ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3663/23 Номер провадження 33/814/445/24Головуючий у 1-й інстанції Харабадзе К. Ш. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Кіндяка Олександра Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 08 грудня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 08 грудня 2023 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 28.09.2023, о 20:30 год., на 347 км+200м а/д Київ-Харків-Довжанський, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mercedes Benz 1220L, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого здійснив наїзд на відбійник. Внаслідок ДТП автомобіль та дорожній відбійник отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Також, 28.09.2023, о 20:30 год., на 347 км+200м а/д Київ-Харків-Довжанський, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes Benz 1220L, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та помилковість в здійсненні оцінки зібраним доказам, просить постанову скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративних правопорушень за ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що водій не відмовлявся від проходження огляду, як це було розцінено працівником поліції. При цьому останній в порушення Інструкції не пропонував водієві пройти огляд в медичному закладі.

Вказує про фальсифікацію доказів та суперечливість показів свідка, оскільки існують суперечності між тим, як вони викладені у фабулі протоколу та зафіксовані на бодікамеру, що не узгоджується з хронологією подій та не можуть бути прийняті до уваги як належні докази, які суперечать іншим доказам по справі.

Також вважає помилковим притягнення водія до відповідальності за ст. 124 КУпАП, оскільки на його думку ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 139 КУпАП, а саме пошкодження дорожніх споруд - відбійника.

Разом з апеляційною скаргою захисником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що постановою Полтавського апеляційного суду від 04 січня 2024 року його апеляційна скарга була повернута в зв`язку з не приєднанням до скарги копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, після чого повторно була подана апеляційна скарга вже з усунутими недоліками.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження приходжу до висновку, що останні заслуговують на увагу, а строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

Так, матеріалами справи доводиться, що захисником у визначений КУпАП 10-ти денний строк 18.12.2023 була подана апеляційна скарга на постанову суду від 08.12.2023. Разом з тим, постановою Полтавського апеляційного суду від 04.01.2024 апеляційну скаргу було повернуто з підстав відсутності копії свідоцтва адвоката. В подальшому, 09.01.2024 захисником було повторно подано апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, за які він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

протокол про адміністративне правопорушення ААД №505603 від 28.09.2023 за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,

схема місця ДТП, з позначкою про відмову від підпису,

протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №505604 від 28.009.2023 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,

пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу,

відеозаписи з бодікамер працівників поліції,

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєних правопорушень та не були спростовані в суді апеляційної інстанції.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

Як вбачається з пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , останні рухалися по трасі Київ-Харків-Довжанський в напрямку м. Полтави на різних авто. Попереду них хаотично їхав ТЗ Mercedes Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , який виляв по дорозі, не давав іншим авто обігнати себе, а в подальшому здійснив наїзд на відбійник та зупинився. Після чого вони викликали поліцію.

Відповідно до п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Факт скоєння ДТП у вигляді наїзду на відбійник доводиться відеозаписом, поясненнями свідків, схемою ДТП.

Посилання захисника щодо невірної кваліфікації інкримінованого правопорушення, а саме за ст. 124 КУпАП замість ч. 1 ст. 139 КУпАП, апеляційний суд не бере до уваги та вважає їх помилковими.

Так, ч. 1 ст. 139 КУпАП передбачає відповідальність за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.

Тобто вказане правопорушення за своїм правовим змістом, суб`єктивною та об`єктивною стороною є повністю відмінним від правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке має місце в даному випадку, а саме порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, недотримання яких має наслідком пошкодження як транспортного засобу, так і дорожньої споруди відбійника, з яким зіткнувся керований ОСОБА_1 автомобіль.

За вказаних обставин апеляційний суд приходить до висновку про вірну кваліфікацію дій водія та обґрунтоване складання протоколу працівниками поліції саме за ст. 124 КУпАП.

Що стосується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, приходжу до наступного висновку.

За нормативним визначенням ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається приїзд працівників на виклик щодо скоєної на трасі ДТП.

Під час спілкування з чоловіком, який перебував на водійському сидінні транспортного засобу, особу якого в подальшому було встановлено як ОСОБА_1 , працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ або в лікарняному закладі, на що водій погодився пройти на місці зупинки (21:29 год.).

Ознаки наявного у водія алкогольного сп`яніння візуально вбачаються з долученого відеозапису бодікамер, а саме у водія має місце порушення мови, хитка хода (падіння на дорогу).

Погодившись пройти огляд на місці зупинки, ОСОБА_1 протягом тривалого часу, із застосуванням п`яти спроб, не зміг продути алкотестер, що обґрунтовано було розцінено працівниками поліції як поведінка, що свідчить про відмову від проходження огляду.

Вказані обставини стали підставою для складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника щодо порушення проведення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме відсутність пропозиції пройти огляд в медичному закладі є безпідставними, оскільки фактично ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння що в подальшому передбачає проведення огляду в медичному закладі згідно п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв ТЗ ознак алкогольного сп`яніння, а його дії щодо неможливості пройти огляд буди розцінені як пасивна відмова.

Також не беруться до уваги посилання захисника щодо неналежності зібраних по справі доказів заповнення протоколу, пояснень свідків, направлення водія на огляд, відеозаписів, з огляду на порушення хронології подій в часі, оскільки це не спростовує фактів вчинення інкримінованих правопорушень як за ст. 124 КУпАП, так і за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Наведені докази стосуються фактичних обставин справи, є належними та в своїй сукупності відповідають загальному стандарту доказування «поза розумним сумнівом».

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчинених правопорушень, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку задовольнити.

Поновити захиснику Кіндяку Олександру Ігоровичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Полтавського районного суду Полтавської області від 08 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника Кіндяка Олександра Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 08 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна