Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , законного представника ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, студента Технічного фахового коледжу «ЛНТУ», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області 23 жовтня 2023 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 24.07.2023 о 22:00 на автодорозі М-19 с.Сирники (блокпост) керував транспортним засобом «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 не маючи посвідчення водія відповідної категорії повторно протягом року, постанова серії від 03.01.2023 серії ДПР 18 № 35931, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР України.

Також, ОСОБА_1 24.07.2023 о 22:00, на автодорозі М-19 с.Сирники (блокпост) керував транспортним засобом «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 не маючи при собі та не пред`явив поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на невідповідність призначеного стягнення його особі, оскільки він є неповнолітнім, навчається, не працює, займається волонтерською діяльністю, а відтак стягнення в сумі 40800 грн є непомірним. Просить постанову суду першої інстанції в частині накладеного стягнення змінити, та накласти стягнення з урахуванням положень ст. 24-1 КУпАП.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та законного представника ОСОБА_2 , які, кожен зокрема, подану апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити, доходжу наступного висновку.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч.ч.1,5 ст.126 КУпАП, не заперечується в суді апеляційної інстанції самим правопорушником, а також доводиться зібраними матеріалами справи.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.ч. 1, 5 ст.126 КУпАП є вірною, оскільки останній керував транспортним засобом без посвідчення водія повторно та не маючи при собі і не пред`явив поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

В ст.13 КУпАП зазначено, що до неповнолітніх осіб, які вчинили в тому числі і правопорушення, передбачені ч.ч.1, 5 ст. 126 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; попередження; догана або сувора догана; передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Тобто застосування вимог ст.24-1 КУпАП до неповнолітньої особи, на думку апеляційного суду, є правом, а не обов`язком.

Тому суддя, не вбачає можливості застосування до ОСОБА_1 таких заходи впливуз огляду на характер вчинених правопорушень та особу правопорушника.

З урахуванням наведеного, суд обґрунтовано визнав винним та призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення, яке передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Однак, як убачається з мотивувальної частини постанови Луцького міськрайонного суду від 23.10.2023 ОСОБА_1 інкримінувалось та останній визнаний винним у вчинення, зокрема, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, однак дана обставина відсутня в резолютивній частині постанови суду, а тому вважаю за необхідне запропонувати судді внести уточнення в резолютивну частину постанови.

Вказана описка може бути виправлена в порядку ст. 304 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області 23 жовтня 2023 рокувідносно останнього без змін.

Запропонувати судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Крупінській С.С. внести уточнення в резолютивну частину постанови Луцького міськрайонного суду від 23 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Волинського апеляційного суду О.М.Клок