Провадження № 3/344/116/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Ковалюк І.П., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №419900 від 02.10.2023 року, 02.10.2023 о 00 год 20 хв у м. Івано-Франківську по вул. Галицька, 105, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ford» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком № 73 від 02.10.2023 року, від керування відсторонений, чим порушив вимоги п.2.9а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , якому роз`яснено вимоги ст. 268 КУпАП, своєї вини в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнав. Пояснив, що з результатом був не згідний, оскільки алкоголю не вживає. Подав письмове клопотання про закриття провадження у справі. Просив закрити провадження у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, подане клопотання, вважаю зазначити наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААД №419900 від 02.10.2023 року, 02.10.2023 о 00 год 20 хв у м. Івано-Франківську по вул. Галицька, 105, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ford» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком № 73 від 02.10.2023 року, від керування відсторонений, чим порушив вимоги п.2.9а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою працівником поліції, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним та містить запис щодо відмови від підпису особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у КНП «ПНЦ ІФ ОР» вбачається, що водій ОСОБА_1 , в якого виявлені ознаки сп`яніння - запах алкоголю з ротової порожнини рота, порушення мови, нестійка хода, в графі «огляд проводився за допомогою» не вказано, що водій пройшов огляд на місці чи відмовився від такого.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Суд не може спростувати доводи особи, які підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями його конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Як вбачається з відеозапису та матеріалів справи копія протоколу ОСОБА_1 вручена не була. Немає даних про відмову його від отримання копії протоколу. Навіть при його відмові копію протоколу слід було вручити поліцейськими через пошту або на початку судового засідання. Тому суд розцінює це як істотне порушення права на захист, оскільки підтверджено, що йому не пред`явлено адміністративне звинувачення, не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.

Суд визнає обґрунтованими доводи апелянта про те, що поліцейські перед початком огляду водія не зазначили ознак його сп`яніння, які б давали правові підстави для початку такого огляду. На відеозаписі поведінка водія цілком нормальна, адекватна, мова чітка, очевидних ознак сп`яніння не видно.

Суд погоджується з доводами про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду, який він пройшов в медичному закладі за допомогою приладу газоаналізатора.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я після того як водій висловив незгоду на проведення огляду поліцейським або незгоду з його результатами поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, що є порушенням п. 2.5 Правила дорожнього руху.

Таким чином, за відсутності беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 був згідний з результатами такого огляду, вважаю, що в даному випадку не дотримано приписів Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим він не може вважатися таким, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку, відповідно відсутні докази перебування особи в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності, доходжу висновку про те, що під час судового розгляду знайшли своє підтвердження доводи особи про порушення встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, вважаю, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом перебування ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому доходжу висновку про відсутність в його діях події і складу даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме порушення пункту п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, як зазначено в протоколі.

Відповідно, наявні докази порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку, але в такому правопорушенні особа не обвинувачується, відповідно притягнути останнього до відповідальності за вказаним пунктом неможливо.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП, - не сплачується.

Керуючись ст.ст. 33, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Іванна КОВАЛЮК