ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2024 Справа №607/3441/24 Провадження №3/607/1993/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клебанівка Підволочиського району Тернопільської області, українця, громадянина України, неодруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, інваліда ІІІ групи, пенсіонера, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 ,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено в судовому засіданні, громадянин ОСОБА_1 01 лютого 2024 року о 16.50 год., перебуваючи в АДРЕСА_3 , ображав громадянина ОСОБА_2 , погрожував фізичною розправою, намагався нанести тілесні ушкодження лопатою, висловлювався нецензурною лайкою, порушуючи таким чином громадський порядок і спокій громадян.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та заперечив факт вчинення ним хуліганських дій відносно ОСОБА_2 .

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів відповідно до ст.252 КУпАП відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Незважаючи на невизнання своєї вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №567791 від 01.02.2024 року; аудіовізуальному диску із відеозаписом подій, що мали місце 01.02.2024 р.; заяві ОСОБА_2 від 01.02.2024 р.; письмових поясненнях ОСОБА_2 від 01.02.2024 р.; рапорті інспектора взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Гинди М. від 01.02.2024 р.

Сукупність досліджених доказів є переконливими, спростовують пояснення ОСОБА_1 щодо невизнання ним своєї вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, і в повній мірі свідчать про доведеність вини останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме - дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення суд приймає до уваги суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу винного, його матеріальне становище, та вважає, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту.

При виборі стягнення у вигляді адміністративного арешту, який є найбільш суворим адміністративним стягненням та установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень, суд також враховує вимоги ст. 23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а тому суд вважає, що стягнення у вигляді адміністративного арешту буде відповідати рівню суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та буде достатнім для запобігання вчиненню ним в майбутньому нових правопорушень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 173, 283, 284, 287-289 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 3 (три) доби.

Строк адміністративного арешту відраховувати з моменту затримання ОСОБА_1 .

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) в дохід держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Cуддя С. В. Кунцьо