САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/540/24
Провадження №3/726/344/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управляння патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП НП України щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, українця за національністю, що не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, -

У С Т А Н О В И В:

Згідно наданого на розгляд суду протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 632133 від 28 лютого 2024 року, складеного щодо ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП: «28.02.2024 о 14:10 в м. Чернівці вул. Кривоноса, 76, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Jeep Grand Cherokee д.н.з. НОМЕР_2 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме наїзд на перешкоду паркан та лавку, після чого місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 а Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП».

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП не визнав та просив закрити провадження у справі щодо нього, так як не мав умислу залишити місце ДТП. Коли рухався на своєму авто у нього сталася проблема із колесом, через що втратив керування і допустив наїзд на паркан. Оскільки на місці події нікого не було поїхав усунути несправність та пізніше повернувся на місці події. Не мав на меті уникнути відповідальності.

Свідок ОСОБА_2 просив закрити провадження у справі, бо шкоду йому відшкодовано, а водій повернувся того дня на місце події та повідомив всі обставини.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, доходжу такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, пунктом 2.10 а Правил дорожнього руху передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Тобто, виходячи із диспозиції даної статті слідує, що для кваліфікації дій правопорушника за даною статтею, необхідною умовою є наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягується до адміністративної відповідальності причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП передбачає наявність у діях особи вини у скоєному правопорушенні у формі умислу (а саме: особа розуміє, що була учасником дорожньо-транспортної пригоди, однак умисно залишила місце вказаної пригоди).

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Між тим, в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП відсутні дані про наявність у останнього умислу на залишення місця ДТП, а будь-які докази цього до матеріалів справи не долучені.

На доведеність вини ОСОБА_1 до матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучено лише схему місця ДТП від 28.02.2024, у якій зафіксовано дорожню обстановку без транспортного засобу, однак у виявлених пошкодженнях автомобіля вказані відповідні дані (а.с.2).

Також долучено письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , який не був безпосереднім свідком події та не був на місці пригоди, а лише вказує про те, що 28.02.2024 йому зателефонувала дружина та повідомила, що автомобіль сірого кольору із д.н.з. НОМЕР_3 не впорався із керуванням та здійснив наїзд на паркан та залишив місце пригоди.

Тобто долучені докази лише свідчать про факт наявності ДТП, однак не можуть свідчити про факт умисного залишення місця ДТП ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Перекладання такого обв`язку на суд є неприпустимим, а тому суд лише здійснює оцінку наявних у справі доказів.

Таким чином пояснення ОСОБА_1 про відсутність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, зокрема умислу на вчинення правопорушення (залишення місця пригоди), не спростовано належними, достатніми та допустимими доказами, а тому беруться до уваги.

Більше того наразі шкоду відшкодовано та потерпілий просить не притягати до відповідальності водія.

Відтак, враховуючи пояснення ОСОБА_1 , досліджені матеріали справи, доходжу висновку, що у водія був відсутній умисел на вчинення правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, а тому у даному випадку відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, яка у сукупності з об`єктом, суб`єктом та об`єктивною стороною має утворювати склад цього правопорушення.

Як визначено п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Згідно ст. 62 Конституції України, винна особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За вищевикладених обставин вважаю, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

При цьому враховую, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи зі змісту норм ч. 2 ст. 284, ст. 247 КУпАП, не вбачаю підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору за розгляд цієї справи.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 9, 10, 122-4, 247, 251, 252, 268, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.122-4 КУпАП, - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

СуддяС. А. Асташев