Провадження № 3/522/2260/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., за участі секретаря судового засідання Багнюк А.Ю., розглянувши у присутності захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лашкевич Д.В., адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ( АДРЕСА_2 ), за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Так, 30.09.2023 року о 23 год. 35 хв. в м. Одеса, вул. Генуезька, 1а, водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом «LEXUS NX200T», д/н НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу у визначеному законом порядку за допомогою газоаналізатора ALCOTEST DRAGER 7510, огляд становив 1,19‰ проміле, чим порушила вимоги п. 2.9 а ПДР.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно водія ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 098760 від 30.09.2023 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, просила справу відносно неї закрити, у зв`язку із відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та пояснила суду таке. 30.09.2023 року вона разом з подружками сиділа в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого по вул. Дерибасівська, дівчата вживали алкогольні напої. Зазначила, що в цей день вона алкоголь не вживала. Вона сіла за кермо автомобіля та везла дівчат додому. На вул. Рішельєвській її зупинили співробітники поліції та відпустили. Далі вони рухались по проспекту Шевченко, де вона проживає та доїхала до площі 10 квітня, в районі торгівельного центру «Сади Перемоги». Вказала, що мають місце розбіжності у часі, який зазначений в протоколі та час її фактичної зупинки працівниками поліції, оскільки її зупинили о 00:00 годині, так як вже не горіли ліхтарі міського освітлення, а в протоколі вказаний час 23:35 годин. Також ОСОБА_1 вказала, що після зупинки працівники поліції перевірили її документи та вона погодилась пройти огляд за допомогою спеціального технічного приладу «ALCOTEST DRAGER», який перший раз не спрацював, а на другий показав результат 1,19‰ проміле, що не відповідає дійсності. Крім того, ОСОБА_1 вказала, що вона була на високих підборах та в неї була стійка хода, просила поліцейських надати можливість ще раз пройти огляд, однак вони їй відмовили та стали складати протокол. В цей час вона зателефонувала своєму молодому чоловіку, так як була налякана та не знала, що їй робити, він порадив їй не їхати з працівниками поліції до медичного закладу, тому вона відмовилась проїхати з ними до медичного закладу. Також звернула увагу, що письмове направлення на медичний огляд їй не виписували, автомобіль заборонили перепаркувати, його перепаркували військові, які пізніше під`їхали, вони з дівчатами йшли додому пішки.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Лашкевич Д.В. просив справу відносно його підзахисної закрити, у зв`язку із відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та направити матеріали справи на дооформлення до Управління патрульної поліції в Одеській області, та надав суду письмові заперечення на протокол. В обґрунтування захисник зазначив, що долучені до протоколу докази містять суттєві розбіжності між собою та не співпадають із відеозаписами. Крім того, в порушення законодавства працівниками поліції не названо причину зупинки, не названо посаду, ОСОБА_1 відразу зупинилась і спокійно надала необхідні документи. Таким чином, захисник зазначив, що має місце неправомірна, безпідставна зупинка автомобіля, а отже, на його думку, неправомірними та безпідставними були всі подальші дії працівників поліції, в тому числі вимога щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також захисник зазначив, що працівниками поліції були внесенні неправдиві відомості до протоколу, а саме неправдивий час зупинки, а отже протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, в протоколі не зазначено двох свідків, які були присутні в автомобілі, ОСОБА_1 не були роз`ясненні її права та обов`язки, не зрозуміло, коли насправді було видано направлення на огляд водія у медичному закладі о 23:45 годині, якого не було на жодному відео і яке було видано вже після складання самого протоколу.

В судовому засіданні за клопотанням сторони захисту було допитано свідка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка пояснила суду, що перебуває з ОСОБА_1 в дружніх стосунках. В день події перебували у закладі «12 мавп» та вирішили, що ОСОБА_1 буде за кермом, у зв`язку із чим вона не вживала алкогольні напої. Коли вони їхали із закладу додому по вул. Рішельєвська кут Жуковського їх запинили патрульні, однак одразу після перевірки документів їх відпустили. Вказала, що після зупинки працівникам поліції транспортного засобу на площі 10-го Квітня ОСОБА_1 надала їм документи, була вже комендантська година, працівники поліції поводили себе грубо, ОСОБА_1 продула Драгер 2 рази, однак огляд в медичному закладі відмовилась проходити. Вказала, що всю подію бачила з автомобіля, направлення на огляд до медичного закладу не бачила, зазначений в протоколі час не відповідає дійсності, від керування транспортним засобом ОСОБА_1 була відсторонена.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження, оглянувши відеозапис в судовому засіданні, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Норма ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил Дорожнього Руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Повноваження працівників поліції щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння регламентовано ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція), а також іншими спеціальними нормативно-правовими актами.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 098760 від 30.09.2023 року, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується: 1) роздруківкою результату приладу «DRAGER ALKOTEST» №7510, прилад ARLM № 0410, результат 1,19 ‰ проміле; 2) актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; 3) відеозаписами на DVD-R диску, на яких зафіксовані факт керування транспортним засобом та факт проходження ОСОБА_1 , на вимогу поліцейського, огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «DRAGER ALCOTEST», який показав позитивний результат 1,19 ‰ проміле; поясненнями ОСОБА_1 від 01.10.2023 року; направленням на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.09.2023 року.

Судом був досліджений відеозапис на DVD-R диску з місця події з нагрудних камер працівників поліції, який долучено до матеріалів справи, з якого вбачається, що працівниками поліції при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 дотримано вимог чинного законодавства щодо порядку освідування водія, який керував транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння та зафіксовано факт керування транспортним засобом та факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи сторони захисту щодо розбіжностей в часі на відео та в долучених до матеріалів справи доказів, суд не приймає до уваги, оскільки дані розбіжності складають декілька хвилин, та не є підставою для визнання доказів неналежними та недопустимими та є суто технічною помилкою.

Крім того, судом 28.02.2024 року було винесено постанову про допит працівників поліції, що складали протокол в якості свідків, однак вказані особи до суду не з`явились.

Суд також відхиляє доводи сторони захисту сторони захисту щодо неправомірності та безпідставності зупинки транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_1 , оскільки на час дії воєнного стану працівники поліції уповноважені зупиняти транспортні засоби для здійснення фільтраційних заходів, з урахуванням того, що події мали місце в період комендантської години.

Також, суд відхиляє доводи сторони захисту, щодо відсутності в протоколі відомостей стосовно двох свідків, які перебували в транспортному засобі.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та складання протоколу працівниками поліції велась безперервна відеофіксація, та відповідно були відсутні підстави для залучення свідків. Крім того, перебування в транспортному засобі пасажирів під час події не зобов`язує працівників поліції відображати у протоколі відомості в протоколі про проведення огляду в присутності свідків.

Стороною захисту також було зазначено, що направлення на огляд водія у медичному закладі було складено о 23:45 годині, тобто на 3,5 хв. раніше ніж був отриманий результат газоаналізатора ALCOTEST DRAGER, тобто о 23:48:35 год.

Так, згідно п. 7 розділу І Інструкції «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з дослідженого відеозапису працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 проїхати до закладу охорону здоров`я після її незгоди з результатами огляду, однак остання відмовилась.

Зауваження захисника щодо розбіжностей у часі зазначеному в направленні та результатах проведення огляду суд не приймає до уваги, оскільки вказаний факт не спростовує відмову ОСОБА_1 від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, та крім того, факт відмови був підтверджений нею особисто в судовому засіданні та допитаним за клопотанням сторони захисту свідком.

Захисником неодноразово в запереченнях було акцентовано увагу на тому, що поліцейськими в усній формі було запропоновано ОСОБА_1 проїхати до закладу охорони здоров`я та відсутність в направленні на огляд водія в медичному закладі відмітки про відмову ОСОБА_1 .

Враховуючи зазначене, суд доходить висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, яким встановлено, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, з викладеного вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене нею адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП, передбачає покарання у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримала посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 19.11.2020 року, що вказує на те, що вона має право керувати транспортними засобами.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення нею нових правопорушень, буде достатнім та необхідним застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, яке в свою чергу є безальтернативним.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Докази про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору в матеріалах справи відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 7, 9, 24, 33, 34, 130, 221, 280, 283, 284, 285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ( АДРЕСА_2 ), визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ( АДРЕСА_2 ), судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в апеляційному порядку.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси Ірина ЦИБ