справа № 361/293/24
провадження № 3/361/944/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2024 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм в ТОВ «ПАРИТЕТ»,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №274126, від 22.12.2023, ОСОБА_1 , 22.12.2023 о 07 год. 45 хв., по вул. Київській, 1, в місті Бровари, керував автомобілем Mercedes-Benz Atego 1218, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. На місці зупинки водій у встановленому законом порядку від проходження тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest ARLH 0170 чи у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 , адвокат Хитрий М.В., зазначив, що протокол серії ААД № 274126 від 22.12.2023 складений незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП. Так, матеріали справи не містять підтвердження обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом Mercedes-Benz Atego 1218, д.н.з. НОМЕР_1 . Долучений до матеріалів справи диск з відеозаписом з нагрудної боді-камери поліцейського є неповним і не фіксує подію з самого початку, відтак є не допустимим і не належним доказом. Оскільки вказані обставини виключають наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення адвокат просив закрити справу на підставі ст. 247 КУпАП. Повідомив, що ОСОБА_2 не вживає алкоголь за станом здоров`я, надавши на підтвердження виписки із медичної картки останнього з результатами ультразвукових та лабораторних досліджень.

Щодо обставин події зазначив, що ОСОБА_2 працює водієм в ТОВ «ПАРИТЕТ», з 21.12.2023 по 23.12.2023 він знаходився у відрядженні, перевозив вантаж між містами Одеса-Київ. 22.12.2023 близько 06-45 години в м. Бровари по вул. Київська, 1, ОСОБА_2 був вимушений здійснити аварійну зупинку, а близько 07-15 години під`їхали працівники поліції, спитали причину зупинки, перевірили документи та повідомили, що він має пройти огляд на стан сп`яніння, після чого за допомогою газоаналізатора без запрошення свідків та без фіксації на боді-камеру провели огляд, однак ОСОБА_2 результати не повідомили, а лише зазначили, що для проведення точного огляду він має проїхати до лікарні, запропонувавши при цьому, що він при свідках може відмовитися від проходження огляду, після чого він може їхати далі. В подальшому, працівники поліції включили відеозапис на бодікамеру та залучивши двох свідків та не повідомивши виявлені ознаки сп`яніння, отримали відмову у ОСОБА_2 на проходження огляду на стан сп`яніння, та склали відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

З метою перевірки даних пояснень за клопотанням адвоката Хитрого М.В. в судове засідання викликалися свідки події.

Так, свідок ОСОБА_3 , в судовому засіданні вказав, що по дорозі на роботу його зупинили поліцейські і запропонували бути свідком відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, на що він погодився, в подальшому у його присутності та присутності ще одного свідка, поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора чи у медичному закладі, на що останній відмовився, після чого поліцейські почали складати матеріали. Окрім того, свідок додав, що вантажний автомобіль стояв припаркований на узбіччі з виставленим знаком аварійної зупинки позаду, при цьому зауважив що водій виглядав розгубленим, однак явних ознак алкогольного сп`яніння у нього свідок не помітив, при цьому поліцейський не повідомляв свідкам про виявлені ознаки алкогольного чи іншого сп`яніння у водія. Після складення певних матеріалів свідок поставив підпис у письмових поясненнях, при цьому "галочки" ознак алкогольного сп`яніння на той час не були проставлені. Бланк акту огляду свідок підписав не заповненим, чи підписував він протокол про адміністративне правопорушення - свідок не пам`ятає, при цьому вказав, що сумнівається, чи це його підпис в протоколі.

Суд зауважує, що опитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 надав свої пояснення будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів його покази.

В судове засідання також викликався зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення свідок ОСОБА_5 , однак в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив.

Окрім того, з метою всебічного розгляду справи та перевірки доводів сторони захисту, судом викликався в судове засідання інспектор ВРПП Броварського РУП ГУНП в Київській області Умаров О.О., який будучи належним чином повідомленим про виклик до суду в судове засідання не прибув.

Суд, заслухавши доводи захисника, допитавши свідка, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та оглянувши відеозапис на диску, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і обєктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність.

Суд звертає увагу, що оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та долучення доказів на підтвердження висунутого обвинувачення, належить до компетенції та обов`язку уповноваженої посадової особи, яка склала протокол, та яка висуває обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, а постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №274126, від 22.12.2023, ОСОБА_1 , 22.12.2023 о 07 год. 45 хв., по вул. Київській, 1, в місті Бровари, керував автомобілем Mercedes-Benz Atego 1218, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. На місці зупинки водій у встановленому законом порядку від проходження тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest ARLH 0170 чи у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР (а.с.3).

Відповідно до письмових пояснень, вказані в протоколі свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 підтверджують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та не зазначали будь-яких даних про те, що автомобілем керував саме ОСОБА_1 (а.с.6).

З відеозапису бодікамери працівника поліції жоден із присутніх осіб не підтвердили факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відеозапис зафіксував, як працівник поліції в присутності трьох осіб пропонує пройти огляд на місці зупинки або в медичному закладі, один із присутніх при цьому говорить що не має на це часу.

Отже, з матеріалів, які додано до протоколу про адміністративне правопорушення, не вбачається ані дій водія ОСОБА_1 щодо керування ним транспортним засобом, ані зупинення цього транспортного засобу працівниками поліції, свідок ОСОБА_3 не підтвердив факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки він був припаркований на узбіччі з виставленим знаком аварійної зупинки, крім того, свідок заперечив наявність у ОСОБА_1 в той час ознак будь-якого сп`яніння, отже суд вважає, що працівниками поліції не доведено факту керування останнім транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, які передують направленню водія на огляд до медичного закладу для встановлення стану сп`яніння.

Суд зважає, що протокол про адміністративне правопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься, повинна ґрунтуватися на первинних доказах, проте у цій справі такі докази відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі № 1-135/2018 (5846/17) зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підсумовуючи викладене, враховуючи наявні докази по справі, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 274126 від 22.12.2023 не підтверджені достатніми, вагомими та беззаперечними доказами по справі, які б свідчили про наявність події, а в діях ОСОБА_1 - складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Н. С. Сіренко