Справа № 752/4311/24
Провадження №: 3/752/2597/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 березня 2024 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Укарїни, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушень, передбачених ст. 124, ч.2 ст.130 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року піддавалась адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП України, повторно 13.02.2024 о 18 год 55 хв, у стані алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом «Volkswagen Polo», н.з. НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом по вул. Тарасівській, 9-В у м. Києві, не впевнився у безпечності та скоїв наїзд на металевий стовпчик та бетонний паркан, що спричинило механічні пошкодження транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.9 (а), 10.9 ПДР України.

У судовому засідання ОСОБА_1 пояснив, що у зазначені в протоколі день, час та місці керував автомобілем «Volkswagen Polo», н.з. НОМЕР_2 . Припаркував транспортний засіб поряд із будинком № 9-В по вул. Тарасівській у м. Києві. Після чого, сів до автомобіля, де вживав алкогольні напої. При цьому двигун не заводив. До нього підійшли особи у військовій формі та попросили переставити машину, він відмовився, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння. Між тим, після неодноразових наполегливих прохань військових він погодився. Як тільки він вимкнув стоянкове гальмо, машина покотилася назад і скоїла наїзд на стовпчик і гараж. У цей момент він знаходився в автомобілі. Просив не позбавляти його права керування транспортним засобом.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом за наслідками дослідження схеми місця ДТП встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася 13.02.2024 о 18 год 54 хв на вул. Тарасівській, 9-В у м. Києві, за участю транспортного засобу «Volkswagen Polo», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Схемою вищезазначеної пригоди визначено місце розташування транспортного засобу після скоєння пригоди, із зазначенням відповідних вимірів і місця зіткнення транспортного засобу із перешкодою, а також зафіксовано видимі зовнішні пошкодження транспортного засобу (а.с. 4).

Дані визначені у зазначених документах, узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_2 , який бачив біля кафе на вул. Тарасівській, 9-В у м. Києві, що водій транспортного засобу «Volkswagen Polo», н.з. НОМЕР_2 мав ознаки алкогольного сп`яніння та під час руху наїхав на стовпчик (а.с.5).

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а він самовільним рухом покотився після того, як він зняв стоянкове гальмо, судом оцінюються критично враховуючи наступне.

Так, відповідно до положень п. 1.10 ПДР України, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу у рух та зворушення його з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху/швидкості транспортного засобу.

Враховуючи, що в ході розгляду справи ОСОБА_1 не заперечував, що вимкнув стоянкове гальмо, внаслідок чого автомобіль покотився самовільним рухом, тобто вчинив технічні дії, які призвели до зрушення транспортного засобу з місця.

За наслідками вищезазначених матеріалів, суд приходить до висновку, про доведеність факту порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.9 ПДР України, що виразилося у тому, що він рухаючись заднім ходом, не впевнився у безпечності такого руху. Таке порушення знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням вищенаведеної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками у вигляді пошкодження транспортного засобу, бетонного паркану та металевого стовпчика.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознаками порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, іншого майна (металевого стовпчика та бетонного паркану).

Також встановлено, що під час оформлення матеріалів ДТП працівниками поліції у водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «Volkswagen Polo», н.з. НОМЕР_2 , були виявлені такі ознаки алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови.

Після чого, працівником поліції було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд з метою виявлення стану сп`яніння на місці за допомогою спеціального приладу «Драгер» (а.с.8).

За результатами огляду, проведеного за згодою водія ОСОБА_1 , за допомогою спеціального технічного засобу - приладу газоаналізатору «Drager Alcotest 7510» ARLM-0292, вміст алкоголю у видихуваному ОСОБА_1 повітрі перевищив вимірювальний діапазон приладу, про що свідчить позначка з п`ятьма піднятими у гору стрілками, про зазначено у роздруківці результатів приладу та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3,).

Факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння фіксувався технічними засобами відеозапису - нагрудними камерами БК № 470886 і БК № 472008, за допомогою яких зафіксовано порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» (а.с.21).

ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом (а.с.8).

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення такі дії ОСОБА_1 працівниками поліції були кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно даних довідки щодо проведення заходів із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення від 14.02.2024 вбачається, що протягом року ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, тому його дії за подіями 13.02.2024 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Так, судом встановлено, що постановою Святошинського районного суду м. Києва від 19.09.2023 ОСОБА_1 визнаний винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку і піддано стягненню у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік (справа № 759/14206/23).

Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим врахувати дані довідки від 14.02.2024 та вважати правильною кваліфікацією дії ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення від 13.02.2024 серії ААД № 860902 за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Положення п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України забороняють водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Згідно діючого законодавства, допустимий рівень алкоголю в організмі складає 0,2 проміле.

Суд дійшов висновку, що дії поліції із встановлення у водія ОСОБА_1 ознак сп`яніння, фіксування факту його огляду на стан сп`яніння тощо відповідають вимогам КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103. Підстав для закриття провадження у справі судом не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП за ознаками керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що вчинено повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за ч.1 с. 130 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено. Повторність у даному випадку є кваліфікуючою ознакою відповідно до ч.2 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суд враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст.ст. 34-35 КУпАП, судом не встановлено.

Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст. 130 КУпАП, яка є більш суворою, ніж санкція, передбачена ст.124 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

На думку суду, такий вид адміністративного стягнення є необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та упередження вчинення ним нових правопорушень.

Згідно ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись п.п. 2.9 (а), 10.9 ПДР, ст. ст. 9, 16, 23, 33-35,40-1,124, ч.2 ст. 130, 276-280, 283-285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко