КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 753/17404/23

номер провадження: 33/824/61/2024

Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Щеннікової Ганни Олегівни та адвоката Леляка Ярослава Олександровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Щеннікової Ганни Олегівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Дарницького районного міста Києва від 13 листопада 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дарницького районного міста Києва від 13 листопада 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, адвокат Щеннікова Г.О. подала в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову судді Дарницького районного міста Києва від 13 листопада 2023 рокуу справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом або експлуатував його. Єдиним доказом у справі є відеозапис з нагрудної бодікамери №470658, 472393, при дослідженні якого було встановлено, що відеозапис розпочинається з наближення поліції до автомобіля марки «Nissan», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , та зупиняють його. Під час зупинки автомобіля за його кермом перебував не ОСОБА_1 , а інша особа - ОСОБА_2 .

Вказує, що суддею першої інстанції не надано оцінки показам свідка ОСОБА_2 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона їхала за кермом автомобіля «Nissan» та підтвердила факт того, що на світлофорі автомобіль заглох, ОСОБА_1 вийшов з автомобіля щоб його підштовхнути, після чого він повернувся в автомобіль, яким керувала ОСОБА_2 .

Зазначає, що згідно з п.7 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи щодо неупередженості яких є сумніви.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисників - адвоката Щеннікової Г.О. і адвоката Леляка О.В., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначені завдання реалізуються шляхом вчинення низки процесуальних дій органами (посадовими особами), уповноваженими розглядати справи про адміністративні правопорушення. Передусім це з`ясування наявності факту вчинення правопорушення, установлення особи, що вчинила правопорушення, чи винна ця особа і чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що даних вимог закону суддею першої інстанції дотримано не було.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №498722 від 16 вересня 2023 року ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він керування автомобілем «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 , в місті Києві по вул.Тепловозна, Харківське шосе, з ознаками алкогольного сп`яніння, однак від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Однією з головних умов огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння є не лише наявність достатніх підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а й та обставина, що він у такому стані керував транспортним засобом. Тобто, перебування особи в стані сп`яніння повинно бути в нерозривному зв`язку з керуванням цією особою транспортним засобом в такому стані.

Разом з тим, суддею першої інстанції, всупереч положень ст.280 КУпАП, не було достеменно встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із подальшими змінами), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Обґрунтовуючи рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя місцевого суду послався на докази, які містять:

протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №498722 від 16 вересня 2023 року, згідно з яким встановлено, що 16 вересня 2023 року о 02 год 35 хв. в місті Києві по вул.Тепловозна, Харківське шосе, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя. Від огляду на стан сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку (а.с.1);

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 вересня 2023 року (а.с.2);

пояснення поліцейських ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

відеозаписи з нагрудних камер поліцейських №470658, 472393 (а.с.5).

Однак з наведеним погодитись безспірно не можливо з таких підстав.

Так, протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зважаючи на викладене та враховуючи позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо протоколу про адміністративне правопорушення, висловлену в рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації», суд приходить до висновку про те, що протокол не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Наявні у матеріалах справи відеозаписи із нагрудних камер поліцейських, які були досліджені апеляційним судом, неможливо визнати у якості належних доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки на вказаних відеозаписах факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не зафіксований. Відеокамери фіксували рух автомобіля «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 , його зупинку та подальше спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 . При цьому, з даних відеозаписів чітко вбачається, що ОСОБА_1 після зупинки автомобіля вийшов із пасажирського місця автомобіля.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що пояснення працівників поліції Дармограй Р.В. та ОСОБА_5 , на які послався суддя першої інстанції у оскаржуваній постанові, не можуть вважатися належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР та у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки відповідно до п.7 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Вичерпний перелік процесуальних джерел доказів, а саме, будь-яких фактичних даних, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, визначений у ч.1 ст.251 КУпАП.

Правовий аналіз указаної правової норми дає підстави стверджувати про те, що пояснення працівників поліції не є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, із наявних у справі відеозаписів із нагрудних камер поліцейських неможливо зробити беззаперечний висновок про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Більше того, надані відеозаписи повністю спростовують пояснення працівників поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо керування автомобілем саме ОСОБА_1 . Наведене указує на неналежність відеозапису, як доказу вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, із відеозапису судового засідання в суді першої інстанції від 06 листопада 2023 року, в якому було допитано в якості свідка ОСОБА_2 , вбачається, що вона повідомляла, що саме вона перебувала за кермом автомобіля «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 .

Крім того, з вказаних вище відеозаписів з нагрудних камер поліцейських №470658, 472393 чітко вбачається, що після зупинки працівниками поліції автомобіля «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом перебувала жінка.

Вищенаведені обставини дозволяють зробити висновок про те, що матеріали справи не містять і під час апеляційного розгляду не було беззаперечно встановлено та підтверджено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, у зв`язку з чим відсутні докази на спростування доводів, які викладені в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

У відповідності до п.43 рішення ЄСПЛ від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Між тим, згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приймаючи до уваги наведене та відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена у поза розумний сумнів.

За таких обставин, апеляційна скарга адвоката Щеннікової Г.О., подана в інтересах ОСОБА_1 , підлягає задоволенню, а постанова судді Дарницького районного міста Києва від 13 листопада 2023 року - скасуванню, із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Щеннікової Ганни Олегівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Дарницького районного міста Києва від 13 листопада 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі щодо нього - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М.Верланов