П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Данко В.Й., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О.Я., захиснкиа Маркусь М.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Закарпатської митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження - Закарпатська обл., Тячівський р-н, смт. Дубове, місце проживання - АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 05.08.2020 року, орган, що видав 2101, паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий 01.02.2012, Тячівським РВ УМВС України в Закарпатській області, ідентифікаційний код платника податків - НОМЕР_3 ,

за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

Управлінням боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Закарпатської митниці на постійній основі здійснюються перевірочні заходи щодо дотримання вимог законодавства України під час ввезення на митну територію України гуманітарних вантажів.

Так, проведеною перевіркою з використанням баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМСУ встановлено, що 07.04.2023 року на митний пост "Ужгородавтомобільний" Закарпатської митниці по вантажному напрямку «в`їзд в Україну» прибув вантажний транспортний засіб р.н.з. Німеччини НОМЕР_4 з причепом р.н.з. Чехії НОМЕР_5 під керуванням громадянина України ОСОБА_2 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаним транспортним засобом на митну територію України переміщувався автомобіль марки «HYUNDAI» ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_6 , 2004 року випуску.

До митного контролю легкового автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «TERRACAN», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_6 , було подано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, яка була заповнена громадянином України ОСОБА_3 , в якій вищевказаний транспортний засіб ним заявлений як гуманітарна допомога.

Відповідно до декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою відправником вантажу виступає M&S Corporation, DE, а отримувачем вказано ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , код НОМЕР_7 .

Фактичне місце розвантаження гуманітарного вантажу зазначено: ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , код НОМЕР_7 для в/ч НОМЕР_8 ОСОБА_4 .

З метою перевірки отримання вищевказаного транспортного засобу Закарпатською митницею 19.07.2023 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 направлений лист від 19.07.2023 №7.7-20-03/17/5371.

Листом від 10.08.2023 №12/6785 ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомило Закарпатську митницю про те, що транспортний засіб з ідентифікаційним номером кузова НОМЕР_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 та підпорядковані йому підрозділи не отримували.

З метою з`ясування обставин переміщення на митну територію України у якості гуманітарної допомоги транспортного засобу марки «HYUNDAI» ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_6 , 2004 року випуску, Закарпатською митницею 24.08.2023 направлено лист громадянину ОСОБА_5 від 24.08.2023 № 7.7-20/17/6405.

У своєму поясненні від 06.09.2023 року ОСОБА_6 зазначив, що дійсно ввозив на митну територію України транспортний засіб ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_6 . На адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 він його не доставив в зв`язку з тим, що передав зазначений транспортний засіб представнику військової частини НОМЕР_8 ОСОБА_4 . Громадянин ОСОБА_6 19.09.2023 року в підтвердження своїх слів направив на електронну адресу Закарпатської митниці копію Акту приймання-передачі гуманітарної (благодійної) допомоги від 02.07.2023 року, який підписаний ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

З метою підтвердження або спростування факту отримання зазначеного вище транспортного засобу військовою частиною НОМЕР_8 , Закарпатською митницею направлений лист від 27.11.2023 року №7.7-20-03/17/8825 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Листом від 01.12.2023 №2238/ПУ ІНФОРМАЦІЯ_6 повідомило про перенаправлення військовій частині НОМЕР_8 листа Закарпатської митниці (від 27.11.2023 року №7.7-20-03/17/8825).

13.12.2023 на адресу Закарпатської митниці надійшов лист військової частини НОМЕР_8 від 11.12.2023 №235, яким повідомлено про те, що транспортного засобу марки «HYUNDAI» номер кузова НОМЕР_6 у військовій частині НОМЕР_8 в наявності немає, на обліку не перебуває. Вказаний в Акті прийому-передачі військовослужбовець ОСОБА_4 з 15.08.2023 року звільнений у запас. Інформацію чи підтверджуючі документи щодо вказаного транспорту ОСОБА_4 не надавав.

Таким чином, представники митниці вказують, що ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України гуманітарний вантаж - транспортний засіб марки «HYUNDAI» моделі «TERRACAN» ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_6 , 2004 року виготовлення, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підставу для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо отримувача товару та що зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) частиною 1 статтею 483 Митного кодексу України.

23.02.2024 захисник ОСОБА_1 - адвокат Маркусь М.І. подав до суду клопотання про закриття провадження у даній справі за відсутністю в діях ОСОБА_7 складу адміністратвиного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. Клопотання мотивує тим, що жодного умислу на вчинення даного адміністративного правопорушення у ОСОБА_7 не було, вказаний транспортний засіб було передано військовослужбовцю Національної гвардії України ОСОБА_4 . Одержувачем транспортного засобу в декларації було зазначено ІНФОРМАЦІЯ_4 , а фактичне місце призначення розвантаження вантажу вказано для військової частини НОМЕР_8 ОСОБА_4 . Про подальшу долю транспортного засобу ОСОБА_1 не було відомо, однак зі слів вказаного військовослужбовця транспортний засіб використовувася в зоні ведення бойових дій та був пошкоджений. Таким чином ОСОБА_1 в декларації вказано достовірні відомості про отримувача товару.

Вказує, що після отримання протоколу про порушення митних правил ОСОБА_1 стало відомо, що ОСОБА_4 не пердав транспортний засіб військовій частині, на облік такий не поставив, тому ОСОБА_1 звернувся до Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області з заявою про вчинення вказаним військовослужбовцем кримінального правопорушення, передбаченого ст. 201-2 КК України, що підтверджується талоном-повідомленням єдиного обліку №1589 від 14.02.2024 року, складеного капралом поліції Тячівського РВ ГУНП в Закарпатській області Корнута М.В.

Представник Закарпатської митниці Селеш О.Я. у судовому засіданні підтримав обставини викладені в протоколі, зазначив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується зібраними у справі доказами, та просив притягнути його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України, згідно санкції статті.

Захисник Маркусь М.І. в судовому засіданні підтримав позицію, викладену в клопотанні, просив закрити провадження у даній справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністратвиного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Держмитслужби, захисника, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно положень ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП), а вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.11 КУпАП).

Так, за змістом ст.ст. 458, 487 МК України, ст.ст.9-11 КУпАП підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.

Частиною першою ст. 483 МК України передбачено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Тобто, основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною вказаного правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України. Під дією мається на увазі активна поведінка (вчинок) особи, в якій відображена ззовні її воля і що спрямована на спричинення певних негативних наслідків.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, чи документів, які містять неправдиві відомості.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду №8 від 03.06.2005 року № «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», незаконним переміщенням предметів із приховуванням від митного контролю - є їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлення сховищ, тайників та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з наданням митному органу як підстави для переміщення товару підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 03.06.2005 року (зі змінами внесеними згідно з Постановою ВСУ № 8 від 30.05.2008 року) «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.»

Наявність об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення є обов`язковим для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо хоча б один з них відсутній або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею глави 68 МК України, вказане діяння не є порушенням митних правил.

Згідно п.5 ч.1 ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до положень ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП, ст. 494 МК України, протокол про адміністративне правопорушення (протокол про порушення митних правил) - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП (МК України), є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення (про порушення митних правил). У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до відповідальності; місце, час вчинення і суть правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З наведеного слідує, що протокол про порушення митних правил, разом з долученими до нього матеріалами, є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного правопорушення.

Основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною вказаного правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України. Під дією мається на увазі активна поведінка (вчинок) особи, в якій відображена ззовні її воля і що спрямована на спричинення певних негативних наслідків.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, чи документів, які містять неправдиві відомості.

Так, у протоколі про порушення митних правил №0035/30500/24 від 23.01.2024 року зазначається, що до митного контролю та оформлення було подано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою яка була заповнена громадянином України ОСОБА_3 , в якій транспортний засіб легковий автомобіль марки «HYUNDAI» моделі «TERRACAN», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_6 ним заявлений як гуманітарна допомога. Відповідно до декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою відправником вантажу виступає M&S Corporation, DE, а отримувачем вказано ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , код НОМЕР_7 ; фактичне місце розвантаження гуманітарного вантажу зазначено: ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , код НОМЕР_7 для в/ч НОМЕР_8 ОСОБА_4 .

До протоколу додано копію листа т.в.о. командира військової частини НОМЕР_8 підполковника ОСОБА_8 №235 від 11.12.2023 року, з якого слідує що військова частина НОМЕР_8 не отримувала транспортний засіб марки «HYUNDAI» ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_6 .

Документами, на підставі яких було здійснено митне оформлення зазначеного транспортного засобу серед іншого є Декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, згідно якої декларантом та водієм зазначено ОСОБА_2 , отримувачем ІНФОРМАЦІЯ_2 , а фактичним місцем призначення вказано ІНФОРМАЦІЯ_2 для в/ч НОМЕР_8 ОСОБА_4 .

Разом з тим, з доданої захисником та наявної в матеріалах справи копії Акту приймання-передачі гуманітарної (благодійної) допомоги від 02.07.2023 року слідує, що ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_4 , уповноважений представник 37 Бригади військової частини НОМЕР_8 , отримав транспорний засіб «HYUNDAI», двигун НОМЕР_6 , вартістю 201750,00 грн..

Таким чином, під час внесення відомостей до документів, під час митного оформлення, ОСОБА_1 вніс правдиві відомості та в подальшому передав транспортний засіб до представнику військової частини НОМЕР_8 ОСОБА_4 , як про це було заявлено в декларації.

Відтак, будь-яких дій, які б були спрямовані на приховування від митного контролю та утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, ОСОБА_1 не здійснював.

Згідно положень ст.ст. 486, 495 МК України обов`язок доказування у митній справі покладається на органи доходів і зборів (митних органів).

Статтею 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суддею не встановлено доказів, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 порушення митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України, а тому приходжу до висновку, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Згідно ст.527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

Враховуючи наведене провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 527, 528, 529, ч. 1 ст.483 МК України, п. 1 ч. 1 ст. 247, 283 - 285, 287 - 291, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення (справі про порушення митних правил) відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.Й. Данко