Справа № 711/8155/23
Номер провадження 3/711/20/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси Олійник В.М., за участю секретаря Вдовіченко Р.В., особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та її представника адвоката Дона В.О.,

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протокол серії ААД № 625525 та серії ААД № 625663), про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючої, РНОКПП,

до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси перебувають на розгляді адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 625563 встановлено, що 30.10.2023 року о 21.27 год. в м.Черкаси по вул. Кобзарська, 1а, водій транспортного засобу автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. р НОМЕР_1 ОСОБА_1 , не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, не дотрималася безпечної дистанції, у результаті чого здійснила наїзд на перешкоду, а саме стіну, у наслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила п.12.1, 2.3.б ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 625525 встановлено, що 30.10.2023 року о 21.27 год. в м.Черкаси по вул. Кобзарська, 1а, ОСОБА_1 керувала автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. р НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовилася, чим порушила п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Правопорушниця ОСОБА_1 , вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнала. Пояснила, що 30.10.2023 року вони святкували день народження куми. Святкування відбувалося в їх з чоловіком гаражі. Після того, як вони провели гостей та повернулися до гаражу, то там на них вже чекали дві патрульні машини. Працівники поліції почали звинувачувати її в ДТП та зазначили, що вона керувала автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Свою причетність до ДТП та керування автомобілем заперечує, оскільки вона не має прав для керування транспортними засобами та не має машини.

Представник особи стосовно якої складено протоколи про адміністративні правопорушення адвокат Дон В.О., в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 вину у чиненні адміністративних правопорушень не визнає в повному обсязі. Вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вини останньої. Зазначив, що підставою для складення адміністративних протоколів в даній справі є начебто керування його довірителькою ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ-2106, д.н. НОМЕР_2 , на підтвердження чого надано відео з гаражного кооперативу. На диску містяться декілька відеозаписів, які є не безперервними, а тому виникають обґрунтовані сумніви в належності та допустимості такого доказу, як відеозапис події правопорушення. Враховуючи викладене просить суд провадження стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи стосовно якої складено протокол про адміністративне праворушення ОСОБА_1 та її представника адвоката Дона В.О., дослідивши письмові матеріали справи, відео долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, приходжу до наступних висновків.

Суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст.1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Відповідно до вимог п.1.4 ПДР України - кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконують ПДР України.

Відповідно до п.2.3 б ПДР України - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.12.1 ПДР України - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

В судовому засіданні досліджено відеозапис з камер спостереження гаражного кооперативу, що розташований за адресою: м.Черкаси, вул.Кобзарська, 1А, який долучено до матеріалів справи. В ході перегляду відео встановлено, що на території вказаного гаражного кооперативу рухається автомобіль ВАЗ 21063 д.н.з. р НОМЕР_1 , який здійснює зіткнення зі стіною. Після ДТП із-за керма даного транспортного засобу виходить жінка, а саме ОСОБА_1 та в подальшому за кермо вказаного автомобіля сідає чоловік та їде по території гаражного кооперативу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що саме недотримання водієм ОСОБА_1 п.2.3.б та п.12.1 ПДР України і призвело до пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Крім того, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

У ході здійснення судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до п.2.5 постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 року водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять.

Наданий до суду протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 625525, на думку суду відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки в ньому зазначено наявні у ОСОБА_1 на момент керування автомобілем та спілкування з працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, а також зазначено, що огляд вона пройти відмовилася.

Зазначена у протоколі інформація співпадає з обставинами, зафіксованими на долучених до протоколів відеофайлах, зокрема, як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так і пропозицію поліцейського пройти огляд, як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі ЧОНД, від чого остання відмовилася. Тобто, працівником поліції отримано відмову від огляду на стан алкогольного сп`яніння з боку ОСОБА_1 під час безперервної відео фіксації на нагрудні камери, що утворює склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частина друга статті 266 КУпАП (в редакції Закону України від 16.02.2021 №1231-IX, що діє з 17.03.2021) передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП).

Відповідно до п.п.1, 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до п.2 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п.3 Розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.п.6, 7 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

На думку суду, словосполучення в законі «Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння….» охоплює повністю процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, тобто як фіксацію огляду так і фіксацію процедури відмови водія від огляду.

Тож, після набуття законом чинності, працівникам поліції дозволяється проводити огляд на стан сп`яніння без свідків. При цьому, доказами має бути відеофіксація огляду. Обов`язок присутності свідків виникає лише у разі, якщо працівник поліції не має відеореєстратора чи іншого технічного засобу відеозапису, а тому суд визнає відеозапис наданий суду, належним доказом.

З протоколу про адміністративне праворушення серії ААД № 625525 вбачається, що в результаті проведеного поліцейським огляду виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та зазначено підозру у перебуванні останньої в стані алкогольного сп`яніння. В зв`язку з чим ОСОБА_2 було запропоновано пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою спеціального приладу Драгер або проїхати до медичного закладу, а саме до КЗ ЧОНД, від чого остання відмовилася, що підтверджується наданим відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.

З огляду на вище викладене, огляд проведений у відповідності до ст.266 КУпАП, а поведінку правопорушниці суд оцінює як умисні, цілеспрямовані дії на ухилення від проходження медичного огляду, і які не пов`язані з іншими обставинами.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам ст.266 КУпАП та п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.

Суд зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП настали в момент її фактичної відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, так і в медичному закладі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які, на переконання суду, є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Враховуючи викладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Її вина у вчиненні адміністративного правопорушення в повному обсязі підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме:

-протоколами про адміністративне правопорушення ААД № 625525 та серії АА № 652663;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого 30.10.2023 року о 22.50 у водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті проведеного огляду виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода;

-копією схеми місця ДТП від 30.10.2023;

-рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 4 БУПП в Черкаській області сержанта поліції Р.В. Пасіки, згідно якого, 30.10.2023 року під час виконання службових обов`язків близько 21.40 год. отримали виклик за адресою: м.Черкаси, вул. Кобзарська, 1а «ДТП без потерпілих». Прибувши на місце виклику, було виявлено тз ВАЗ 21063 з д.н.з. р НОМЕР_1 , який стояв поруч гаражних кооперативів, що за адресою: м.Черкаси, вул.Кобзарська, 1А та біля даного транспортного засобу було виявлено двох осіб о саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які знаходячись поруч з вищевказаним тз в стані алкогольного сп`яніння та повідомили, що це їх транспортний засіб. В подальшому звернулись до заявника, останній повідомив, що з камер відеонагляду є відео момент ДТП, також у заявника було відібрано пояснення стосовно даної події. Перевіривши відео, було встановлено, що за кермом даного транспортного засобу під час ДТП була ОСОБА_1 та після наїзду на стіну за кермо сів її співмешканець ОСОБА_3 , який з`їхав з місця ДТП до свого гаражу. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку громадянка ОСОБА_1 відмовилася, тому на дану громадянку було складено протокол за ст.124 серії ААД 625663, протокол за ч.1 ст.130 КУпАП серії ААД № 625525 та оскільки дана громадянка не має посвідчення водія та відповідної категорії було винесена постанова за ч.2 ст.126 КУпАП серії БАТ 8047598. В подальшому оскільки громадянин ОСОБА_3 не мав при собі документів під час військового стану, поводив себе зухвало та порушив ПДР, був затриманий із застосуванням кайданок відповідно до ст.45 ЗУ «Про національну поліцію» та доставлений до ЧРУП для складання адміністративних матеріалів. Оскільки даний громадянин також керував вищевказаним транспортним засобом та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП серії ААД № 625526 та протокол про адміністративне затримання серії АА 010250 та оскільки гр. ОСОБА_3 був затриманий, було повідомлено безоплатну правову допомогу;

-письмовими поясненнями ОСОБА_4 , згідно яких 30.10.2023 року в м.Черкаси близько 21.27 за адресою: вул.Кобзарська 1А, він став свідком того, що невідома особа, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21063 д.н.з. р НОМЕР_1 скоїла ДТП - в`їзд в стіну. Переглянувши камери відеонагляду, було встановлено, що за кермом даного тз була особа жіночої статі, які в подальшому з`їхали з місця ДТП та попрямували в невідомому напрямку;

-актом фіксації пошкодження майна ПП «Діо Електротехніка» № 1 від 31.10.2023;

-довідкою ст. інспектора з ОД відділу АП УПП в Черкаській області Р.Боко від 31.10.2023, згідно якої ОСОБА_1 посвідчення водія не отримувалда;

-відеозаписом з камер спостереження гаражного кооперативу, що розташований за адресою: м.Черкаси, вул.Кобзарська, 1А, в ході перегляду якого встановлено, що на території вказаного гаражного кооперативу рухається автомобіль ВАЗ 21063 з д.н.з. р НОМЕР_1 , який здійснює зіткнення зі стіною. Після ДТП із-за керма даного транспортного засобу виходить жінка, а саме ОСОБА_1 та в подальшому за кермо вказаного автомобіля сідає ОСОБА_3 та їде по території гаражного кооперативу до гаража;

-відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, в ході перегляду якого встановлено, що після приїзду на виклик та перегляду відеозаписів з камер спостереження гаражного кооперативу, встановлено, що ОСОБА_1 керувала автомобілем ВАЗ 21063 з д.н.з. р НОМЕР_1 та потрапила в ДТП. В подальшому за кермо вказаного автомобіля сів ОСОБА_3 та з`їхав з місця ДТП, попрямувавши до гаражу. В ході спілкування з водієм ОСОБА_1 у неї були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, про що їй повідомлено та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, як на місці, так і проїхати до медичного закладу. Остання від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася.

Надані докази, не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.

Позицію сторони захисту, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом, повністю спростована в судовому засіданні, оскільки на відео долученому до матеріалів справи та яке досліджено в судовому засіданні, чітко видно, як автомобіль ВАЗ 21063 потрапляє в ДТП, після чого з нього виходить ОСОБА_1 , а за кермо сідає ОСОБА_3 та їде по території гаражного кооперативу. Тому таку позицію суд оцінює критично та сприймає її як таку, що направлена на уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність правопорушника обставин не вбачається.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, так у даному випадку стягнення необхідно накласти в межах санкції за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

З матеріалі справи вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді яких застосовується різний строк притягнення до відповідальності, зазначений ст.38 КУпАП.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП 30.10.2023 року, тобто кінцевий термін притягнення до відповідальності сплив, за дане правопорушення на час розгляду справи пропущений.

Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього кодексу.

Незважаючи на те, що в матеріалах справи містяться дані про вчинення ОСОБА_1 зазначеного в протоколі адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, суд закриває провадження по справі в даній частині.

Проте, враховуючи, той факт, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом потрапила в ДТП та після виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння відмовилася від проходження встановленого законом огляду на стан сп`яніння, чим грубо порушила правила дорожнього руху України, характер вчиненого правопорушення, особу порушниці ступінь її вини, вважаю за необхідне накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу, так як застосування до неї цього стягнення буде достатнім для її виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, без позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки остання не отримувала такого права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.36, 38, 124, ч.1 ст.130, 279, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України - закрити по закінченню строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та притягнути її до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 605,6 грн.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст.308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст.308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м.Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В. М. Олійник