ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

копія
Справа № 401/132/24 Провадження № 3/401/94/24

21 лютого 2024 року м.Світловодськ

Суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області Мельничик Ю.С., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №1 м. Світловодськ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2023 року о 23 год. 00 хв. за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , що виражалося в словесних образах та нанесенні тілесних ушкоджень, тим самим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173- Кодексу України про адміністративні правопорушення надійшла до суду 15 січня 2024 року, та була призначена до судового розгляду на 30 січня 2024 року.

25 січня 2024 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи. З матеріалами справи ОСОБА_1 ознайомився в суді 25 січня 2024 року, що підтверджується відповідним записом останнього на власній заяві, про дату судового засідання був обізнаний. (а.с.19)

30 січня 2024 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Гонтара В.М. про відкладення розгляду справи у звязку з необхідністю ознайомитися з матеріалами справи в системі "Електронний суд". Копії матеріалів справи в електронному вигляді доставлено до електронного кабінету захисника Гонтара В.М. 30 січня 2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с.28). Судове засідання було відкладено на 14 лютого 2024 року.

14 лютого 2024 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Гонтара В.М. про відкладення розгляду справи у звязку із зайнятістю в інших судових засіданнях. Судове засідання було відкладено на 21 лютого 2024 року.

21 лютого 2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Гонтар В.М. подав до суду чергове клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із зайнятістю в інших судових засіданнях. Крім того, просив допитати як свідків працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення та гр. ОСОБА_3 , який надавав письмові пояснення.

ОСОБА_1 в судові засідання 30 січня, 14 лютого та 21 лютого 2024 року без поважних причин не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать довідки про доставку судових повісток у формі СМС. В письмових поясненнях, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 зазначив, що свою вину у вчиненні домашнього насильства психологічного характеру він не визнає.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п. 53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.89 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Задовольняючи попередні клопотання сторони захисту суд надав достатньо часу ОСОБА_1 та його захиснику підготуватися до захисту від обвинувачення та надати письмові пояснення, заперечення, докази, тощо. Проте, за час перебування справи про адміністративне правопорушення в суді ОСОБА_1 не скористався своїм правом надати письмові пояснення по справі чи заперечення своєї вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Суд вважає, що неявка особи, відносно якої складено протокол, не перешкоджає розгляду справи, оскільки його участь не є обовязковою, а для подачі своїх заперечень/зауважень та клопотань судом було надано достатньо часу. Клопотання про відкладення судових засідань через неможливість захисника прибути у судове засідання, та повторна неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, без поважних причин дає суду підстави вважати, що має місце неналежна процесуальна поведінка сторони захисту з метою затягування розгляду справи, що безумовно призводить до необґрунтованого затягування строків розгляду справи.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності з метою ухилення від відповідальності, відповідно ч.2 ст.268 КУпАП, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнов проти України", згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.

З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про чергове відкладення розгляду справи. Відповідно до ст. 268 КУпАП неявка захисника та належно повідомленої про судовий розгляд особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи.

21 лютого 2024 року потерпіла ОСОБА_2 подала до суду письмові пояснення, у яких зазначила, що вона заперечує проти заяви захисника Сердітова С.М. про відкладення судового засідання, оскільки ОСОБА_1 третій раз без поважних причин до суду не зявився, тому просила розгляд справи провести без його участі. Крім того, потерпіла ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_1 вчиняв щодо неї насильство психологічного та фізичного характеру, що також підтверджується наданими нею фото- та відео- записами.

Вислухавши пояснення потерпілого, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з огляду на наступне.

Суд зазначає, що положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 ставиться в провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Диспозицією частини першої статті 173-2 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, що тягне за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 "Про запобігання та протидію домашньому насильству" (далі Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 частини першої цієї ж статті визначено, що: психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи

Стаття 3 Закону визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін.

Отже, для правильної кваліфікації дій особи за статтею 173-2 КУпАП у виді психологічного насильства необхідною умовою є встановлення не лише застосування кривдником образливих, зокрема нецензурних слів до потерпілої особи, а установлення факту, що такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Згідно з вимогами ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідженими в судовому засіданні доказами доведено, що ОСОБА_1 30 листопада 2023 року вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_2 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Даний висновок суду об`єктивно підтверджується наступними доказами:

- даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №236199 від 01.12.2023, відповідно до якого, 30 листопада 2023 року о 23 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою та бив потерпілу по голові та руках;

- рапортом чергового ВП №1 (м.Світловодськ), з якого видно, що 30.11.2023 о 23:32 год. потерпіла ОСОБА_2 звернулася до служби 102 із повідомленням про те, що її чоловік ОСОБА_1 вчиняє щодо неї домашнє насильство;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.12.2023;

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та поясненнями наданими в суді про те, що 30.11.2023 року ОСОБА_1 вчиняв щодо неї насильство психологічного та фізичного характеру (в ході сварки ОСОБА_1 почав бити її по руках та голові, ображати нецензурною лайкою та принижувати), а також наданими потерпілою -фото та -відео доказами, що узгоджуються з її поясненнями. Ставити під сумнів обєктивність пояснень потерпілої ОСОБА_2 у суду немає.

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 з яких видно, що останній не заперечує факт наявності 30.11.2023 року сварки (конфлікту) з його дружиною ОСОБА_2 , в процесі якого, з його слів, ОСОБА_2 намагалася вчинити з ним бійку.

Пояснення свідка ОСОБА_3 , що містяться у справі, суд не приймає до уваги, оскільки про наявність такого свідка у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено. Крім того, з письмових пояснень ОСОБА_3 видно, що останній у день вчинення правопорушення 30.11.2023 приблизно о 21 год. 00 хв. покинув домоволодіння ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , і що відбувалося в подальшому він не бачив, тоді як з протоколу про адміністративне правопорушення та звернення потерпілої до служби 102 вбачається, що правопорушення було вчинено приблизно о 23 год. 00 хв. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника Гонтара С.М. від 21.02.2024 про допит як свідка ОСОБА_3 .

Також в своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що внаслідок вказаних подій його стан був емоційно та психологічно не стабільний через те, що ОСОБА_2 звинувачувала його перед поліцією, що начебто він вчиняв відносно неї домашнє насильство. Суд зазначає, що свобода від насильства це одне із основних прав людини. При цьому, для складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не має значення поведінка потерпілої сторони. Крім того, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості у законний спосіб захищати свої права та свободи, у разі порушення їх потерпілою ОСОБА_2 .

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративні правопорушення, не вбачає будь-яких підстав сумніватися в їх необ`єктивності.

Наявні докази повністю узгоджуються між собою, поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та не спростовують правомірності дій інспектора поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення не вбачається.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суддя прийшов висновку, що вина гр. ОСОБА_1 у скоєному ним адміністративному правопорушенні, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП, доведена у повному обсязі.

Враховуючи особу правопорушника, характер вчинення адміністративного правопорушення, суддя вважає, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 22, 23, 33, ч. 1 ст. 173-2, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Штраф сплатити за реквізитами: Отримувач коштів Світловодське УДКСУ, Код отримувача(код за ЄДРПОУ) 37918230, Банк отримувача Казначейство України(ЕАП), Рахунок отримувача UA0011563.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня отримання постанови. У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова направляється для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Судовий збір сплатити на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача(код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України(ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації, доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора та може бути звернута до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Ю.С. Мельничик

Згідно з оригіналом