ПОСТАНОВА

Іменем України

№ 610/3318/23 № 3/610/80/2024
м. Балаклія23 лютого 2024 року

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Стригуненко Володимир Миколайович за участю: секретаря Виноградської О.В., потерпілої ОСОБА_1 , представника потерпілої - адвоката Литовченка С.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Балаклія Харківської області, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст. 6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Виходячи зі змісту ст. 7, 245, 279, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі, після його складання особа вважається притягнутою до адміністративної відповідальності. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст. 256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище, фактично є обвинуваченням.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд, згідно загальних засад судочинства.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Встановлення та зазначення повних відомостей у протоколі про адміністративне правопорушення є прямим обов`язком особи, яка склала протокол відповідно до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно зазначити опис обставин, установлених під час розгляду справи, навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 553614 від 13.12.2023 ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що:

«02.12.2023 о 09.00 год за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 вчинив відносно своєї дружини домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме штовхав її та ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю, повторно протягом року».

В суді ОСОБА_2 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення за наведених обставин не визнав, посилаючись на те, що 02.12.2023 о 09.00 у вказаному у протоколі місці не був, з потерпілою не бачився, інкримінованих дій не вчиняв. Ще з вечора попереднього дня був у себе вдома разом з подругами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Приблизно об 11.00 02.12.2023 він відвіз подруг додому, а сам поїхав у справах. 13.12.2023 йому зателефонував поліцейський ОСОБА_5 та сказав приїхати до відділу поліції. Приїхавши, він написав письмові пояснення, ознайомився з протоколом, отримав його копію. Зазначив, що оригінал протоколу відрізняється від врученій йому копії, має дописки.

Надав письмові заперечення, в яких вказав, що 01.12.2023 він разом з подругами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зустрілися у нього вдома по АДРЕСА_3 , де до 3 години ранку наступного дня грали в карти. Прокинувшись приблизно о 09.30 год, попили каву, та він відвіз їх додому. Сам поїхав до м. Чугуїв до своєї подруги ОСОБА_6 , у якої пробув 2 дні та повернувся до м. Балаклія 04.12.2023. У цей час ніяк не зв`язувався зі своєю дружиною. 13.12.2023 до відділу поліції його викликав ОСОБА_5 та повідомив, що ОСОБА_7 було подано заяву про те, що він нібито висловлювався на її адресу нецензурною лайкою. За цим фактом відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення. З його змістом він був категорично не згоден, оскільки викладених у протоколі подій, взагалі не було. Зазначив, що в протоколі є недійсні відомості та такі, що внеслися вже після підписання ним протоколу. Так, з копії протоколу, який йому видали після його складання, вбачається, що свідків ОСОБА_8 (вітчима його дружини) та ОСОБА_9 (матері дружини) не було зазначено, навіть не було вказано самої потерпілої ОСОБА_7 . Також в копії його протоколу немає частини та статті, за якою його притягують до адміністративної відповідальності. Не долучено, як додаток до протоколу, пояснень за 13.12.2023. Вважає, що доказів, які б безперечно підтверджували факт вчинення інкримінованих йому дій, до протоколу не додано. А у випадку виявлення розбіжностей між протоколом, наданим поліцейським, та протоколом, наданим особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, такий протокол не може вважатися належним та допустимим доказом, оскільки всі дописані відомості в протоколі поліцейським після його підписання є записаними в незаконний спосіб. Це тягне за собою визнання протокол, як неналежного доказу в суді. Крім того, ним було подано скаргу на незаконні дії працівника поліції, який, на його думку, порушив процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності, чим порушив його права, невірно зафіксував дані у протоколі. Однак відповіді щодо розгляду скарги досі не отримав. Просив закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 просив не допускати до участі у справі представника потерпілої - адвоката Литовченка С.І. у зв`язку з неналежним оформленням документів, які надають йому право представляти інтереси потерпілої в суді, а саме в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.

Суд на місці постановив відмовити у недопущені адвоката Литовченка С.І. до участі у справі в якості представника потерпілої, оскільки ним надано підтвердження права на зайняття адвокатською діяльністю та оформлений ордер, в якому чітко зазначено, що ОСОБА_10 має право надавати правову допомогу потерпілій ОСОБА_7 у всіх судових інстанціях на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 20.11.2023.

Тим більш, його повноваження потерпіла безпосередньо підтвердила в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_7 в суді пояснила, що 02.12.2023 приблизно 09.00 до неї у с. Волохів Яр приїхав ОСОБА_2 миритися, зайшов у двір та, коли вона йому відмовила, він почав ображати її нецензурною лайкою, штовхав та замахувався на неї, намагався її вдарити. Потім її мати ОСОБА_9 разом з вітчимом виштовхали ОСОБА_2 за двір. Коли він сідав до автомобілю, то знову висловлювався в її адресу нецензурною лайкою. Після цього вона викликала поліцію, написала заяву, мати та вітчим написали пояснення.

Свідок обвинувачення ОСОБА_8 в суді пояснив, що 02.12.2023 приблизно о 09.00 до них у с. Волохів Яр приїхав ОСОБА_2 на своєму автомобілі з метою помиритися зі своєю дружиною - потерпілою. Він вийшов до нього з будинку разом з ОСОБА_9 та потерпілою одночасно. ОСОБА_9 заборонила їм спілкуватися, тоді ОСОБА_2 почав сваритися нецензурною лайкою у бік потерпілої та у бік ОСОБА_9 . Потім вони вигнали ОСОБА_2 за двір, він сів в свій автомобіль і поїхав. Наступного дня ОСОБА_9 зателефонувала в поліцію, яка приїхала того ж дня та їх опитували. Поліція написала пояснення, які він не зміг прочитати у судовому засіданні, при цьому вказав, що підписав пояснення після того, як йому їх зачитав поліцейський.

Свідок обвинувачення ОСОБА_9 в суді пояснила, що вона є матір`ю потерпілої ОСОБА_7 02.12.2023 приблизно о 09.00 ОСОБА_2 приїхав до них у с. Волохів Яр, щоб помиритися з її донькою, яка була в будинку з її онуком, а свідок вийшла до ОСОБА_2 за двір та сказала, що потерпіла не хоче з ним миритися. Тоді він почав висловлюватися на її адресу нецензурною лайкою, погрожував та навіть кидався в бійку. Потім вийшов за двір її співмешканець ОСОБА_8 , якому ОСОБА_2 також почав погрожувати та обзивати нецензурною лайкою, кидався на нього. Вона їх розборонила. Після чого ОСОБА_2 сів у автомобіль і поїхав. Вказала, що її дочка до ОСОБА_2 в той день не виходила, поліцію також не викликали. Наступного дня вона зателефонувала у поліцію, яка приїхала до них додому 03.12.2023 і вона написала заяву на ОСОБА_2 . Ознайомившись з протоколом, вказала, що підписувала його у себе вдома, для цього до них приїздила поліція. Ознайомившись зі своїми письмовими поясненнями, які містяться в матеріалах справи (а.с. 8), вказала, що вони не стосуються події, яка сталася 02.12.2023, ці пояснення вона надавала ще у період, коли її донька з чоловіком жили разом та він її бив. Підписуючи ці пояснення, вона їх не читала та не ознайомлювалася з їх змістом.

ОСОБА_2 було заявлено клопотання про допит у судовому засіданні свідків захисту ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Потерпіла та її представник - адвокат Литовченко С.І. заперечували проти задоволення клопотання.

Суд на місці постановив задовольнити клопотання та допитати в судовому засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_3 в суді пояснила, що ОСОБА_2 є її другом. Стверджувала, що 02.12.2023 о 09.00 ОСОБА_2 був разом з нею. Ще з вечора попереднього дня вони з подругою ОСОБА_4 зателефонували ОСОБА_2 , щоб пограти з ним в карти. Після чого він забрав їх до себе додому, де вони грали в карти до 03.00, після чого лягли спати. Вранці 02.12.2023 прокинулися, попили каву та приблизно о 09.40 ОСОБА_2 відвіз їх до неї додому, а сам сказав, що поїде до м. Чугуїв до своєї дівчини. Вказала, що запам`ятала час, оскільки їй приблизно о 09.30 телефонувала її матір, щоб о 10.00 вона була вдома.

Свідок ОСОБА_4 в суді пояснила, що з ОСОБА_2 вони друзі, з потерпілою також знайома, бо навчалися разом. Стверджувала, що 02.12.2023 о 09.00 ОСОБА_2 знаходився з нею та ОСОБА_3 у себе вдома. Увечері попереднього дня ОСОБА_3 зателефонувала ОСОБА_2 щоби разом відпочити. Приблизно о 21.30 - 22.00 він забрав їх і вони поїхали до нього додому в АДРЕСА_3 , де грали в карти, спілкувалися, після чого лягли спати. Прокинулися зранку приблизно о 08.30, десь о 09.00 вона розбудила ОСОБА_2 , а о 09.30 зателефонувала матір ОСОБА_3 та сказала, щоб вони їхали додому. Вони попили каву та ОСОБА_2 відвіз їх додому до ОСОБА_3 . Сам сказав, що поїде до своєї дівчини в м. Чугуїв. Приблизно о 16.00 він їй зателефонував та сказав, що зараз знаходиться у своєї дівчини.

ОСОБА_2 було заявлено клопотання про витребування з ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області матеріалів перевірки за його скаргою на незаконні дії працівника поліції ОСОБА_5 та просив викликати самого поліцейського ОСОБА_5 , який оформлював цей протокол про адміністративне правопорушення, для надання пояснень.

Суд на місці постановив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки обставини щодо складання та оформлення протоколу можливо встановити безпосередньо під час розгляду даної справи шляхом дослідження та оцінки цього доказу.

На підтвердження обвинувачення до суду надано протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього: протокол прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинене правопорушення від 02.12.2023, де вона просила вжити заходи щодо ОСОБА_2 , який 02.12.2023 приблизно о 09.00 год телефонував та зустрічав на вулиці, ображав та висловлювався нецензурною лайкою за адресою: АДРЕСА_2 ; довідку про результати розгляду матеріалу, зареєстрованому в ІП «Єдиний облік» ІТС «ІПНП» № 7053 від 02.12.2023; письмові пояснення потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила, що 02.12.2023 приблизно о 09.00 год її чоловік ОСОБА_2 , з яким вони не проживають разом, зателефонував їй на телефон, виражався нецензурною лайкою, ображав, хотів, щоб вона повернулась до нього; письмові пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також самого ОСОБА_2 , який вказав, що 02.12.2023 цілий день перебував у своїх друзів, ОСОБА_7 не бачив в цей день та не ображав; постанову Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 10.03.2023.

В протоколі вказані свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Обвинувачення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП зведено до вчинення повторно протягом року, а саме 02.12.2023 о 09.00 ОСОБА_2 домашнього насильства фізичного та психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_7 , внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю.

При цьому в суді не було підтверджено наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини.

Обвинувачення ґрунтується на показаннях потерпілої, свідка ОСОБА_8 .

Свідок обвинувачення ОСОБА_9 в суді не підтвердила викладене в протоколі обвинувачення, поставивши під сумнів показання потерпілої та свідка ОСОБА_8 щодо одних і тих же подій, очевидцями яких всі вони були, а також не підтвердила своїх письмових пояснень, наявних в матеріалах справи, вказавши, що вони не стосуються події, яка сталася 02.12.2023.

Свідки захисту ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в суді підтвердили алібі ОСОБА_2 щодо знаходження його вдома 01.12.2023 о 09.00, тобто, що у вказаний в протоколі час ОСОБА_2 знаходився в іншому місці і не міг фізично вчинити інкриміновані йому дії.

Сам ОСОБА_2 заперечує вчинення інкримінованих йому дій, перебування за місцем знаходження потерпілої і свідка ОСОБА_8 у вказані у обвинуваченні дату і час.

Посилання представника потерпілої на те, що свідки захисту є друзями ОСОБА_2 , тому надали такі показання, суд не бере до уваги, оскільки їх показання не суперечать одне одному та кореспондуються між собою, жодних підстав для сумніву в їх достовірності не має. Враховується і та обставина, що між ОСОБА_2 і потерпілою існує тривалий сімейний конфлікт на ґрунті розлучення, який раніше вже був і є предметом розгляду в суді, свідок ОСОБА_8 також є близькою їй людиною, співмешканець матері.

Враховуються і той факт, що с. Волохів Яр від м. Балаклія розташовано за 20 км, що потребує певного часу на дорогу. За таких обставин до с. Волохів Яр можливо було доїхати приблизно о 10.30, що не відповідає часу формулювання обвинувачення.

Враховуючи, що показання свідка обвинувачення ОСОБА_9 , свідків захисту ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , самого ОСОБА_2 спростовують показання потерпілої та свідка обвинувачення ОСОБА_8 , відсутня сукупність доказів на підтвердження обвинувачення і спростування позиції захисту, вади самого протоколу про адміністративне правопорушення у виді наявності дописок, інкриміноване ОСОБА_2 обвинувачення по за розумним сумнівом в суді свого впевненого підтвердження не знайшло.

Протокол про адміністративне правопорушення містить дописки, яких на момент ознайомлення та вручення його ОСОБА_2 не було, що підтверджується врученою йому копією протоколу (а.с. 99).

Порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення встановлений Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941.

Відповідно до п. 7, 8 розділу II Інструкції «не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності».

Однак, в порушення закону, після підписання ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення до нього були унесені додаткові записи, що є очевидним при співставлення його оригіналу з врученою ОСОБА_2 копією, зокрема, щодо внесення відомостей про свідків.

Це що стосується форми протоколу.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Наявність обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).

У відповідності до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33-35, 247, 252, 280, 284-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя В.М. Стригуненко