Справа № 732/808/23 Головуючий у 1 інстанції Карпинська Н. М.
Провадження № 33/4823/232/24
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд у складі судді Акуленко С.О., за участі захисника-адвоката Слєпченка С.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Слєпченка С.А., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2024 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку Білорусі, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з неї на користь держави 536,80 грн судового збору.

Судом встановлено, що 07.06.2023 року, близько 18 год. 37 хв., ОСОБА_1 , в м. Городня, Чернігівського району, Чернігівської області, по вул. Троїцькій, 129, керувала транспортним засобом «Ауді А-4», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння очей) та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, захисник-адвокат Слєпченко С.А. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що обставини, викладені у постанові не відповідають фактичним обставинам. Із відеозапису вбачається, що причиною зупинки ОСОБА_1 поліцейські зазначили розмову по телефону під час керування, однак через тоноване скло та на відстані вони не могли цього розгледіти, тому вважає, що причина зупинки поліцейськими вигадана. При цьому звертає увагу, що поліцейські спеціально їхали назустріч, виїхавши на смугу руху, якою рухалася ОСОБА_2 . Подальші дії поліцейських також вважає упередженими, оскільки лише згодом вони повідомили про ознаки сп`яніння, які, об`єктивно також не могли встановити, так як розмова відбувалася через майже закрите скло на місці водія. ОСОБА_3 перебувала у шоковому стані, намагалася зв`язатися з адвокатом, при цьому працівники поліції здійснювали тиск, явно очікуючи її відмову від проходження огляду. При цьому ОСОБА_3 на запитання поліцейського щодо проходження огляду у лікарні відповіла «так». Крім того, зазначає про необ`єктивність зазначених у протоколі ознак сп`яніння, зокрема нечітка мова, оскільки із відео не вбачається підтвердження цьому, а почервоніння очей поліцейські не могли розгледіти через бокове скло. Вказує про відсутність направлення на огляд, що позбавило ОСОБА_3 в подальшому звернутися до мед закладу. Тому вважає, що відмова його підзахисної від проходження огляду законна, в її діях відсутні ознаки правопорушення. Крім того, вважає, що висновки суду про ухилення сторони захисту від участі у судовому засіданні безпідставні, оскільки заяви про відкладення усі обґрунтовані об`єктивними причинами.

Оскарживши постанову суду поза строком апеляційного оскарження, просили поновити пропущений процесуальний строк, визнавши причини пропуску поважними.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Наведені апелянтом доводи щодо підстав для поновлення апеляційного строку є переконливими та з метою забезпечення апеляційного оскарження судового рішення, суд вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення апеляційного строку.

В судовому засіданні апеляційного суду особа, що притягається до адміністративної відповідальності та її захисник підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

ОСОБА_1 суду показала, що коли її зупинили працівники поліції шляхом виїзду на її смугу руху, вона розгубилася, в той день нічого не вживала. Вона не відмовлялася від огляду та хотіла проїхати у лікарню, але відмовили, так як не було направлення.

Захисник-адвокат Слєпченко С.А. в судовому засіданні зазначив, що невідомо яким чином працівники поліції виявили ознаки сп`яніння у ОСОБА_3 , вона заявляла клопотання про забезпечення її захисником. Звертає увагу, що їй не було роз`яснено прав і не зазначено про це в протоколі. Наполягає, що відмови не було.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмови її від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням вимог п 2.5 Правил дорожнього руху.

Обставини вчинення нею адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно.

Ці обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами, а саме, переглянутим відеозаписом, з якого вбачається, як автомобіль поліцейських рухається назустріч автомобілю «Ауді» під керуванням ОСОБА_2 . Підставою для зупинки поліцейськими було озвучено те, що остання розмовляла по телефону, про що в подальшому складено протокол про адміністративне правопорушення, при цьому заперечуючи, що поліцейські могли розгледіти такий факт, самого факту розмови остання не заперечувала. Працівниками поліції роз`яснено ознаки сп`яніння, зокрема запах алкоголю з автомобіля через привідкрите вікно, в якому перебувала сама водій, нечітка мова та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки так і в лікарні, на що остання відмовилася. При цьому після телефонної розмови з адвокатом їй ще раз були роз`яснені ознаки сп`яніння та запропоновано проїхати у лікарню і роз`яснено, що туди може під`їхати її захисник. Далі було складено протокол, після складення якого ОСОБА_3 заявила, що не відмовляється від огляду.

Таким доказам суд дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.

Аналіз доказів у сукупності підтверджує, що ОСОБА_1 належним чином було роз`яснено підстави та процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також настання можливих наслідків у разі відмови водія, які полягають у складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність ознак сп`яніння спростовуються безперервним відеозаписом, відповідно до якого зафіксовано перебіг подій, який в цілому вказує, що працівниками поліції дотримані вимоги Інструкції, роз`яснено і причину зупинки і ознаки. Пропозиція пройти огляд на визначення стану сп`яніння об`єктивна. Відмова зафіксована.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Адміністративне стягнення накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на неї адміністративного стягнення, не вбачається.

Стосовно доводів про розгляд справи у відсутність ОСОБА_3 та захисника, то апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку про можливість розгляду справи по наявним у справі доказам у відсутність учасників справи, які були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, розцінивши неповажними причини неявки в судове засідання. При цьому суд обґрунтовано врахував, що в попередніх судових засіданнях захисник висловив свою позицію, розгляд справи було відкладено за його клопотанням.

Крім того, право ОСОБА_1 на безпосередню участь у судовому засіданні було відновлено шляхом поновлення строку на апеляційне оскарження та надання можливості прийняти участь у суді апеляційної інстанції, чим остання скористалася.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Слєпченка С.А. - залишити без задоволення, а постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2024 року стосовно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко