Провадження № 3/686/234/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Піндрак О.О., з участю секретаря Біланя І.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Бринцевої С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм в 1 ДБРЧ 1 ДПРЗ ГЕУ ДСНС,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 07 листопада 2023 року о 13 год. 39 хв. по вул. Центральній, 39 в с. Розсоша Хмельницького району Хмельницької області, на порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху керував транспортним засобом мотоблоком «Зубр» в стані алкогольного сп`яніння.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного правопорушення повністю підтверджується сукупністю зібраних та досліджених по справі доказів.

Поясненнями самого ОСОБА_1 в суді про те, що у вищевказаний час він рухався на мотоблоці «Зубр» по вул. Центральній, 2 в с. Розсоша Хмельницького району Хмельницької області, на пропозицію працівників поліції пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я за допомогою спеціального технічного засобу, з результатом якого погодився.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується також: даними акту огляду щодо наявності в останнього ознак алкогольного сп`яніння (запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук); рапортом працівника поліції; висновком КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради щодо результатів медичного огляду № 1556 від 07.11.2023 про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, який останнім не оспорюється; поясненнями в суді свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (інспекторів СРПП ВП №2 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області), які підтвердили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та показали, що останній добровільно пройшов огляд на стан сп`яніння та погодився з його результатом; даними відеозапису, на якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Суд відхиляє твердження захисника та ОСОБА_1 про те, що останній транспортним засобом не керував, оскільки вони повністю спростовуються вищенаведеними дослідженими в суді належними, достовірними та допустимими доказами, зокрема відеозаписами, на яких видно як ОСОБА_1 перебував за кермом мотоблоку «Зубр», який здійснював рух. Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 відразу ж не заперечував, при цьому неодноразово повідомляв, що пройде огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, проте від такого огляду в подальшому відмовився, пройшов його в медичному закладі та погодився з результатом. Повідомлення ОСОБА_1 в подальшому як на місці події, так і в судовому засіданні про те, що автомобілем він не керував, суд розцінює як намір уникнути відповідальності за фактично вчинене.

Також суд відхиляє пояснення свідка ОСОБА_4 (дружини ОСОБА_1 , а відтак зацікавленої особи у справі) про те, що транспортним засобом керувала саме вона, а не ОСОБА_1 , оскільки вони спростовуються вищенаведеними дослідженими судом доказами, зокрема відеозаписами.

Безпідставними також суд визнає доводи захисника про те, що підстав проводити огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я у поліцейських не було, оскільки транспортний засіб під його керуванням ними не зупинявся, адже відповідно до п. 7 розділу І «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, підставою для проведення огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я є його відмова від проходження такого огляду на місці фактичної зупинки транспортного засобу, незалежно від того, зупинений він працівниками поліції чи з інших причин.

Наведені вище твердження захисника та пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд розцінює як намір останнього уникнути відповідальності за фактично вчинене.

Відхиляє суд і твердження захисника про недопустимість долучених до матеріалів справи відеозаписів з огляду на таке.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а також іншими документами.

Відповідно до п. 4 ч. 1 Розділу І «Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395) до протоколу про адміністративне правопорушення, крім іншого, долучаються інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліцію» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

За змістом ст. 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП є предметом оцінки суду в сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене у суду відсутні правові підстави вважати відеозаписи неналежними доказами по справі. Разом з тим, відеозаписи не є єдиним джерелом доказів адміністративного правопорушення, суд також враховує інші докази по справі, які походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не протирічать один одному, що свідчить про їх об`єктивність.

Посилання захисника на те, що до матеріалів справи долучено компакт-диск, на якому містяться фрагменти відеозаписів із нагрудної камери працівника поліції, які між собою мають певний проміжок часу, що на думку захисника свідчить про те, що працівники поліції під час проведення відеозйомки процедури складання адміністративного матеріалу порушили принцип безперервності її застосування, то такі суд вважає безпідставними, оскільки в цьому випадку відеозапис не є єдиним доказом по справі, який оцінюється в сукупності з іншими доказами. Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозапис не викликає, оскільки на ньому відображено подію, що зафіксована у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд враховує, що ні Інструкція № 1452/735, ні Інструкція № 1395 не містять приписів про обов`язкове долучення до протоколу про адміністративне правопорушення повного відео з моменту зупинки транспортного засобу.

Так, згідно з п. 15 розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» від 06.11.2015 № 1376 до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Аналогічні положення містить Інструкція № 1452/735, згідно з п. 1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Органом поліції долучено до протоколу необхідні фрагменти відеофайлів, які підтверджують усі обставини та факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (винесення постанови про накладення адміністративного стягнення), суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням особи порушника, керуючись ст.ст. 401, 283, 284, 294 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: