НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

12 березня 2024 року Справа № 322/426/24 (Провадження № 3/322/417/24)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справи про адміністративні правопорушення, що надійшли до суду 28.02.2024 і 01.03.2024 з відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за ч.5 ст.126 КУпАП, які об`єднані в одну справу щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

23.02.2024 о 16 год 50 в районі буд. №33 по вул. Українській в смт Новомиколаївка Запорізького району Запорізької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Lanos н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування транспортними засобами. Керування транспортним засобом без наявності такого права було вчинено останнім повторно протягом року (попередній епізод 11.12.2023, постанова серії ЕНА №1106226 від 11.12.2023).

Крім цього, 27.02.2024 о 15 год 48 хв. ОСОБА_1 вчинив аналогічні дії керуючи тим самим транспортним засобом у тому ж населеному пункті по вул. Соборності.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з такого.

Положеннями ч.5 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.ч.2 - 4 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність наступає за: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч.2); керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч.3); керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч.4).

ОСОБА_1 , в судовому засіданні визнав фактичні обставини, однак вважав себе невинуватим. Зазначив, що дійсно у вказаних часі і місцях керував транспортним засобом. У першому випадку (епізод від 23.02.2024) він порушив ПДР за що на нього було винесено постанову і складено протокол. А у другому випадку (27.02.2024) він ПДР не порушував, припускає, що працівники поліції навмисно за ним чатували і зупинили щоб притягти до відповідальності. Також вказав, що вчився на водія, однак посвідчення водія жодної категорії отримати не встиг. У згаданих випадках він керував транспортним засобом у зв`язку із службовою необхідністю, зокрема прибував у смт Новомиколаївка з розташування підрозділу для поповнення провіанту і будівельних матеріалів, спорядження тощо. В підрозділі в якому він проходить службу вкрай мала кількість людей, які мають посвідчення водія, тому він фактично вимушений керувати автомобілем і вважає, що за вказаних обставин він не порушує Закон. Вважає несправедливим те, що він фактично кожного дня ризикує життям, натомість його за формальне порушення притягають до відповідальності.

Суддею досліджено наявні у справі документи: протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД №180823 від 23.02.2024 і серії ААД №180851 від 27.02.2024 (далі Протоколи), довідки №1394/72/12-2024 від 28.02.2024 і №1488/72/12-2024 від 01.03.2024 щодо належності ТЗ та посвідчення водія (далі Довідки), письмове пояснення ОСОБА_1 , витяг постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1106226 від 11.12.2023, копія паспорту ОСОБА_1 , копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, два DVD-R з відеозаписами і фотофайлами.

Протоколи підписані власноручно ОСОБА_1 без зауважень. Зі змісту його письмових пояснень випливає, що 23.02.2024 він керував автомобілем не маючи права керування транспортним засобом.

На відеозаписах зафіксовані обставини які мають значення для цієї справи зокрема факти керування ОСОБА_1 автомобілем 23 і 27 лютого 2024 року.

Заслухавши ОСОБА_1 дослідивши і оцінивши докази у їх сукупності, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив два епізоди адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, а саме: повторно протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України; при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (до яких відносяться правопорушення, передбачені ст.126 КУпАП).

Відповідно до ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

ОСОБА_1 вчинено два аналогічних епізоди в одному і тому самому населеному, фактично в продовж чотирьох днів, тому у вказаному випадку суддя вважає за доцільне застосувати положення ст.36 КУпАП.

Санкцією ч.5 ст.126 КУпАП передбачені стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно з ч.2 ст.30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Водночас право керування транспортним засобом особа набуває після успішного складання теоретичного і практичного іспитів в територіальному сервісному центрі МВС, після чого їй видається відповідне посвідчення водія.

Згідно з Довідками водійське посвідчення ОСОБА_1 не отримував. Крім цього він в минулому був підданий адміністративному стягненню за керування транспортним засобом особою, без наявності такого права і в теперішній час вчинив аналогічні правопорушення.

Перелічене дає підстави стверджувати, що ОСОБА_1 не надавалось право керування транспортними засобами, тому на останнього не може бути накладено стягнення у виді позбавлення такого права.

Згідно з наявними у справі доказами автомобіль, яким керував ОСОБА_1 йому не належить, тому до нього не може бути застосовано і додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Отже, з метою виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень, суддя визнає за необхідне піддати ОСОБА_1 основному стягненню у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст.283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з ч.1, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Керуючись ст.ст.40-1, 283 - 285, 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:

піддати ОСОБА_1 , відповідно до ст.36 КУпАП адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі дві тисячі чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн (сорок тисяч вісімсот гривень 00 копійок) за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 КУпАП.

Роз`яснити, що відповідно до ст.ст.307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений через установу банку України не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанові не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в зазначений строк, постанову буде надіслано судом для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов