П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/45/24

Провадження №3/377/21/24

18 січня 2024 року суддя Славутицького міського суду Київської області Бабич Н.С., за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 182 КУпАП, що надійшла з Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи-підприємця, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

У С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 08.01.2024 серії ВАВ №474802 04 січня 2024 року, о 01 годині 45 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , порушила тишу, а саме голосно слухала музику, чим порушила спокій громадян та повторно протягом року вчинила правопорушення.

Зазначені дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 2 статті 182 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином шляхом направлення СМС-повідомлення на її абонентський номер, яке було доставлено 16.01.2024 о 13:46:37. Будь-яких заяв і клопотань до суду не подала. Про причини неявки суду не повідомила.

Ураховуючи, що присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою для розгляду даної справи за правилами статті 268 КУпАП, то справа розглянута за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, вважаю необхідним зробити такий висновок.

Відповідно до частини 1 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як зазначено у статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП України завданнями у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з частиною 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За правилом статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 182 КУпАП, серії ВАВ № 474802 від 08.01.2024 відносно ОСОБА_1 , суду надано: рапорт старшого інспектора чергового ВП №2 (м. Славутич) Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Шопіна М.С.; письмову заяву ОСОБА_2 від 04.01.2024; письмові пояснення ОСОБА_2 від 04.01.2024; письмові пояснення ОСОБА_3 від 08.01.2024; письмові пояснення ОСОБА_1 від 08.01.2024; копію паспорта серії НОМЕР_1 від 01.04.2003 ОСОБА_1 .

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №474802 від 08.01.2024, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 182 КУпАП.

Відповідальність за частиною 2 статті 182 КУпАП передбачена за дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях та є обов`язковими для виконання.

Аналіз диспозиції частини 2 статті 182 КУпАП свідчить про те, що передумовою притягнення до адміністративної відповідальності є порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.

Правові, організаційні, економічні та соціальні засади функціонування системи громадського здоров`я в Україні з метою зміцнення здоров`я населення, запобігання хворобам, покращення якості та збільшення тривалості життя, регулювання суспільних відносин у сфері громадського здоров`я та санітарно-епідемічного благополуччя населення, визначення відповідних прав і обов`язків державних органів та органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб у цій сфері, встановлення правових та організаційних засад здійснення державного нагляду (контролю) у сферах господарської діяльності, які можуть становити ризик для санітарно-епідемічного благополуччя населення, встановлені Законом України «Про систему громадського здоров`я» №2573-IX від 06 вересня 2022 року (далі- Закон №2573-IX).

Статтею 32 Закону №2573-IX передбачено правові засади захисту населення від шкідливого впливу шуму.

Пунктом 4 частини 1 статті 32 Закону №2573-IX визначено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання та громадяни під час здійснення будь-яких видів діяльності з метою запобігання утворенню шуму і зменшення його шкідливого впливу на здоров`я людини зобов`язані вживати заходів для недопущення упродовж доби перевищення рівнів шуму, встановлених державними медико-санітарними нормативами, у приміщеннях і на територіях (захищених об`єктах), до яких в тому числі віднесено і приміщення житлових будинків і прибудинкові території.

Відповідно до частини 2 цієї статті шум на захищених об`єктах під час здійснення будь-яких видів діяльності не повинен перевищувати рівні, встановлені державними медико-санітарними нормативами для відповідного часу доби.

За правилом частини 3 статті 32 Закону №2573-IX на захищених об`єктах із 22 години до 8 години забороняються гучний спів і гучні вигуки, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, використання піротехнічних засобів.

Відповідно до статті 256 КУпАП та пункту 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 1376 від 06.11.2015 , зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за №1496/27941 ( далі Інструкція №1496/27941), у протоколі про адміністративне правопорушення поряд з іншим, повинно бути чітко зазначено суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення.

При цьому, суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених відповідною частиною, яка інкримінується особі, відносно якої складено протокол.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 182 КУпАП, серії ВАВ №474802 від 08.01.2024, 04 січня 2024 року, о 01 годині 45 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , порушила тишу, а саме голосно слухала музику, чим порушила спокій громадян та повторно протягом року вчинила правопорушення.

З аналізу вказаного протоколу вбачається, що суть правопорушення викладена без конкретизації ознак об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 182 КУпАП, оскільки не зазначено які саме вимоги законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях було порушено особою, відносно якої складено протокол, а отже зміст викладеного у протоколі правопорушення не відповідає диспозиції зазначеної норми.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 182 КУпАП, серії ВАВ №474802 від 08.01.2024 відносно ОСОБА_1 не є належним і допустимим доказом її вини, оскільки складений з порушенням вимог статті 256 КУпАП та Інструкції №1496/27941.

Зважаючи на положення частини 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), необхідно виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Таким чином, справа розглядається в межах складу та обставин адміністративного правопорушення, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, кваліфікуючою ознакою частини 2 статті 182 КУпАП є саме вчинення правопорушення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, тобто за дії, передбачені частиною 1 статті 182 КУпАП.

Проте, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 474802 від 08.01.2024 не додано доказів того, що ОСОБА_1 протягом року було піддано адміністративному стягненню за порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, тобто за дії, передбачені частиною 1 статті 182 КУпАП.

Інші докази, які знаходяться у матеріалах справи, за відсутності належним чином складеного протоколу про адміністративне правопорушення та доказів того, що ОСОБА_1 протягом року було піддано адміністративному стягненню за порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, тобто за дії, передбачені частиною 1 статті 182 КУпАП, не є достатніми для підтвердження наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 182 КУпАП.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Зазначене гарантується статтею 62 Конституції України.

Виходячи з викладеного, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності та взаємозв`язку, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 182 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги, що під час розгляду справи не встановлено належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 182 КУпАП, то провадження у справі необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 283-284, 287 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 182 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. С. Бабич