ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2024Справа №607/2776/24

22 лютого 2024 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої по АДРЕСА_1

за ст. 162 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №366587 від 26 січня 2024 року, 26 січня 2024 року о 13 год 15 хв. по вул. Торговиця, 7 у м. Тернопіль було виявлено факт проведення незаконних валютних операцій ОСОБА_1 , яка здійснила незаконний обмін валютних цінностей, не будучи резидентом та не маючи дозволу Національного банку України на проведення валютних операцій, а саме придбала у ОСОБА_2 100 євро по курсу 40 грн за 1 євро, за що заплатила грошові кошти в розмірі 4000 грн, чим порушила вимоги ч. 3 ст. 6 Закону України «Про валюту та валютні операції».

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не визнала. Вказала, що 26 січня 2024 року до неї зателефонував її знайомий ОСОБА_3 , який попросив позичити йому 4000 грн. Коли вони зустрілися по вул. Торговиця, 7 у м. Тернопіль, ОСОБА_3 взамін позичених йому 4000 грн віддав їй 100 євро. В цей момент до них підійшли працівники поліції. Зазначила, що жодних валютних операцій з продажу чи придбання валютних цінностей вона не здійснює, а тому обставини, викладені у протоколі не відповідають дійсності. Посилаючись на наведене, просила закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вважає, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

В силу вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Диспозицією ст. 162 КУпАП передбачена відповідальність за незаконні скуповування, продаж, обмін, використання валютних цінностей як засобу платежу або як застави.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері обігу валютних цінностей.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в здійсненні незаконних скуповування, продажу, обміну, використання валютних цінностей як засобу платежу або як застави.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №366587 від 26 січня 2024 року, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що вона 26 січня 2024 року о 13 год 15 хв. по вул. Торговиця, 7 у м. Тернопіль здійснила незаконний обмін валютних цінностей, не будучи резидентом та не маючи дозволу Національного банку України на проведення валютних операцій, а саме придбала у ОСОБА_2 100 євро по курсу 40 грн за 1 євро, за що заплатила грошові кошти в розмірі 4000 грн, чим порушила вимоги ч. 3 ст. 6 Закону України «Про валюту та валютні операції».

На підтвердження обставин, викладених у протоколах працівниками поліції долучено:

-електронний рапорт інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Кметик Я.М. від 26 січня 2024 року;

-письмові пояснення ОСОБА_1 від 26 січня 2024 року, згідно з якими остання повідомила, що 26 січня 2024 року до неї зателефонував її знайомий ОСОБА_3 , який попросив позичити йому 4000 грн. Коли вони зустрілися по АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 взамін позичених йому 4000 грн віддав їй 100 євро. В цей момент до них підійшли працівники поліції;

-письмові пояснення ОСОБА_2 від 26 січня 2024 року, згідно з якими останній повідомив, що 26 січня 2024 року близько 14 год по вул. Торговиця, 7 у м. Тернопіль він звернувся до своєї знайомої ОСОБА_1 з проханням позичити йому грошові кошти в розмірі 4000 грн. ОСОБА_1 погодилася та він натомість передав їй 100 євро. Після цього, до них підійшли працівники поліції та повідомили про здійснення ним незаконної валютної операції;

-письмові пояснення понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 26 січня 2024 року, які були запрошені працівниками поліції при вилученні у ОСОБА_1 валютних цінностей;

-рапорт ДОП СДОП ВППП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Гука А. від 26 січня 2024 року;

-квитанцію про отримання вилучених валютних цінностей за №015156 від 01 лютого 2024 року;

-постанову про здачу 100 євро на депозитний рахунок УФЗБО ГУНП в Тернопільській області від 29 січня 2024 року;

-відеозапис, на якому зафіксовано, як ОСОБА_1 передала особі чоловічої статі грошові кошти.

Будь-які інші докази до матеріалів справи не долучено.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила обставини, викладені у протоколі. Вказала, що 26 січня 2024 року позичила ОСОБА_2 4000 грн, а взамін отримала від нього 100 євро. Однак, жодних валютних операцій з продажу чи придбання валютних цінностей вона не здійснювала.

Вказані пояснення ОСОБА_1 підтверджуються її письмовими поясненнями та поясненнями ОСОБА_2 від 26 січня 2024 року, які знаходяться в матеріалах справи.

Суд не приймає до уваги долучені до матеріалів справи рапорти працівників поліції, як належні та допустимі докази, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції.

Долучений до матеріалів справи відеозапис, не підтверджує факту здійснення ОСОБА_1 валютних операцій з обміну валютних цінностей.

Наявні в матеріалах справи письмові пояснення понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 26 січня 2024 року, не підтверджують обставин, викладених у протоколі, оскільки останні були запрошені працівниками поліції виключно при вилученні у ОСОБА_1 валютних цінностей та не були свідками події.

Таким чином, враховуючи пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які зазначили про факт передачі коштів у позику, що свідчить про суперечність доказів, відсутність доказів, які б беззаперечно підтверджували обставини, викладені у протоколі та факт здійснення ОСОБА_1 незаконного обміну валютних цінностей, суд вважає, що у справі відсутні належні та достатні докази, які б у своїй сукупності підтверджували факт здійснення ОСОБА_1 незаконного обміну валютних цінностей.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання про недоведеність факту наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В силу вимог ст. 265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують.

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Враховуючи вищенаведені вимоги Закону та висновки суду, суд вважає, що вилучені у ОСОБА_1 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №366587 від 26 січня 2024 року, постанови про здачу валютних цінностей від 29 січня 2024 року та квитанції про отримання вилучених валютних цінностей за №015156 від 01 лютого 2024 року речі, а саме: дві купюри номіналом по 50 євро серії №SA та №SA , слід повернути ОСОБА_1 .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 162, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 162 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені у ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №366587 від 26 січня 2024 року, постанови про здачу валютних цінностей від 29 січня 2024 року та квитанції про отримання вилучених валютних цінностей за №015156 від 01 лютого 2024 року речі, а саме: дві купюри номіналом по 50 євро серії №SA та №SA повернути ОСОБА_1 .

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя І.М. Черніцька