Номер провадження: 33/813/829/24
Головуючий у першій інстанції Іоніді К. В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В.,

за участю секретаря Пухи А.М.,

адвоката Рудика Марка Романовича,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань

апеляційну скаргу адвоката Рудика Марка Романовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки без вилучення транспортного засобу. Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Не погодившись із вказаною постановою суду, 26 лютого 2024 року до суду першої інстанції адвокат Рудик М.Р., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі адвокат Рудик М.Р.. просить поновити строк на оскарження вище вказаної постанови, посилаючись на те, що постанову було винесено без участі сторін, а оскаржувану постанову отримав 26.02.2024р..

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат Рудик М.Р. зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята шаблонно, з порушенням прав апелянта. Зазначав, що працівниками поліції при складані протоколу не дотримано положень інструкції та вимог ст.256 КУпАП щодо змісту протоколу. Таким чином вважав, що працівникам поліції прямо вказано, на непохідність повної фіксації від початку виконання службових обов?язків, в нашому випадку з моменту зупинки транспортного засобу до закінчення процедури складання протоколу. Із відеофайла наданого вбачається приривання відеофайла, та процедура складання протоколу. Також зазначав, що працівниками поліції не було роз?яснено його права та обов?язки, передбачені статтею 268 КУпАП, та ст. 63 Конституції України . З огляду відеозапису апелянт вважав, що у ОСОБА_1 , відсутні ознаки алкогольного сп?яніння, він поводить себе виважено, стримано, та відповідно до ситуації яка склалася, тобто підстав для проведення огляду на стан сп?яніння взагалі не було. В матеріалах справи наявна заява адвоката, про перенесення розгляду справи, про що в оскаржуваній постанові не зазначалось. Вважали, що ОСОБА_1 , не відмовлявся від проходження процедури проходження на стан алкогольного сп?яніння, про що свідчать відеоматеріали справи, яких суддя не досліджував.

Також вважали, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом відсутній.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисник Рудик М.Р.не з`явились, адвокат Рудик М.Р. просив відкласти судове засідання, у зв`язку із заміною ОСОБА_1 захисника .

У зв`язку з тим, що в призначеному судовому засіданні вирішується процедурне питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови, а не вирішується розгляд справи по суті, апеляційний суд приходить до висновку, що явка сторін не є обов`яковою.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Щодо строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. При цьому, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Згідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України»).

Оскаржувана постанова Приморського районного суду м. Одеси була ухвалена 18 грудня 2024 року у відсутність сторін, враховуючи, що сторона захисту була повідомлена належним чином, що вбачається з тексту оскаржуваної постанови.

Після ухвалення оскаржуваної постанови за матеріалами справи наявна заява про відкладення судового засідання зареєстрована канцелярією суду першої інстанції від 18.12.2023 р..

Підстав для відкладення на іншу дату у вказаній заяві представником ОСОБА_2 не зазначено, доказів поважності відкладення до заяви не надано.

Проте зазначені обставини дійсно підтверджують належне повідомлення сторін про час , дату та місце розгляду даної справи.

Надалі в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_2 від 23.12.2023 р., про видачу копії оскаржуваної постанови.

Наступним документом в матеріалах справи є апеляційна скарга ОСОБА_2 зареєстрована 12.01.2024 року.

Жодних мотивів стосовно підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 за матеріалами справи не наводилось.

Постановою Одеського апеляційного суду від 05.02.2024 року апеляційну скаргу адвоката Рудика М.Р., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси про притягення до адміністратитивної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП повернуто особі яка її подала, у зв`язку з тим, що за матеріалами справи відсутні докази про надання ОСОБА_2 правничої допомоги ОСОБА_1

09 лютого 2024 року ОСОБА_2 звернувся із заявою про видачу копії рішення по адміністративній справі № 522/20322/23, на якій наявний запис про отримання ОСОБА_2 копії постанови 26.02.2024 року.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП останнім днем оскарження постанови є 28 грудня 2023 року.

Повний текст постанови відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень надіслано судом до реєстру 18 грудня 2023 року, оприлюднено 20 грудня 2023 року.

Тобто на момент складення заяви про отримання копії постанови від 23.12.2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мали можливість ознайомитись з повним текстом постанови .

Вперше апеляційна скарга подана 12 січня 2024 року поза межами встановлено ст. 294 КУпАП строку на апеляційне оскарження постанови судді, яка постановою Одеського апеляційного суду від 05 лютого 2024 року була повернута через порушення вимог ч. 2 ст. 271 КУпАП, а саме - захисником Рудиком М.Р.. до апеляційної скарги не додано документи ,які підтверджують повноваження на здійснення інтересів ОСОБА_1 та роз`яснено його право на повторне звернення із апеляційної скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги (а.с. 25), у зв`язку із чим 26 лютого 2024 року захисник Рудик М.Р. повторно звернувся до суду із апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2023 року.

Жодних обґрунтувань причин поважності пропуску строку адвокатом Рудиком М.Р. не наведено.

З урахуванням наведеного та того, що постанову було надіслано судом до Єдиного державного реєстру судових рішень в день розгляду справи 18 грудня 2023 року, посилання захисника на те, що до отримання копії оскаржуваного судового рішення 26 лютого 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не були усвідомлені про її існування, жодним чином не обґрунтовано.

Отже, з урахуванням обізнаності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в день винесення постанови судом першої інстанції 18 грудня 2023 року не можна вважати поважним строк протягом 3 місяців , за спливом якого захисник, повноваження якого на надання правової допомоги існували протягом всього строку, звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Апеляційний суд наголошує, що положеннями ст. 294 КУпАП прямо визначено, що строк на апеляційне оскарження рахується з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії судового рішення.

Будь-яких інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду захисник не надає і не посилається на інші обставини, що перешкоджали ОСОБА_1 реалізувати своєчасно своє право на оскарження постанови суду.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що звертаючись з апеляційною скаргою поза процесуальними строками, встановленими законом, захисник не навів жодних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та не надав доказів про наявність перешкод у реалізації права на оскарження постанови судді у встановлений КУпАП десятиденний строк, а тому у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження належить відмовити.

При цьому слід роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження та з наданням належних доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволені клопотання адвоката Рудика Марка Романовича, що діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2023 року, у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу адвоката Рудика Марка Романовича, що діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала, разом з доданими до неї матеріалами.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький