенського районного суду Київської області від 08 лютого 2024 року є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна скарга Кравченка О.С. , який діє в інтересах ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Клопотання Кравченка Олександра Сергійовича , який діє в інтересах ОСОБА_2 поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити Кравченку Олександру Сергійовичу , який діє в інтересах ОСОБА_2 , строк на апеляційне оскарження постанови Ставищенського районного суду Київської області від 08 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу Кравченка Олександра Сергійовича , який діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Ставищенського районного суду Київської області від 08 лютого 2024 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду К.П. Приходько