Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/2086/23
Провадження № 3/382/77/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Яготин

Суддя Яготинського районного суду Київської області Нарольський М. М., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

за ч. 2 ст. 184 та ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшли дві справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 та ч. 3 ст. 184 КУпАП.

З урахуванням встановлених обставин та відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП справу про адміністративне правопорушення № 382/2086/23 (провадження № 3/382/77/24) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення № 382/2085/23 (провадження № 3/382/76/24) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП необхідно об`єднати для спільного розгляду.

До суду від Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 937581 від 09.12.2023 року та матеріали до нього про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП, в якому вказано, що 09.12.2023 року о 00 год. 15 хв. допустила перебування сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на АДРЕСА_2 без супроводу дорослих, чим порушила вимоги рішення № 46 від 18.02.2022 року Яготинської міської ради, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Крім цього, від Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 937582 від 09.12.2023 року та матеріали до нього про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП, в якому вказано, що 09.12.2023 року о 00 год. 15 хв. в АДРЕСА_2 допустила вчинення сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дрібної крадіжки дрів, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням. Судова повістка направлялася на адресу місця проживання, яку ОСОБА_1 вказала під час складення протоколу. У зв`язку з цим суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність, оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП її присутність у вказаній категорії справи не є обов`язковою.

Прокурор повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідальність за ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частиною 2 ст. 184 КУпАП встановлено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Факт скоєння правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується протоколом серії ВАВ № 937581 від 09.12.2023 року та матеріали до нього, рапортом від 09.12.2023 року, заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_3 , поясненнями ОСОБА_4 , копією рішення Яготинської міської ради № 46 від 18.02.2022 року, копією паспорта ОСОБА_1 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , відеозаписом.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про можливість у даному випадку звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням з застосуванням ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

З огляду на викладене, враховуючи усі обставини справи в їх сукупності, в тому числі відеозапису, суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звільнивши її від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення та обмежитися усним зауваженням.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 184 КУпАП вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу, - тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 937582 від 09.12.2023 року « ОСОБА_1 09.12.2023 року о 00 год. 15 хв. в АДРЕСА_2 допустила вчинення сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дрібної крадіжки дрів, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.»

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

ОСОБА_5 у протоколі про адміністративне правопорушення діяння не відповідає диспозиції ч. 3 ст. 184 КУпАП, оскільки її малолітньому сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент складання протоколу виповнилось 12 років.

Таким чином, суд констатує, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази, які б засвідчили обставини щодо події і складу правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, а також вину ОСОБА_1 у інкримінованому адміністративному правопорушенні.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування "поза розумним сумнівом", сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах "Кобець проти України" (п. 43) та "Авшар проти Туреччини" (п. 282), "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року, ", Мессеге і Ябардо про Іспанії" від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 184 КУпАП не доводиться сукупністю наявних у справі доказів, які не є переконливими, достатньо вагомими і узгодженими між собою, а відтак викликають у суду обґрунтований сумнів.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми законодавства, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 22, 36, 40-1, 184, 247, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати адміністративні матеріали за № 382/2086/23 (провадження № 3/382/77/24) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП та № 382/2085/23 (провадження № 3/382/76/24) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП, в одне провадження під загальним № 382/2086/23 (провадження № 3/382/77/24).

На підставі ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП і може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя М. М. Нарольський