Справа № 694/2818/23
Провадження № 3/694/49/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.02.2024 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 11.11.2023 року о 16.37 год. по вул. Кримського 95 у м. Звенигородка Черкаської області, керував автомобілем «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги 2.5 ПДР, та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що він 11.11.2023 приїхавши додому близько 14.00год. випив ліки внаслідок поганого самопочуття, пізніше близько 16.00 він разом зі своїм пасинком ОСОБА_2 поїхали в аптеку, при цьому пасинок був за кермом, оскільки ОСОБА_1 мав погане самопочуття. Після того як вони були зупинені працівниками поліції пасинок пересів на заднє сидіння, а ОСОБА_1 сів за кермо. Вказав, що алкоголь не вживав, від проходження огляду на прилад Драгер відмовився, оскільки не певен в точності його результатів. Сам пропонував співробітникам поліції пройти освідування у медичному закладі, проте йому відмовили, вказавши, що не мають часу.

Адвокат Дубовий І.А. в судовому засіданні вказав, що відеозаписи з нагрудних боді камер є недопустими доказами, оскільки не є безперервними та у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на технічний засіб, яким здійснювалась фото фіксація.

В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_3 , яка є дружиною ОСОБА_1 вказала, що 11.11.2023 року її чоловік о 14.00 год. приїхав додому, випив ліки, а потім поїхав в аптеку, через деякий час вона йому подзвонила і ОСОБА_1 її повідомив, що його зупинили працівники поліції.

Свідок ОСОБА_2 вказав, що 11.11.2023 близько 16.00год. вони з батьком поїхали в аптеку, він був за кермом. Після того як вони були зупинені співробітниками поліції він переліз на заднє сидіння, а вітчим сів за кермо. До цього вітчим алкоголю не вживав, про що розмовляв зі співробітниками поліції йому не відомо.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях останнього вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

П. 2.5 ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена та підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №048026 від 11.11.2023 року;

- даними акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння;

- даним відеозапису, з якого вбачається, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він за кермом не перебував спростовується відеозаписом з боді камер поліцейського, з якого чітко видно, що зупинивши автомобіль та на момент коли до автомобіля підійшов працівник поліції за кермом перебував саме ОСОБА_1 .

Крім того, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження твердження ОСОБА_1 , про те, що він просив пройти освідування у медичному закладі, проте йому відмовили, так, як з відеозапису з боді камери поліцейського видно, що поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі в тому числі, однак останній вказав «ненада», «я не вживав», «не буду». При цьому, поліцейські неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд як на приладі «Драгер» так і в медичному закладі, на що ОСОБА_1 неодноразово чітко відмовився.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини, суд визнає, як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки обставини викладені в судовому засіданні, не спростовують факт відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Щодо посилань захисника на неналежність доказів оскільки вони не є безперервними суд вважає, що такі доводи не спростовують вини ОСОБА_1 , оскільки на вказаних записах чітко відображено подію та обставини вчинення правопорушення і вони є належними доказами його вини.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність правопорушника обставин не вбачається.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 належить призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, відсутності обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність порушника, вважаю що дане покарання буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 36, 40-1, ч. 1 ст. 130, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Рахунок для оплати штрафу

(Отримувач коштів ГУК у Черкаській області/ 21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37930566, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО)899998, Рахунок отримувача UA0023001, Код класифікації доходів бюджету 2108130.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Рахунок для оплати судового збору

(Отримувач коштів, ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача, Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача, UA0026001, Код класифікації доходів бюджету, 22030106.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання-3 місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області.

Суддя Д.І. Сакун