Справа№938/167/24
Провадження № 3/938/139/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції України в Івано-Франківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, неодруженого, утриманців немає,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

потерпілої особи: ОСОБА_2

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї тітки ОСОБА_2 .

Правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, ОСОБА_1 , 21.02.2024 приблизно о 01год 30хв. за місцем свого проживання в с.Рівня Верховинського району, перебуваючи у нетверезому стані вчинив домашнє насильство відносно своєї тітки ОСОБА_2 , а саме, ображав її нецензурною лайкою, пошкодив майно в житловому будинку, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КпАП України.

В судове засідання 22.02.2024 з`явилася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та потерпіла від вчинення адміністративного правопорушення особа - ОСОБА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 , вину у вчиненому правопорушенні визнав у повному обсязі, з підстав, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення складеному відносно нього. Додатково пояснив, що проживає в с.Рівня Верховинського району разом із рідною тіткою в її житловому будинку. Зазначив, що з тіткою він проживає з трьох років, та між ними склались стосунки як між сином і матірю. 20.02.2024 він святкував свій день народження. Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вже після опівночі, тобто 21.02.2024, він ображав тітку нецензурними словами та пошкодив скло у дверях. Чому так сталося він не пам`ятає, бо був дуже п`яний. У вчиненому щиро розкаявся, зобов`язався у майбутньому не вчиняти аналогічних правопорушень.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 є її рідним племінником (сином її рідної сестри), та проживає у її сім`ї та в її будинку з трьох років, фактично є членом її сім`ї. 20.02.2024 вони святкували день народження ОСОБА_1 , та випивали горілку. Коли гості розійшлись, то ОСОБА_1 , перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння, почав до неї кричати, ображати її нецензурними словами, вибивати двері в будинок. Такі дії ОСОБА_1 дуже її налякали, вона переживала за себе, тому викликала поліцію. На даний час вони помирились, просила його суворо не карати.

Суд заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, дослідивши наявні в матеріалах справи документи, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.п. 16, 14, ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Статтею 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 вчинив відносно своєї тітки ОСОБА_2 , з якою він спільно проживає та пов`язаний спільним побутом, правами та обов`язками, домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у тому, що він ображав її нецензурними словами та пошкодив майно.

Таким чином, характер вчиненого порушення з боку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідчить про наявність в його діях складу даного правопорушення - вчинення домашнього насильства у розумінні п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненого при вищевикладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №534776 від 21.02.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 , 21.02.2024 приблизно о 01год 30хв. за місцем свого проживання в с. Рівня Верховинського району, перебуваючи у нетверезому стані вчинив домашнє насильство відносно своєї тітки ОСОБА_2 , а саме, ображав її нецензурною лайкою, пошкодив майно в житловому будинку, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 21.02.2024, згідно з якою ОСОБА_2 заявила про те, що 21.02.2024 близько 01.00год ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив конфлікт із своєю тіткою ОСОБА_2 , в ході якого ображав нецензурними словами, намагався вдарити, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої;

-письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 21.02.2024, в яких вона зазначила, що проживає в с.Рівня, Верховинського району Івано-Франківської області, спільно зі своїм племінником ОСОБА_1 , за яким здійснювала опікунство з дитинства. 21.02.2024 близько 01.00год після святкування дня народження її племінника, той з невідомих причин почав обзивати її нецензурними словами, розбив скло у вхідних дверях та майстерні. Після чого вона зателефонувала на лінію "102" та поясненнями наданими нею в судовому засіданні, в яких вона підтвердила обставини вичнення ОСОБА_1 домашнього насильства та її аналогічними за змістом поясненнями, наданими в судовому засіданні.

-поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним в судовому засіданні а також його письмовими поясненнями від 21.02.24, в яких він підтвердив обставини вчинення правопорушення, зазначені в протоколі.

- поясненнями ОСОБА_2 наданими в судовому засіданні.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251,252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи ступінь та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, ставлення до вчиненого, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції даної статті.

Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з нього судовий збір.

Керуючись статтями 24, 30, 40-1, ч.1 ст.173-2, 283, 284 КпАП України, суддя,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 копійок (триста сорок гривень нуль копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області або безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Роман ДЖУС