ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою адвоката Колчанова Р.В. на постанову Садгірського районного суду м. Чернівців від 19.12.2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Садгірського районного суду м. Чернівців від 19 грудня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого техніком ТОВ «РОМА» визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно постанови суду, 25.11.2023 року о 21.28 год. ОСОБА_1 в м. Чернівці по вул. Перемоги, 35, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 113» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння облич, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився.

На вказану постанову суду адвокат Колчанов Р.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказане рішення та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

При цьому посилався на те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним та не допустимим доказом та був складений працівниками поліції з порушенням п. 6 Наказу МВС України №1395. У вказаному протоколі не зазначено, які саме слова чи дії ОСОБА_1 свідчили про його ухилення від проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я. Також протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

ЄУНСС 726/2886/23 НП 33/822/24 головуючий у 1 інстанції Байцар Л.В.

Вказував, що акт огляду є неналежним доказом в даній справі, оскільки в ньому не зазначені місце його складання, дату та час його складання, не додано сертифікат та свідоцтво на спеціальний технічний засіб, яким мав проводитися огляд, його копію не було вручено ОСОБА_1 .

Також, на думку адвоката, письмове направлення на огляд в медичну установу не може бути доказом у справі, так як в даному випадку не зрозуміла назва медичної установи в яку направлявся ОСОБА_1 , не вказано на який саме огляд він направлявся, копія даного направлення не була вручена ОСОБА_1 .

Посилався на те, що з відеозаписів не вбачається факту відмови ОСОБА_1 на місці перевірки документів від огляду на стан сп`яніння, факту доставки його до медичного закладу, факту відмови в присутності двох свідків та в медичному закладі. Також ці відеозаписи, є порізаними, неповними, на них відсутнє безперервне спілкування з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вважає, що факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу при відсутності доказів керування особою автомобілем, відсутності відмови від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я, відсутності самого огляду особи у лікаря, складання медичного документа по результатах огляду, не є підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Стверджував, що працівниками поліції не було доведено належними допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР України, які б давали право поліцейським на зупинку транспортного засобу. Постанова серії ЕАР №1031626 від 25.11.2023 р. не може бути взята до уваги судом, оскільки ОСОБА_1 заперечував її законність та був не згоден із нею.

Апелянт також посилався на те, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом, його автомобіль не було евакуйовано, що на його думку, свідчить про те, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Вважає, постанова районного суду суперечить фактичним обставинам справи, ґрунтується на внутрішньому хибному переконанні суду, а тому підлягає скасуванню.

Заслухавши адвоката Колчанова Р.В., ОСОБА_1 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, перевіривши матеріали провадження, суд вважає, що апеляційні вимоги адвоката є необґрунтовані і в задоволенні поданої скарги необхідно відмовити.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП при обставинах, що наведені в постанові суду, повністю підтверджується дослідженими в суді доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху України.

З постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1031626 від 25.11.2023 року вбачається, що в цей день о 21.28 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 113» д.н.з. НОМЕР_1 і при здійсненні повороту праворуч не подав відповідний покажчик повороту, чим порушив п. 9.2 б ПДР України (а.с.7).

Зазначена постанова не була оскаржена ОСОБА_1 та набрала законної сили. А тому твердження апелянта про незаконну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та незаконність цієї постанови є необґрунтованим.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то він має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №631306 від 25.11.2023 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено суть вчиненого ОСОБА_1 правопорушення (а.с.1).

З відео файлів, що містяться в матеріалах справи та були досліджені судом апеляційної інстанції вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху. Під час розмови з водієм у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак водій відмовився.

При цьому ОСОБА_1 працівник поліції пояснював, що в разі його незгоди з результатом огляду вони доставлять його в наркодиспансер для огляду, а також наслідки відмови від проходження огляду, та з`ясовував причини його відмови.

Суд зауважує, що на відеозаписі видно, як ОСОБА_1 погоджується з такою ознакою, як запах алкоголю з порожнини рота та відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння.

З акту огляду з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння облич, порушення координації рухів. Від проходження огляду відмовився. Свідки не залучались проводилась фіксація на бодікамери (а.с.2).

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.11.2023 р. вбачається, що о 22.00 год. ОСОБА_1 направлявся в ЧОНД для проведення огляду. В медичний заклад не доставлявся, відмовився (а.с.4).

Диспозицією ст. 130 КУпАП, передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Тобто, якщо водій на місці зупинки транспортного засобу відмовляється пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів чи відмовляється пройти такий огляд в медичній установі, то своїми діями він порушує вимоги пункту 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, підтверджується зібраними по справі доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку.

Що стосується доводів апелянта про те, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути зафіксована лікарем медичного закладу в присутності свідків, то вони є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а доставляти в медичний заклад водія проти його волі є незаконним. Описані події були зафіксовані працівниками поліції на боді камери, а їх копії долучені до матеріалів справи, а тому присутність свідків, відповідно до ст. 266 КУпАП не є обов`язковою.

Також не заслуговують на увагу доводи адвоката, що акт огляду є неналежним доказом в даній справі, оскільки в ньому заповнені всі необхідні реквізити, які передбачені цим актом.

Що стосується тверджень адвоката про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, то вони є неправдивими, оскільки на відео файлах зафіксовано, як керування транспортним засобом було передано іншому водію.

Порушень вимог закону, які б свідчили про незаконність прийнятого рішення та ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановлено.

Постанова суду є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 266, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката Колчанова Р.В. відмовити, а постанову Садгірського районного суду м. Чернівців від 19 грудня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП, залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія. Згідно з оригіналом: суддя