Справа №950/1633/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Косолап В. М.
Номер провадження 33/816/123/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 березня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 950/1633/23 за апеляційною скаргою захисника ПАВЛОВСЬКОГО В. А. на постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 05.07.2023, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

захисника - адвоката Павловського В. А.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі захисник ПАВЛОВСЬКИЙ В. А. просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, оскільки його підзахисний був безпідставно зупинений працівниками поліції, які причину зупинку останньому не пояснили, ознаки сп`яніння не повідомили, права передбачені ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 не роз`яснили, грубо порушили процедуру огляду, з результатами огляду на місці зупинки т/з ОСОБА_1 не погодився, в лікарні відповідний огляд не проводився.

Постановою судді Лебединського районного суду Сумської області від 05.07.2023 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування т/з строком 1 рік. Стягнуто на користь держави 454 грн судового збору.

Згідно постанови судді, 19.05.2023 о 22 год. 07 хв. в Сумському районі с. Ворожба по вул. Гайовій ОСОБА_1 керував т/з ЗАЗ ДЕО, д. н. з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Згідно огляду на Драгер 6820 0,84‰ керував автомобілем в алкогольному сп`янінні, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР.

Відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом 3 днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, а згідно ч. 2 ст. 294 цього Кодексу постанова судді може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення; апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, та з боку держави не повинно чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У рішенні від 28.01.2021 у справі «Кушнір проти України» ЄСПЛ, констатуючи порушення п. 1 ст. 1 Конвенції, зазначив, «…що право на доступу до суду передбачає право на отримання належного повідомлення про судові рішення, особливо у випадках, коли апеляційна скарга може бути подана у конкретно встановлений строк. Заявник не був присутній у судовому засіданні суду першої інстанції, оскільки засідання проводилося на підставі письмових доводів сторін і, таким чином, без їхнього виклику; отже, заявник не знав зміст постанови, прийнятої за результатами розгляду його позову, у тому числі наведене судом обґрунтування. Це означає, що він не зміг би оскаржити постанову своєчасно, не маючи її паперової копії…» (п. 30-32).

Враховуючи, що ОСОБА_1 копію постанови суду отримав 06.07.2023, з апеляційною скаргою (враховуючи вихідний день) звернувся 17.07.2023, тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки цей процесуальний термін пропущений з поважних (об`єктивних) причин.

Вислухавши доводи захисника Павловського В. А., який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 167943 від 19.05.2023, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що водій ОСОБА_1 керував т/з в стані алкогольного сп`яніння, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

- роздруківкою результатів тестування «Alkotest 6820», згідно якого показники алкоголю у ОСОБА_1 19.05.2023 о 22-07 год. становили 0,84 проміле, який підписаний останнім (а. с. 3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки т/з із використанням спеціального технічного засобу, результат 0,84 проміле, з результатом якого погодився, що підтверджується його особистим підписом у відповідній графі акту (а. с. 4);

- копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (в. с. 5);

- відеозаписами подій з технічних засобів працівників поліції, згідно яких ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою пристрою Драгер, результат 0,84 проміле, з яким спочатку не погодився, на що йому було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я в м. Лебедин, від проходження якого ОСОБА_1 також відмовився, пояснюючи, що пройшов би такий в м. Суми, а пізніше погодився і з результатом огляду, проведеного на місці зупинки т/з (а. с. 9).

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП), а обов`язок щодо їх (доказів) збирання покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених законом (ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі присутнє посилання на порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9а ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати т/з у стані алкогольного сп`яніння, а сама процедура огляду на стан сп`яніння закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Питання встановлення первинно наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія т/з, відноситься виключно до компетенції поліцейського, відповідно п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії т/з, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в п. 3 розділу I цієї Інструкції, а тому доводи захисника щодо відстуності у ОСОБА_1 будь-яких ознак алкогольного сп`яніння не є слушними. До того ж, як убачається з наявних в матеріалах справи відеозаписів під час спілкування працівника поліції з ОСОБА_1 , який перебував за кермом т/з, останній повідомляє, що з авто відчувається запах алкоголю, на що пасажир відповідає, що це від нього. Отже, у працівників поліції були обгрунтовані підстави вважати, що водій т/з може перебувати у стані алкогольного сп`яніння у зв`язку із чим була висловлена вимога пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Вказані вище вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення були дотримані працівниками поліції при складанні протоколу про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника Павловського В. А. про те, що ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду на місці зупинки т/з з використанням спеціальних технічних засобів, а в лікарні такий огляд також не проводився, то вони не заслуговують на увагу і задоволенню не підлягають, оскільки як убачається із відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції ОСОБА_1 після проведення огляду на місці зупинки т/з заперечував результат 0,84 проміле, на що йому було запропоновано пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я в м. Лебедин, як це і передбачено п. 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», на що ОСОБА_1 відмовився, пояснюючи, що поїхав би в лікарню м. Суми. В подальшому в ході складання протоколу про адмінстративне правопорушення ОСОБА_1 не висловлював будь-якої незгоди з результатом огляду, роздруківку результатів тестування Драгер Алкотест 6820 ARNA-0359, згідно якого показники алкоголю у нього становили 0,84 проміле та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів підписав без будь-яких заперечень, як і складений відносно нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким чином водій тільки формально погодився пройти відповідний огляд в закладі охорони здоров`я, про що свідчить послідуюча поведінка останнього, який до того ж намагався домовитися з працівниками поліції.

Враховуючи наведене, викладені в апеляційній скарзі захисника доводи з цього приводу не можуть бути підставою для встановлення факту порушення працівниками поліції процедури проведення огляду ОСОБА_1 , оскільки освідувана особа після проходження огляду на місці зупинки та незгоди з його результатами, має заявити про це, висловити намір пройти огляд у медичному закладі, що також має бути підкріплене її активними діями. Втім, така поведінка у діях ОСОБА_1 не спостерігалась.

Будь-якого тиску на ОСОБА_1 з боку працівників поліції, сумнівів у їх неупередженості чи об`єктивності в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про безпідставність зупинки ОСОБА_1 , то вони не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, тому задоволенню не підлягають.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення - ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Поновити захиснику ПАВЛОВСЬКОМУ В. А. строк на апеляційне оскарження постанови судді Лебединського районного суду Сумської області від 05.07.2023.

Постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 05.07.2023 відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ПАВЛОВСЬКОГО В. А. на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов