Справа № 550/1366/23
Провадження № 3/550/17/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року смт. Чутове

Суддя Чутівського районного суду Полтавської області Хоменко Д.Є., розглянувши об`єднану справу, яка надійшла від СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області, про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2, ч. 2. ст. 187 КУпАП, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , раніше протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не притягувався, за ч. 1 ст. 187 КУпАП притягувався 28.09.2023

в с т а н о в и в:

30.10.2023 близько 20 год 30 хв ОСОБА_1 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , маючи намір навмисного вчинення дій психологічного характеру, скоїв домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурними словами,намагався вчинити бійку, на зауваження не реагував, чим заподіяв шкоду психологічного насильства та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того 24.12.2023 близько 19 год 30 хв ОСОБА_1 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , маючи намір навмисного вчинення дій психологічного характеру, скоїв домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурними словами, чим заподіяв шкоду психологічного насильства та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також 25.12.2023 близько 14 год 30 хв ОСОБА_1 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , маючи намір навмисного вчинення дій психологічного характеру, скоїв домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чим заподіяв шкоду психологічного насильства та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також ОСОБА_1 , який згідно постанови Чутівського районного суду Полтавської області від 02.03.2023 перебуває під адміністративним наглядом та відносно якого були встановлені обмеження, а саме заборона залишати будинок, в якому проживає, з 22 год до 06 год наступного дня, 13.01.2024 о 22 год 32 хв був відсутній за місцем свого проживання, чим порушив правила адміністративного нагляду як особа щодо якої встановлено такий нагляд, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчинених адміністративних правопорушеннях визнав частково. Вказав, що погоджується зі складеними відносно нього протоколами про адміністративні правопорушення від 30.10.2023 (по факту скоєння ним домашнього насильства) та від 17.01.2024 (по факту порушення адміністративного нагляду). При цьому ОСОБА_1 категорично заперечував обставини щодо скоєння ним домашнього насильства, що мало місце 24 та 25 грудня 2023 року, зокрема вказав, що 24 грудня 2023 року він дійсно був вдома, хоча не вчиняв домашнього насильства, а 25 грудня 2023 року взагалі поїхав на роботу (вахтовим методом).

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та свідків, суддя зазначає наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі Закон).

Відповідно до статті 1 Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

З вищевикладеного випливає, що однією з кваліфікуючих ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП є вчинення, в тому числі, домашнього насильства в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа.

Також відповідальність за ч. 2 ст. 187 КУпАП настає за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 969738 від 30.10.2023, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 949310 від 24.12.2023, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 022568 від 17.01.2024, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 949250 від 25.12.2023, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_3 , постановою Чутівського районного суду Полтавської області від 28.09.2023, рапортами СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області про реєстрацію повідомлень про вчинення правопорушень.

При цьому допитані в судовому засіданні поліцейські ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили обставини, що мали місце до складання відповідних протоколів про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за скоєння ним домашнього насильства, що мало місце в період 24.12.2023-25.12.2023. Разом з тим, працівники поліції зазначили, що були зареєстровані відповідні повідомлення про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, після чого власне поліція і прибувала на місце пригоди і з`ясовувала усі обставини. Водночас у зазначених випадках ОСОБА_1 перебував безпосередньо вдома, за місце проживання.

Крім того суд вказує, що наявні протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складені уповноваженою державою особою, і в матеріалах справи відсутні докази оскарження дій посадової особи, що його складала, в порядку, передбаченому чинним законодавством. Також в матеріалах справи наявні електронні рапорти з бази Армор від 24.12.2023 року та 25.12.2023 року до яких долучені фотознімки гр. ОСОБА_1 у вказані періоди часу, що спростовує позицію останнього щодо відсутності його 25.12.2023 року за місцем мешкання по причині вибуття на роботу вахтовим методом.

При цьому суддя критично ставиться до показань ОСОБА_1 , наданих в попередньому судовому засіданні, щодо того, що він 25.12.2023 перебував на роботі (вахтовим методом) до 02.01.2024 (включно), оскільки не надано доказів на підтвердження зазначених обставин.

Водночас суд зазначає, що невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є обраним способом захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

При цьому ОСОБА_1 не надав суду доказів на спростування своєї вини у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення.

Таким чином, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч. 2 ст. 187 КУпАП, є доведеною повністю.

Обираючи вид стягнення правопорушникові, враховується характер вчинених правопорушень, особа правопорушника, ступінь його вини та майновий стан.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, на правопорушника необхідно накласти адміністративне стягнення, що передбачено санкціями ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч. 2 ст. 187 КУпАП, що вважаю достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Згідно положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн.

Разом з тим, суддя вказує, що відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, приймаючи до уваги, що правопорушення, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №969738, вчинене 30.10.2023, то суддя позбавлений можливості розглянути справу у строки, передбачені ст.38 КУпАП, згідно якої адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу, про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочато підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився строк, передбачений ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 36, 38, 40-1, 173-2, 187, 247, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.173-2, ч. 2 ст. 187 КУпАП, і застосувати до нього стягнення:

- за ч. 1 ст.173-2 КУпАП - у виді 40 (сорока) годин громадських робіт;

- за ч. 2 ст. 187 КУпАП - виді 15 (п`ятнадцяти) діб адміністративного арешту

Відповідно до ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді 15 (п`ятнадцяти) діб адміністративного арешту.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605,60 грн на рахунок отримувача: UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Провадження по справі стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП (згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №969738), закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.Є. Хоменко