Справа № 467/343/24
Провадження № 3/467/177/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Кологривої Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Скорнякової С.В.,

особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чабани Хмельницького району Хмельницької області, місце проживання: АДРЕСА_1 , військовослужбовець, стрільця 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , солдат, ІПН НОМЕР_2 ,

за ч. 3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Статтею 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ «Про оборону» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Отже, умовою особливого періоду є введення воєнного стану в Україні.

Відповідно до статті 2 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

На підставі вищевикладеного, та у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 24 лютого 2022 року, в Україні діє особливий період по теперішній час.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23 вересня 2023 року № 272, солдат ОСОБА_1 проходить військову службу по мобілізації на посаді стрільця 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

10 березня 2024 року т.в.о. командира 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 молодшим сержантом ОСОБА_2 близько 19 год. 40 хв. на території військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 солдат ОСОБА_1 був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: стійким запахом алкоголю, поведінкою, що не відповідає обстановці, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП в розташуванні 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 . Після цього, солдата ОСОБА_1 було доставлено до КНП «Братська лікарня» Миколаївської області для медичного огляду з метою виявлення ознак алкогольного чи іншого сп`яніння. За результатами проведення медичного огляду та відповідно до Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10 березня 2024 року у солдата ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 , в порушення вимог ст. 11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебував під час виконання службових обов`язків в стані алкогольного сп`яніння в умовах воєнного стану, тобто вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнав та пояснив, що дійсно вчинив адміністративне правопорушення за обставин викладених у протоколі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності приходжу до наступного.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в Україні особливий період настав з дня набрання чинності Указу виконуючого обов`язки Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», який продовжено Указом Президента України від 14.01.2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», та Указом Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію».

Згідно з вимогами ч. 3, 8 ст. ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», часткова мобілізація може проводитись в окремих місцевостях держави, а також стосуватися певної частини національної економіки Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

З моменту оголошення мобілізації чи введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях настає особливий період функціонування економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Згідно статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303/2014, затвердженим Законом України від 01 березня 2014 року № 1126-VІ, в Україні оголошено часткову мобілізацію, отже з того часу настав особливий період.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, в Україні введений воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року станом на 30 діб.

В подальшому, воєнний стан неодноразово був продовжений, в тому числі Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 27.07.2023 року № 3275-IX, яким затверджений Указ Президента України від 26.07.2023 року № 451/2023 та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 року № 3429-IX, яким затверджений Указ Президента України від 06.11.2023 року № 734/2023 та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2024 року № 3564-IX, яким затверджений Указ Президента України від 5 лютого 2024 року № 49/2024 та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Таким чином, в державі діє особливий період до теперішнього часу.

Згідно з вимогами ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, який затверджено Законом України К548-XIV від 24.03.1999 року, військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватись правил і військового вітання, ввічливості й поведінки.

Відповідно до вимог ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно п. 7 розділу ІІ наказу Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 «Про затвердження інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються:

- протоколом про адміністративне правопорушення;

- поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративним правопорушенням, в розумінні частини третьої статті 172-20 КУпАП, є розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився з використанням спеціальних технічних засобів, а саме: за допомогою алкотесту Алкофор 505, прилад номер 20195.

Із роздруківки результату огляду видно, що результат огляду складає 0.916 промілє. Роздруківка тестування на алкоголь до протоколу підписана особою, яка проходила тестування, ОСОБА_1 та посадовою особою, що проводила огляд.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується: протоколом серії А7073 № 18 про військове адміністративне правопорушення від 11.03.2024 року; медичним оглядом на стан сп`яніння КНП «Братська лікарня» № 18 від 10.03.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння: гостра інтоксикація внаслідок вживання етилового спирту, рапортом командира 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_2 , рапортом командира з 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_3 , довідкою військової частини НОМЕР_1 про перебування ОСОБА_1 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 ; копією військового квитка ОСОБА_1 та поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним в судовому засіданні.

Враховуючи характер та обставини вчинення адміністративного правопорушення, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, який негативно характеризується за місцем несення служби, суд вважає достатнім призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в межах, передбачених санкцією частини третьої статті 172-20 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись статтями 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Роз`яснити особі, притягнутій до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений ним не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Після закінчення строку для добровільної сплати штрафу, постанова підлягає примусовому виконанню та надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби, у зв`язку з чим, з порушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Т.М. Кологрива