провадження № 33/824/851/2024 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Березовенко Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником - адвокатом Александровим Дмитром Олександровичем, на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 26 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 26 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Не погоджуючись з даною постановою суду, ОСОБА_1 , через захисника - адвоката Александрова Дмитра Олександровича, подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 26 грудня 2023 року та прийняти нову, якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт зазначає, що постанова суду щодо ОСОБА_1 є невмотивованою та необґрунтованою, докази вчинення особою правопорушення відсутні, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, суд поверхнево та не достатньо уважно дослідив матеріали справи, оцінку всім доводам не надав, спрощено підійшов до аналізу наявних доказів та матеріалів справи в цілому, не надав повної та належної оцінки доводам та доказам адвоката, висновки суду спростовуються матеріалами справи, доказами, які надані адвокатом та не підтверджуються доказами, які були надані під час направлення справи до суду, під час розгляду справи було доведено відсутність складу правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилається на те, що 24.09.23 року о 17-44 годині водій ОСОБА_2 вчинив множинне ДТП за участі кількох автомобілів, залишив місце ДТП, 28.09.23 року поліція склала відносно нього протоколи за статтями 124 та 122-2 КУпАП. ОСОБА_1 є потерпілим від ДТП, того вечора о 17-44 годині він керував автомобілем, мав намір повернути на парковку ресторану "Конунг" по вул.Славгородська, 47 де відпочивала його дружина, увімкнув покажчик повороту, в цей час позаду в нього в`їхав автомобіль під керуванням ОСОБА_2 .

На момент ДТП ОСОБА_1 алкоголь не вживав, керував абсолютно тверезим. Винуватець ДТП залишив місце ДТП, потерпіла ОСОБА_3 викликала 102, поліція прибула на місце о 18-44 годині.

Під час очікування поліції, ОСОБА_4 вжив алкоголь в ресторані Конунг, через те, що він не був винуватцем ДТП, він вирішив, що вживати алкоголь не заборонено, він не керував власним автомобілем на той час, коли до нього підійшов поліцейський, і це видно на відеозаписах, які є у справі. Наголошує, що автомобіль стояв, його не зупиняла поліція під час керування автомобілем, що також підтверджується відеозаписами.

Відсутність ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 підтвердила свідок ОСОБА_5 , допитана судом за клопотанням адвоката. Крім того, адвокатом долучено копію пояснень свідка безпосередньо після ДТП, в яких вона щодо стану сп`яніння або наявності ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_4 не повідомляє. Суд цьому факту оцінку не надав. В судовому засіданні по справі 753/17929/23 свідок, відповідаючи на запитання адвоката, повідомила, що ОСОБА_1 виглядав нормально, ознак алкогольного сп`яніння після ДТП не мав, після ДТП пішов до ресторану де перебувала його дружина, коли виходив від нього був запах алкоголю. Показання свідка ОСОБА_6 підтверджують показання ОСОБА_1 про вживання ним алкоголю після ДТП під час очікування поліції та спростовують показання ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_7 за клопотанням адвоката судом також викликався, до суду не з`явився. В матеріалах справи містяться його письмові пояснення, щодо стану сп`яніння або наявності ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 після ДТП свідок не повідомляв. Суд цьому факту оцінку не надав.

Свідок ОСОБА_2 , викликаний за ініціативою суду, є упередженим, відомості надані суду не є достовірними, саме цей свідок залишив місце ДТП, не дочекався поліцію, був винуватцем ДТП, мав ознаки сп`яніння, притягнутий судом до відповідальності за ст. 124 КУпАП, його показання не можуть братися судом до уваги як доказ винуватості ОСОБА_1 .

За клопотанням адвоката суд тричі викликав поліцейського, який склав протокол, але поліцейський не з`явився, підстави для складання протоколу не обґрунтував, порушення процедури огляду водія не пояснив. Поліція не зупиняла автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування з особою поліцейський постійно приховував на відео факт ДТП, о 21-10 як вказано в протоколі ОСОБА_1 автомобілем не керував та поліція його не зупиняла, після незгоди водія з результатом огляду на алкогольне сп`яніння на приладі драгер поліцейський запропонував водію пройти огляд самостійно, дав направлення до лікарні, відсторонив від керування. Після закінчення складання матеріалів ОСОБА_1 не зміг дістатися до лікарні Соціотерапія через початок коменданської години, існує обов`язок поліцейського доставляти водія, який не згоден з результатом до лікарні, а не видавати направлення для проходження огляду самостійно.

У судове засідання 20 лютого 2024 року апелянт та його представник не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

14 лютого 2024 року на офіційну електронну адресу Київського апеляційного суду надійшло підписане кваліфікованим електронним підписом клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Александрова Дмитра Олександровича, про відкладення розгляду справи, у зв`язку з зайнятістю в судовому засіданні Дарницького районного суду м. Києва по кримінальній справі №733/23646/23 відносно ОСОБА_8 , яке, як вказує адвокат, було погоджене з ним завчасно, але при цьому будь яких належних доказів вказаним обставинам не надав, тому клопотання не підлягає задоволенню.

Враховуючи, що відповідно до вимог ст. 294 КУпАП явка учасників справи до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, неявка таких осіб належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи за відсутності доказів поважності причин неявки, не є перешкодою для розгляду справи у їх відсутність.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності апелянта та його захисника.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є законним і обґрунтованим, виходячи з такого.

Згідно оскаржуваної постанови 24 вересня 2023 року о 20 годині 50 хвилин водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, вул. Славгородська, 47, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Alcotest 6820» на нагрудну бодікамеру 473515, що підтверджується тестом 4745 від 24 вересня 2023 року, результат огляду становить 1,20% проміле, чим порушив п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, тобто вчинив дії, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Подія і склад адміністративного правопорушення та наявність вини у діях ОСОБА_1 за висновками суду першої інстанції доводяться поданими уповноваженим органом матеріалами, де міститься:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 531716 від 24 вересня 2023 року, складений відносно ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 № 1376;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.09.2023;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- тест 4745 від 24.09.2023 року, проведений за допомогою газоаналізатору «Alcotest 6820», що підтверджується результат огляду який становить 1,20% проміле;

- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських 473515 (вміщений на лазерний компакт-диск), де зафіксовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з положеннями вимог частини 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, в судовому засіданні судом першої інстанції у присутності ОСОБА_1 та його захисника Александрова Д.О. було відтворено відеозапис з нагрудної бодікамери працівників поліції, що надійшли разом з матеріалами справи, з якого вбачається, як на 00 хвилині 44 секунді працівник поліції запрошує ОСОБА_1 до патрульного автомобіля та на 01 хвилині 01 секунді пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». На 01 хвилині 14 секунді ОСОБА_1 погоджується пройти огляд. Після чого відбувається контрольний перевірочний забір повітря. При цьому ОСОБА_1 добровільно надає працівнику поліції свої дані. На 02 хвилині 13 секунд ОСОБА_1 проходить тест на приладі «Драгер». На 02 хвилині 38 секунд працівник поліції оголошує, що тест підтверджує стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та відносно останнього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Далі працівник поліції оголошує, що покличе ОСОБА_1 для ознайомлення з протоколом та документами до нього, а на даний момент він вільний. Просить вийти ОСОБА_1 з автомобіля, при цьому на 03 хвилині 21 секунда говорить «Вийдіть будь ласка з автомобіля, я Вас покличу», на що ОСОБА_1 відповідає «Почув, почув, вибачте». Після працівник поліції починає складати протокол про адміністративне правопорушення. На 09 хвилині 10 секунд відео починається з того, як працівник поліції оголошує ОСОБА_1 протокол, вручає його копію, надає направлення на огляд до лікаря нарколога та роз`яснює, що вразі незгоди з результатом «Драгер» він має право проїхати до лікаря нарколога та пройти огляд у нього. ОСОБА_1 запитує, якщо він завтра поїде до лікаря нарколога, на що працівник поліції відповідає, що у нього є дві години для проходження огляду. На 10 хвилині 39 секунд працівник патрульної поліції роз`яснює ОСОБА_1 його права та обов`язки. Коли працівник поліції зачитує ОСОБА_1 фабулу протоколу про адміністративне правопорушення, вказує, що останній керував в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 говорить, що його ж не зупиняли, на що отримує відповідь, що він був учасником ДТП. Патрульний запитує останнього, він вживав алкоголь до ДТП чи після? На що ОСОБА_1 на 13 хвилині 00 секунд відповідає після ДТП не вживав алкоголь. При цьому працівник поліції роз`яснює, що якщо ОСОБА_1 вживав алкоголь після ДТП, то санкція статті буде інша, тяжча і штраф більший, інша кваліфікація. На 13 хвилині 13 секунд ОСОБА_1 чітко говорить «Після ДТП я не вживав». На 14 хвилині 40 секунд, коли ОСОБА_1 ставить підписи в протоколі, та пише пояснення, працівник говорить «рекомендую написати, що після ДТП не вживав алкоголь», при цьому патрульний наголошує, що він не примушує ОСОБА_1 так писати.

Суд першої інстанції зазначив, що під час перегляду відео в суді ОСОБА_1 не висловлював своєї незгоди з результатами огляду, а також будь-яких неправомірних дій працівників поліції не вказував. Також, зафіксоване відео повністю спростовує доводи захисника про те, що працівник поліції не провів повну відео фіксацію.

Таким чином, суд першої інстанції встановив, що зазначений доказ підтверджує ту обставину, що ОСОБА_1 не заперечував того, що керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тоді коли йому роз`яснили, що у разі керування транспортними засобом у стані алкогольного сп`яніння після ДТП, кваліфікація його дій буде більш тяжкою, вказав, що вживав алкоголь до дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, ОСОБА_1 не заперечував проти результату приладу «Драгер», як на це вказує захисник Александров Д.О., що підтверджується зробленим власноручно підписом в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобом та підтверджено відеозаписом.

Таким чином, як зазначено судом першої інстанції, працівниками поліції не було порушено процедуру проведення огляду особи на стан сп`яніння з використанням технічних засобів.

При цьому, суд першої інстанції констатував, що позиція захисту, з приводу того, що працівник поліції відмовився доставляти ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння також не знайшла свого підтвердження, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не висловлював незгоду з даними спеціального приладу, а лише сказав, «якщо зранку поїхати до лікаря», що було висловлено після складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто після фіксації правопорушення, яке полягало в порушенні вимог п. 2.9а ПДР України.

Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що вказаним відеозаписом також зафіксовано, що патрульний, який проводив огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з допомогою приладу «Драгер», складаючи протокол про адміністративне правопорушення, вів себе стримано, уважно і ввічливо, роз`яснював права та обов`язки, оголошував, які документи додаються до протоколу, що відповідає вимогам «Правил етичної поведінки поліцейських» затверджених наказом МВС України № 1179 від 09.11.2016 року.

Крім того, зі змісту постанови вбачається, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку показам допитаних свідків та іншим наявним у справі доказам.

Суд першої інстанції вважав, що установлення події та складу адміністративного правопорушення в цілому відбулося відповідно до приписів ст. 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, а тому підстав для закриття провадження у справі та для повернення протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено.

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні п. 2.9а ПДР та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд повною мірою погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносити у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Щодо об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то визначені склади об`єктивної сторони даного правопорушення, які полягають у: - керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння; - керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння; - керуванні транспортним засобом в стані іншого сп`яніння; - керуванні транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; - передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; - передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває під впливом таких лікарських препаратів; - відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єкт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП спеціальний - водій, тобто особа, яка керувала транспортним засобом в стані сп`яніння або відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП можливе лише у випадку наявності всіх елементів складу адміністративного правопорушення.

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

З матеріалів справи вбачається. що водій ОСОБА_1 не заперечує керування ним транспортним засобом до моменту зіткнення з іншим автомобілем, тобто факт керування ним транспортним засобом є встановленим. А отже, проведення його огляду на стан сп`яніння у зв`язку з ДТП не виходить за межі повноважень працівників поліції, у разі наявності у водія відповідних ознак.

Працівником поліції було озвучено ОСОБА_1 виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки, за згодою водія.

Так, зі змісту дослідженого апеляційним судом відеозапису з нагрудної боді-камери поліцейського апеляційним судом встановлено, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився поліцейським за допомогою Алкотестера Drager. На відеозаписі чітко видно, як працівником поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд, проведений огляд, оголошено та ознайомлено з його результатом, заперечень щодо його правильності від водія не надходило.

Окрім того, роздрукований результат (чек) тесту Драгер «Аlkotest 6820» (прилад АRJL-0310) містить підпис ОСОБА_1 , що свідчить про ознайомлення водія з результатом проведеного огляду. Жодних заперечень ОСОБА_1 щодо дати чи часу проведення огляду, зазначеного у чекові, протоколі про адміністративне правопорушення чи пояснення водія не містять. На відеозаписі з нагрудної боді-камери поліцейського апеляційним судом також не встановлено будь-яких заперечень ОСОБА_1 щодо правильності результату чи часу його проведення.

Відповідно до ч. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

При цьому з наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівниками поліції було озвучено ОСОБА_1 про виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, що, відповідно, є підставою для виконання водієм законної вимоги працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, суд виходить з того, що установлення події та складу адміністративного правопорушення відбулося відповідно до приписів ст. 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, а тому підстав для закриття провадження у справі та для повернення протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вже було вказано судом вище, частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2. Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно положень п. 2.5. ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Доводи апелянта в тій частині, що він не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, а вжив алкоголь вже після зупинки транспортного засобу, також на думку апеляційного суду не заслуговують на увагу, оскільки жодного належного та допустимого доказу на підтвердження цих обставин матеріали справи не містять.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин, доводи апеляційної скарги, розцінюються апеляційним судом критично і до уваги не приймаються, оскільки зводяться лише до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку та тлумачення норм права на розсуд апелянта, однак при цьому не ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Враховуючи викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом доведена наявними в матеріалах справи доказами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Оскільки судове рішення, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 26 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 грн - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником - адвокатом Александровим Дмитром Олександровичем - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Березовенко