Справа № 157/2131/23
Провадження №3/157/74/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Антонюк О.В., з участю секретаря судового засідання Солошик Д.В., поліцейського Пащука З.І., особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , адвоката Федчика С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працевлаштований,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України),

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 8 листопада 2023 року о 23 год 22 хв по вул. Центральна у с. Бузаки керував транспортним засобом марки «Volta», без реєстраційного номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Поліцейський Пащук З.І. у судовому засідання підтримав викладені ним у протоколі про адміністративне правопорушення обставини та пояснив, що ОСОБА_1 у темну пору доби керував транспортним засобом, був без мотошолома, рухався транспортним засобом не по своїй смузі руху, та у зв`язку з виявленими порушеннями Правил дорожнього руху був зупинений, під час спілкування було виявлено у водія запах алкоголю з порожнини рота та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, у медичній установі, однак ОСОБА_1 відмовився. Оскільки була темна пора доби, тому він не з`ясував питання якої саме потужності транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 . За виявлені порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху останній не притягувався до відповідальності, йому було зроблено зауваження.

ОСОБА_1 у судовому засідання вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що керував електроскутером, потужність двигуна якого 220 Ватт, розвиває максимальну швидкість 25км/год, а тому підстав для проходження ним огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння не було.

Адвокат Федчик С.В. у судовому засіданні просив провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, посилаючись на те, що електроскутер, яким керував ОСОБА_1 не є механічним транспортним засобом, оскільки потужність електродвигуна цього електроскутера є меншою ніж 3 кВт, і цей транспортний засіб не підлягає реєстрації, а тому у поліцейського не було підстав пропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Не за керування кожним транспортним засобом особа може бути притягнута до відповідальності за ст. 130 КпАП України. Крім того, в даному випадку має місце не дотримання принципу правової визначеності. Зміст ст. 130 КпАП України не викладений зрозуміло, і ОСОБА_1 , не маючи юридичної освіти, не обізнаний, на які саме випадки поширюється дія цієї норми. Згідно з рішенням Конституційного Суду України одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки. У рішенні Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005 зазначається, що із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, підтверджується доданими до протоколу про адміністративне правопорушення доказами.

З дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції, та на вимогу поліцейського після виявлених і повідомлених йому ознак алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу та у найближчому лікувальному закладі.

З протоколу про адміністративне правопорушення та акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що у ОСОБА_1 був виявлений, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, від огляду останній на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Спеціаліст - старший судовий експерт Волинського НДЕКЦ ОСОБА_2 пояснив у судовому засіданні, що транспортний засіб, яким згідно з відеозаписом керував ОСОБА_1 , відповідно до Правил дорожнього руху та з урахуванням наданих характеристих цього транспортного засобу, не є механічним транспортним засобом.

Розділом 1 Правил дорожнього руху встановлено, що механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини та механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Відповідно до бирки на транспортному засобі, марка транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 «Volta», максимальна швидкість 25 км/год, потужність двигуна 220 Ватт.

У частині 1 ст. 130 КпАП України зазначається, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з приміткою до ст. 121 КпАП України, під транспортними засобами у статтях 121-126, 127-1 - 128 -1, частинах першій і другій статті 129, статтях 132-1, 133-1, 133-1, 139 і 140 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Отже, положення ст. 130 КпАП України поширюються і на інші транспортні засоби.

Розділом 2 Правил дорожнього руху встановлено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів. Пунктом 2.5 Розділу 2 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Покладення Правилами дорожнього руху на водія лише механічного транспортного засобу обов`язку на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, не свідчить, з урахуванням примітки до ст. 121 КпАП України, про те, що особи, які керують іншими транспортними засобами, не несуть відповідальності за відмову від проходження такого огляду.

Крім того, ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

При цьому, згідно з Розділом 1 Правил дорожнього руху встановлено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керування транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Частиною 1 ст. 130 КпАП України встановлену адміністративну відповідальність за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів не лише для водіїв, а й для осіб, які керують транспортними засобами.

Таким чином, диспозиція ст. 130 КУпАП не є бланкетною (відсилочною), тобто такою, де закріплюються лише загальні ознаки правила поведінки. Цією правовою нормою чітко передбачено заборону керування транспортними засобами в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння, також нею передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, а під транспортними засобами у цій статті, відповідно до примітки до ст. 121 КпАП України, належить розуміти не лише механічні транспортні засоби, а й інші транспортні засоби.

Так, Законом України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» встановлено і інші види транспортних засобів: електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії; легкий персональний електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину.

Та обставина, що велосипед теж є транспортним засобом, однак за керування ним у стані алкогольного сп`яніння не встановлена відповідальність ст. 130 КпАП України, на що вказує адвокат, не свідчить, що така адміністративна відповідальність не настає за керування у стані алкогольного сп`яніння іншим транспортним засобом, зокрема і таким, яким керував ОСОБА_1 .

Адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього руху особами, які керують велосипедами, гужовим транспортом, і погоничами тварин, встановлена ст. 127 КпАП України.

Тобто, за порушення Правил дорожнього руху особою, яка керує велосипедом як різновидом транспортного засобу, встановлена адміністративна відповідальність іншою нормою КпАП України.

Згідно з довідкою перевірки на повторність за підписом поліцейського Пащука З., протягом року до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України не притягувався.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, доведена, а тому до нього належить застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Посилання адвоката Федчика С.В. на порушення принципу правової визначеності, неясності правової норми ст. 130 КпАП України, двозначності правової норми, є безпідставними та не грунтуються на змісті цієї статті, якою заборонено керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння. Окрім того, адміністративну відповідальність за такі дії передбачено і для осіб, які керують велосипедами, хоча й іншою статтею КпАП України.

Інші доводи адвоката Федчика С.В. не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Під час судового розгляду справи не було встановлено таких обставин, які б порушили права водія ОСОБА_1 або ж обмежили його в можливості їх ефективного використання.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 у дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі частини другої статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати ОСОБА_1 штрафу протягом 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягнути подвійний розмір штрафу 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Дата складення повного тексту постанови 8 березня 2024 року.

Суддя: О. В. Антонюк