Справа № 152/235/24
Провадження № 33/801/359/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Соколовська Т. О.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі адвоката особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шаргородського районного суду Вінницької області від 25 березня 2024 року в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Шаргородського районного суду Вінницької області від 25 березня 2024 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 605,60 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У скарзі зазначає, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Судом не було досліджено відеозапис, на якому зафіксовано, що він відмовився проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу, натомість не відмовлявся пройти огляд у медичному закладі. Йому не було роз`яснено процедуру проведення огляду, а також його права, зокрема, права на правову допомогу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши адвоката Вдовцова С.П., який підтримав апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

У ст. 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №396355, складеного поліцейським СРПП ВП №2 Жмеринського РВП сержантом поліції Бабієм О.В., 09 лютого 2024 року о 22 годині 18 хв. в м.Шаргород по вул. Героїв Майдану водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій відмовився. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

У пункті 2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина доведена матеріалами справи.

Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду регламентована Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

У пункті 3 вказаного Порядку зазначено, що огляд проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з

використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність);

- лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 6 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку).

Тобто, підставою для складання протоколу є факт відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не заперечує факту відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак, заперечує факт відмови від проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №396355 від 09 лютого 2024 року зазначено суть адміністративного правопорушення та опис установлених обставин, зокрема зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

Від підпису протоколу ОСОБА_2 відмовився.

З відеозапису з портативного відеореєстратора (нагрудної камери) встановлено, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 було зупинено через технічну несправність автомобіля. Під час спілкування поліцейським у ОСОБА_2 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі, однак, ОСОБА_2 «від тесту» відмовився. Тоді поліцейський повторно запропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння або за допомогою приладу «Драгер», або в медичному закладі, на що ОСОБА_2 зазначив, що погоджується пройти огляд в медичному закладі. Після деякого часу ОСОБА_2 повідомив, що він відмовляється від проходження огляду, на що йому знову було роз`яснено процедуру проведення огляду. У зв`язку з відмовою їхати до медичного закладу для проходження огляду (причина «не вживаю за кермом») поліцейський повідомив, що відносно ОСОБА_2 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від підпису протоколу і отримання його копії ОСОБА_2 відмовився.

Тобто процедура проведення огляду була відома ОСОБА_2 і він усвідомлював, що спочатку надав згоду на проходження огляду в закладі охорони здоров`я, а потім відмовився.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини узгоджуються із обставинами, які відображені на відеозаписі.

Відтак, вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження.

ОСОБА_2 стверджує про те, що йому не було роз`яснено його право, зокрема, на правову допомогу.

Статтею 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

Поліцейський, який складає протокол про адміністративне правопорушення, не здійснює розгляд справи. У даному випадку розгляд справи здійснюється судом.

Відтак, ОСОБА_2 , який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, не був позбавлений можливості скористатися юридичною допомогою адвоката.

Відсутність адвоката на місці зупинки транспортного засобу та складення протоколу про адміністративне правопорушення жодним чином не перешкоджало ОСОБА_2 надати пояснення та заперечення проти звинувачень (якщо вони відповідали дійсності).

Доводи апеляційної скарги мають формальний характер та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано фактичні обставини справи, вина ОСОБА_2 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Шаргородського районного суду Вінницької області від 25 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало