Справа № 936/1269/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
08.02.2024 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та її захисника, адвоката Хохруна І.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Хохруна І. І.,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 13 грудня 2023 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України,
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.
Відповідно до постанови, 07.10.2023, об 11 год. 39 хв, у с. Розтока Мукачівського району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Mercedes-Benz 308D" д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, тремтіння пальців рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Разом з тим, 07.10.2023, об 11 год 39 хв, у с. Розтока Мукачівського району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Mercedes-Benz 308D" д.н.з. НОМЕР_1 , у якого пошкоджено вітрове скло (тріщина) в зоні роботи склоочисників, чим порушив приписи передбачені п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010, колеса транспортного засобу мають розбитий протектор на одній осі, чим порушив положення п. 31.4.5 г ПДР. Дане порушення ОСОБА_1 вчинив повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 4 ст.121 КУпАП.
В апеляційній скарзі адвокат Хохрун І. І. вказує на те, що постанова суду єнеобґрунтованою та незаконною, просить її скасувати. Зазначає, що наявні у матеріалах справи протоколи, складені відносно його підзахисного, не можна брати до уваги, оскільки такі не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП. Так, записи у протоколах зроблені нерозбірливим почерком, відомості про особу, уповноважену на складання протоколів, не записані друкованими літерами, у протоколах вказано недостовірні відомості про місце проживання ОСОБА_1 , фабула адміністративних правопорушень є некоректною, не розкрито її зміст у повному обсязі. При цьому зазначає, що місцевим судом у порушення вимог КУпАП, відредаговано фабули у протоколах, відтак внесено відповідні виправлення. Відеозапис, який міститься у матеріалах справи не є належним доказом, оскільки такий не засвідчений цифровим підписом, відомостей про технічний пристрій також немає. При цьому, апелянт вказує на те, що безперервність відеозйомки порушена, на відеозаписі відсутні дата та час запису, не зафіксовано рух автомобіля, не встановлено, за допомогою якого приладу проводилась відеозйомка. Апелянт також зазначає, що ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, що суперечить вимогам порядку та процедури направлення на освідування, що жодних свідків на місці події не було, що також вказує на недотримання поліцейськими приписів КУпАП та Інструкції. Звертає увагу також на те, що копії документів, які наявні у матеріалах справи не мають юридичної сили і не можуть вважатися належними та допустимими доказами у справі. Апелянт вважає, що окрім іншого поліцейським не складався акт відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання, фототаблиця, наявна у матеріалах справи, не відображає відомостей про пошкодження вітрового скла. Стверджує, що протоколи про адміністративні правопорушення складені за відсутності ОСОБА_1 , відповідно жодних копій йому не вручено, не роз`яснено прав на отримання правової допомоги, факт присутності ОСОБА_1 при складання протоколів не зафіксований на відеозаписі. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та її захисника, адвоката Хохруна І.І., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
При оцінці доводів апеляційної скарги про незаконність судового рішення апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно правових актів.
Так, відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Як зазначено у ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами, як наголошується у ст. 251 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 121 та ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративного правопорушення, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема такими.
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №341545, 07.10.2023, о 11 год 39 хв, у с. Розтока Мукачівського району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Mercedes-Benz 308D" д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, тремтіння пальців рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №341547, 07.10.2023, о 11 год 39 хв, у с. Розтока Мукачівського району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Mercedes-Benz 308D" д.н.з. НОМЕР_1 , у якого пошкоджено вітрове скло (тріщина) в зоні роботи склоочисників, чим порушив п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010, колеса транспортного засобу мають розбитий протектор на одній осі, чим порушив п. 31.4.5 г ПДР. Дане порушення ОСОБА_1 вчинив повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 4 ст.121 КУпАП.
Копіями постанов про накладення адміністративного стягнення серії БАД №594586 від 07.10.2023 та серії ЕАС №6788265 від 06.04.2023, підтверджується, що 07.10.2023 ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Mercedes-Benz 308D" д.н.з. НОМЕР_2 , а також повторність правопорушення, передбаченого ст.121 КУпАП.
Розпискою ОСОБА_2 підтверджується те, що останній зобов`язується взяти на зберігання транспортний засіб марки "Mercedes-Benz 308D" д.н.з. НОМЕР_1 у зв`язку з тим, що у водія ОСОБА_1 наявні очевидні ознаки алкогольного сп`яніння (а. с. 8).
У матеріалах справи містяться фотозображення автомобіля марки "Mercedes-Benz 308D" д.н.з. НОМЕР_2 із виявленими пошкодженнями вітрового скла та різними протекторами коліс на одній осі (а. с. 11).
Вказані у протоколах обставини підтверджуються відеоматеріалом, який міститься на DVD-диску, на якому зафіксовано момент зупинки автомобіля марки "Mercedes-Benz 308D" д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 та факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Так, на відеозаписі відображено, що враховуючи наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей) працівники поліції запропонували йому пройти освідування у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відповів категоричною відмовою, аргументуючи це тим, що до закладу охорони здоров`я йому їхати далеко (а. с. 4).
Вищенаведені докази, які є належними та допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень під час їх збирання у ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2. 5 Правил дорожнього руху України, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, а також приписів п. 31.4.5 г ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що поліцейські, які склали протоколи про адміністративні правопорушення, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були упереджені під час спілкування та при направленні ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а відтак при складанні протоколів за ознаками передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 4 ст. 121 КУпАП адміністративних правопорушень, що у них були підстави для фальсифікації протоколів чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не посилається сторона захисту в апеляційній скарзі.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість поліцейських у результатах розгляду справи, - у підтвердження цього немає жодних доказів не лише у матеріалах справи, такі не додано до апеляційної скарги й на такі не посилається сторона захисту в апеляційній скарзі і не посилалась під час її розгляду.
Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно диспозиції ч.4 ст. 121 КУпАП адміністративним правопорушенням є Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, а саме керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Апеляційним судом відхиляються як такі, що не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги про те, що наявні у матеріалах справи протоколи, складені відносно ОСОБА_1 , не можна брати до уваги, оскільки такі не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП: записи у протоколах зроблені нерозбірливим почерком, відомості про особу, уповноважену на складання протоколів, не записані друкованими літерами, у протоколах вказано недостовірні відомості про місце проживання ОСОБА_1 , фабула адміністративних правопорушень є некоректною, не розкрито її зміст у повному обсязі.
Дослідивши зміст наявних у матеріалах справи протоколів про адміністративне правопорушення, складених відносно ОСОБА_1 , апеляційний суд констатує, що вказані процесуальні документи та додані до них матеріали складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому, протоколи про адміністративне правопорушення підписані поліцейськими, які їх склали, які своїм підписом підтвердили, що ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.
Зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №341545 ознаки алкогольного сп`яніння почервоніння очей, тремтіння пальців рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота, виявлені працівниками поліції 07 жовтня 2023 року в ОСОБА_1 в розумінні п.п.1,2 п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність у діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №341545, ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що власне підтвердив особисто у суді першої інстанції, про що свідчить зміст оскаржуваної постанови.
При цьому, за результатами перевірки на предмет належності доказу у справі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №341547, складеному за порушення ОСОБА_1 вимог п. 31.4.5 г ПДР України, апеляційний суд констатує, що такий повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
Тому, будь-які твердження відносно того, що наявні у матеріалах справи докази є неналежними, судом апеляційної інстанції відхиляються.
При цьому, жодних підстав для визнання слушними доводів апелянта про те, що протоколи про адміністративні правопорушення складені за відсутності ОСОБА_1 , відповідно жодних копій йому не вручено, не роз`яснено прав на отримання правової допомоги, факт присутності ОСОБА_1 при складання протоколів не зафіксований на відеозаписі, апеляційним судом не встановлено. Апеляційний суд бере до уваги те, що до апеляційної скарги сторона захисту не приєднала жодного доказу, який може свідчити про те, що поліцейський діяв всупереч закону при перевірці особи водія, направленні його на освідування, та зокрема під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, і що апелянт оскаржував дії працівників поліції, що фактично дає підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 погодився із законністю дій працівників поліції.
Такі, що не знайшли свого підтвердження є доводи апеляційної скарги про те, що місцевим судом у порушення вимог КУпАП, відредаговано фабули у протоколах, відтак внесено відповідні виправлення. Вказані твердження ґрунтуються на припущеннях, оскільки місцевим судом з`ясовано фактичні обставини справи на підставі наявних протоколів про адміністративне правопорушення, у яких викладені фабули повністю відповідають диспозиції як ч. 1 ст. 130 КУпАП, так і ч. 4 ст. 121 КУпАП.
Апеляційним судом розцінюються критично твердження апелянта про те, що працівниками поліції було не дотримано порядок та процедуру направлення ОСОБА_1 на освідування, оскільки йому не було запропоновано пройти огляд на місці зупинки.
Так, апеляційний суд звертає увагу на те, що процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду визначається Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України № 1103 від 17.12.2008.
Згідно п.п.2,3 цього Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.
З матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції дотримано вимоги вищевказаної Інструкції, оскільки матеріалами справи підтверджується те, що водій ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, відтак йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, відповідно до вимог законодавства. На переконання апеляційного суду, місцевим судом правильно враховано у тому числі пояснення інспектора поліції ОСОБА_3 , який у суді пояснив, що на балансі ВП №2 Мукачівського РУП ГУНП у З/о відсутній технічний засіб «Драгер» чи інший, яким допустимо вимірювати стан алкогольного сп`яніння, саме тому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, як це передбачено відповідними нормами закону.
Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейські не залучили свідків під час направлення водія на огляд, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Як вбачається з матеріалів справи працівниками поліції застосовувались технічні засоби відеозапису під час пред`явлення вимоги до ОСОБА_1 щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі та його відмова від освідування. Вказані обставини чітко зафіксовано на цифровому носії (СD диску), який долучений до матеріалів справи. Відтак присутність свідків із врахуванням вимог ст. 266 КУпАП не є обов`язковою з огляду на те, що здійснювалась відеофіксація технічними засобами.
Доводи апеляційної скарги про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним не може бути підставою для скасування постанови, оскільки на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Долучений до матеріалів справи відеозапис не містить даних, які би свідчили про те, що такий, у розумінні ст. 251 КУпАП, є неналежним доказом у справі.
Вказаний відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.
На відеоматеріалі зафіксована подія за участі ОСОБА_1 у хронологічній послідовності, що є підставою для висновку, про факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення як за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так і за ч. 4 ст. 121 КУпАП. Наданий відеозапис апеляційний суд оцінює в сукупності з іншими доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 та ч. 4 ст. 121КУпАП.
Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції розцінюються критично, позаяк такі мають формальний характер та зводяться до власної оцінки сторони захисту щодо фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів.
Апеляційний суд констатує, що апелянтом не наведено об`єктивних та переконливих відомостей, які можуть спростувати висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 4 ст. 121КУпАП.
Враховуючи викладене, підстави ставити під сумніви відомості, що об`єктивно відображені у протоколах про адміністративні правопорушенні відсутні, у зв`язку з чим, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2. 5 та п. 31.4.5 г ПДР України, що свідчить про умисний характер вчинених ним правопорушень, відповідно до ст. 10 КУпАП.
Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.
На інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 4 ст. 121 КУпАП у діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не вказується.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч. 1 ст. 130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу стороною захисту не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Докієнко А. Г., залишити без задоволення.
Постанову судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 13 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 4 ст. 121 КУпАП, - залишити без зміни .
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН