Справа № 703/338/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 повторно протягом року, а саме 23 січня 2024 року близько 14 години 30 хвилин, в м. Сміла по вул. Мазура керував автомобілем ВАЗ 2102, реєстраційний № НОМЕР_1 , не маючи права керуванням таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1 «а» ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки. Згідно відмітки на поштовому конверті ОСОБА_1 відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що справа буде розглядатись у Смілянському міськрайонному суді Черкаської області. Судові повістки направлялись за тією адресою, яку повідомив ОСОБА_1 при складанні щодо нього протоколу.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що у тому випадку, якщо судова повістка повертається до суду з причин того, що «адресат відмовився» чи «адресат відсутній за вказаною адресою», то судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, а особа вважається повідомленою належним чином.

Направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу, з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома суду, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю фізичну особу.

Повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на фізичну особу.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, його поведінку суд вважає свідомим затягуванням розгляду справи з метою закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП, та уникнення адміністративної відповідальності.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, частина 5 стаття 126 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Диспозицією частини 2 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п.2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо суддею під час судового розгляду, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №349072 від 23 січня 2024 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, та в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 23 січня 2024 року, відповідно до яких, він 23 січня 2024 року близько 14 години 20 хвилин керував автомобілем ВАЗ 2102, реєстраційний № НОМЕР_1 , по вул. Мазура в м. Сміла, був зупинений працівниками поліції і на їх вимогу надати посвідчення водія повідомив, що воно у нього відсутнє, він його ніколи не отримував;

- постановою серії БАД №402919 від 21 квітня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ним 21 квітня 2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП;

- постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 червня 2023 року по справі №703/2195/23 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40800 грн;

- постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 червня 2023 року по справі №703/2695/23 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40800 грн;

- постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 жовтня 2023 року по справі №703/3842/23 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40800 грн;

-постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 листопада 2023 року по справі №703/4835/23 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40800 грн;

- відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, відповідно до якого ОСОБА_1 визнав факт керування автомобілем ВАЗ 2102, реєстраційний № НОМЕР_1 , в м. Сміла без посвідчення водія. Зазначив, що його вже притягували до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, вказав, що він взагалі не отримував прав на керування транспортними засобами;

- довідкою відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, відповідно до якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 , який 21 квітня 2023 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, наявне порушення п.2.1 «а» ПДР України, за що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП.

Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Оскільки санкція частини 5 статті 126 КУпАП є конкретною і не містить альтернативного адміністративного стягнення, суддя уважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 штраф в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами.

Щодо застосування додаткового стягнення у вигляді оплатного вилучення автомобіля, то суду зазначає наступне.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення власником автомобіля ВАЗ-2102, реєстраційний № НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 .

За змістом п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» не можна накладати стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для застосування відносно ОСОБА_1 додаткового стягнення у вигляді оплатного вилучення автомобіля, зважаючи на його належність іншій особі.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, наведений у ст. 5 вказаного Закону.

Доказів, які звільняють ОСОБА_1 від сплати судового збору за розгляд справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять та останнім не надані. Відтак, із ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 9, 23, 40-1, 126, 252, 283-285, 294 КУпАП, ст.5 Закону України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл. 21081300, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA0023001 код класифікації: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 605,60 грн. судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя І.Я. Биченко