Шаргородський районний суд
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року

м. Шаргород

Справа № 152/148/24

Провадження № 3/152/149/24

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Соколовська Т.О., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

- за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №774927 від 17.01.2024: «16.01.2023 р. о 16 год.30 хв. в с. Рахни - Лісові по вул. Гагаріна, біля кафе «Домашня кухня» гр. ОСОБА_1 наніс тілесні ушкодження гр. ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 від СМЕ проходження відмовляється) чим порушив громадський порядок і спокій громадян».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 173 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення при обставинах викладених у протоколі про адміністративне правопорушення не визнав і пояснив, що подія відбувалася 16.01.2024, а не 16.01.2023, і не в громадському місці, а вдома у ОСОБА_2 , де вони разом вживали спиртні напої, а потім останній звинуватив його у викраденні мобільного телефону, через що між ними виникла суперечка та штовханина.

В якості доказів підтвердження факту хуліганства до матеріалів справи долучено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №774927 від 17.01.2024 (а.с.2), рапорт чергового Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області від 18.01.2024 (а.с.3) та письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (а.с.4, 6).

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

КУпАП визнає відсутність у діянні складу (сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак) адміністративного правопорушення як обставини, що виключають провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Адміністративна відповідальність за ст.173 КУпАП настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст.173 КУпАП є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого вказаною статтею, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП через відсутність всіх складових даного виду адміністративного правопорушення, зокрема об`єкту (суспільних відносини у сфері громадського порядку), об`єктивної сторони (нецензурна лайка в громадських місцях, образливе ставленні до громадян та інші дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян) та суб`єктивної сторони (усвідомлення особою, що її протиправними діями порушується громадський порядок).

Крім того відомості про адміністративне правопорушення зазначені в протоколі серії ВАВ №774927 від 17.01.2024 не відповідають матеріалам справи.

Так, з копії рапорту чергового Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області від 18.01.2024 вбачається, що 16.01.2024 до чергової частини Тульчинського РВП по телефону надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що біля 16 години до нього прийшли односельчани ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Після розпиття спиртних напоїв ОСОБА_1 спричинив ОСОБА_2 тілесні ушкодження, також з будинку зник його мобільний телефон, яким, на думку заявника міг заволодіти ОСОБА_1 (а.с.3).

Будь якого процесуального рішення по фактах, викладених у повідомленні ОСОБА_2 про вчинення щодо нього кримінального правопорушення до матеріалів адміністративного правопорушення ДОП СП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області Дерев`яга С.О., який складав протокол про адміністративне правопорушення, не долучив та не прийняв передбачених законом заходів по встановленню істини по справі. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що адмінправопорушення вчинено 16.01.23 р., поряд з цим з рапорту та письмових пояснень вбачається, що адміністративне правопорушення вчинено 16.01.2024.

Поряд з цим сам протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 по справі № 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Постановою судді від 30.01.2024 даний адміністративний матеріал буд повернутий Тульчинському РВП ГУНП України у Вінницькій області для належного оформлення, проте повернувся до суду без виконання постанови, з тими ж самими доказами.

Згідно ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом вищезазначених вимог закону висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

В судовому засіданні не було встановлено об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП інкримінованого ОСОБА_1

КУпАП визнає відсутність у діянні складу (сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак) адміністративного правопорушення як обставини, що виключають провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст.ст.7, 9, 245, п.1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 266, 280, 283, 284, 287, 289, ч.2 ст.294 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Суддя: Т.О. Соколовська