БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 3/361/12/24, cправа № 361/4114/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» лютого 2024 року м. Бровари Київської області

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Василишин В.О., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Криворучко Л.С., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від начальника сектору адміністративної практики Броварського районного управління Головного управління Національної поліції України в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 256795 від 08 травня 2023 року, ОСОБА_1 08 травня 2023 року, близько 19 години 52 хвилини, по вулиці Київське Шосе в селі Семиполки Броварського району Київської області керував автомобілем марки «DAF TXF 105.460», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови та координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями

ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

В судове засідання на розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В судовому засіданні, в режимі відеоконференції захист ОСОБА_1 здійснювався адвокатом Криворучко Л.С. За вказаних обставин, суддя вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність особи, щодо якої розглядається справа про адміністративні правопорушення.

Адвокат Криворучко Л.С. заявила клопотання про закриття справи відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. Зазначала, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також законності зупинки транспортного засобу. Відеозапис, долучений до матеріалів справи не відповідає вимогам безперервності, не зазначений у протоколі, отже даний доказ не є допустимим. Працівниками поліції в порушення вимог закону не відсторонили особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП, від керування транспортним засобом, даній особі права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, не роз`яснені.

Дослідивши повно всесторонньо матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП з наступних підстав.

Адміністративним правопорушенням, відповідно до статті 9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно з положеннями статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 256795 від 08 травня 2023 року, який не є самостійними беззаперечним доказом вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, й обставини, викладені в ньому повинні підтверджуватися іншими доказами, не відповідає вимогам статті 256 КУпАП. В протоколі не конкретизовано об`єктивну сторону правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_1 обвинувачується.

При дослідженні матеріалів справи встановлено, що відеозапис, долучений до справи Броварським РУП, неможливо вважати допустимим доказом, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 256795 від 08 травня 2023 року не містить посилання на вказаний відеозапис. Крім того, даний відеозапис, в порушення вимог п. 3.5 Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, не є безперервним, на ньому зокрема, відсутня інформація, яка підтверджує правомірність зупинки транспортного засобу.

Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачений вичерпний перелік підстав для зупинки поліцейським транспортного засобу. Оскільки матеріали справи не містять інформації, яка б підтверджувала законність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , при цьому, факт самого керування яким заперечується, всі складені процесуальні документи відносно ОСОБА_1 не можуть бути належними та допустимими доказами вини.

Разом з тим, з відеозапису вбачається, що особі, відносно якої складався адміністративний матеріал, не роз`яснювалися права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України № 1413/27858 від 11 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками, що визначені у пункті 3 Інструкції, поліцейським проводиться огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з матеріалів справи, в справі міститься акт огляду, хоча ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 2.5 ПДР, тобто відмова від проходження огляду, а акт відповідно до вищезазначених нормативно-правових актів, складається в разі проходження огляду на стан сп`яніння на місці. Тобто такий акт не є належним доказом. Направлення на огляд та протокол містять суперечності щодо часу вчинення правопорушення, а також в направленні зазначено про доставлення ОСОБА_1 працівником поліції до закладу охорони здоров`я, що не відповідає дійсним обставинам справи, і такий доказ не можливо вважати допустимим.

Відповідно до статті 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що суд позбавлений права самостійно збирати докази, обов`язок щодо збирання доказів, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Діючи відповідно до практики застосування Європейським судом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості, враховуючи, що при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений статтею 53 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом. Діючи відповідно до презумпції невинуватості, унормованої в статті 62 Конституції України, згідно з якою, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, всі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Керуючись статтями 221, 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, відповідно до частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 на підставі частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин