Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 Ляльки Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, до адміністративної відповідальності за ст.173 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.11.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, ІПН невідомий, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, і підданно його адміністративному стягненню у вигляді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, ІПН невідомий на користь держави судовий збір в сумі 536,80 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 01.10.2023 року о 04.30 годин у АДРЕСА_2 вчинив дрібне хуліганство, а саме нецензурно виражався у громадському місці, агресивно себе поводив, намагався вчинити бійку, а також пошкодив вхідні двері до квартири знайомої ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КпАП України (а.с.15).

Не погоджуючись із постановою судді особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу на постанову суду в частині призначеного адміністративного стягнення. Вказує на те, що вказане судове рішення оскаржується у зв`язку з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, які суд вважав встановленими, односторонністю розгляду справи.

Вказує на те, що в судовому засіданні він повністю визнав свою провину та розкаявся. Звертає увагу суду на те, що у нього на утриманні перебуває неповнолітня дитина ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ), на даний час він проживає з матір`ю ( АДРЕСА_3 ), яка є інвалідом третьої групи та хворіє на онкозахворювання і потребує його допомоги, а тому застосування щодо нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 15 діб поставить його близьких у вкрай важке становище. В зв`язку з чим просить застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Просить постанову суду щодо накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 15 діб скасувати та прийняти нову постанову, якою застосувати до нього покарання у вигляді штрафу (а.с.19-20).

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.245 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом статей 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає ст.ст.283, 284 КпАП України.

Як вірно встановив суддя місцевого суду наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, підтверджується письмовими матеріалами справи.

Відповідно до статті 173 КпАП України дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Разом з тим,місцевим судом повністю дотримано вимог ст.280 КпАП України при винесенні постанови. Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи, доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 за ст.173 КпАП України в апеляційній скарзі та в поясненнях ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції не заперечуються та не оспорюються, а тому відсутні й підстави для перевірки їх правильності й обґрунтованості.

Разом з тим, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови в частині накладеного адміністративного стягнення у вигляді адміністарвтиного арешту строком на 15 діб ОСОБА_1 вказує на те, що при призначенні адміністративного стягнення судом першої інстанції не було враховано те, що він повністю визнав свою провину та розкаявся у вчиненому, має на утриманні неповнолітню дитину, на даний час він проживає з матір`ю, яка є інвалідом третьої групи та хворіє на онкозахворювання і потребує його допомоги, а тому застосування щодо нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 15 діб поставить його близьких у вкрай важке становище.

Проте, такі доводи апелянта до уваги апеляційним судом не беруться з врахуванням наступного.

Згідно статті 23 КпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст.33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкція статті 173 КпАП України передбачає накладенняштрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Встановлено, що обираючи вид та розмір стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а тому прийшов до переконання про необхідність піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб.

На вимогу апеляційного суду з Торчинської селищної ради надійшов витяг № 235-жр-01/2024 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 10.01.2024 року з якого вбачається, що за адресою АДРЕСА_3 зареєстровано троє осіб ( ОСОБА_1 , його мама ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ) (а.с.33).

Крім цього, з Луцького РУП ГУНП у Волинській області надійшов лист з якого вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності (а.с.35-36).

Апеляційний суд вважає, що накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення буде необхідним та достатнім для попередження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушеннях.

Доводи на які посилається апелянт у апеляційній скарзі, а також які наведені ним та його захисником під час розгляду справи апеляційним судом на правильність висновку суду щодо необхідності накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб не впливають і це не є підставою для скасування постанови.

За наведених обставин апеляційний суд погоджується з мотивами, наведеними у судовому рішення, щодо обрання ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб.

Це рішення належним чином обґрунтовано і сумнівів у його правильності щодо доцільності застосування адміністративного стягнення, обраного судом ОСОБА_1 , не викликає.

З урахуванням наведеного приходжу до висновку, що постанова Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.11.2023 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її зміни, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КпАП України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КпАП України залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.