Справа № 361/5672/23
Провадження №3/361/24/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 року Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського районного управління поліції ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

11 липня 2023 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 446392 від 01.07.2023, 01 липня 2023 року о 17 год. 45 хв. в смт. Калита Броварського району Київської області, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом SHINERAY, без номера, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Хуторненко І.М. просив провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в діях його довірителя складу, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 446392 від 01.07.2023 року не містить інформації щодо технічного засобу за допомогою якого здійснювалася відеофіксація правопорушення, у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності має напис Не згоден. Вказаний напис ОСОБА_1 у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності свідчить про незгоду останнього з викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення обставинами. Зазначає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-якого письмового доказу на підтвердження саме відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та відправлення транспортного засобу на майданчик тимчасового затримання транспортних засобів. Захисник акцентував увагу, що п.7 Інструкції визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП. Підтвердження стану спяніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Стверджував, що дослідженими матеріалами справи встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП були порушені вищезазначені вимоги закону, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Фактично протокол про адмінправопорушення складався без фіксації зупинки транспортного засобу за допомогою відеореєстратора або нагрудної боді-камери, що є недопустимим, оскільки ст. 130 КУпАП чітко визначено, що склад правопорушення можливий за наявності керування водієм транспортним засобом, що в даному випадку не підтверджується матеріалами справи. В даному випадку місце складання протоколу про адміністративне правопорушення визначено Київська область, Броварський район, смт. Калита, вул. Шевченка, 10, що є грубим порушенням під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки це не є місцем розташування найближчого закладу охорони здоровя, так як найближчий заклад охорони здоровя розташований у м. Бровари Київської області, по вул. Шевченка, 14. Вважає, що поліцейськими було порушено ч. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обовязків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, повязаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Як вбачається з відозаписів, долучених до матеріалів справи, безперерва відеофіксація обставин вчинення, виявлення адміністративного правопорушення не проводилася. Матеріали справи не містять відеозапису, на якому було б зафіксовано огляд на стан спяніння за допомогою спеціального технічного засобу. Також не встановлено джерело походження даних відеозаписів і приєднання їх до матеріалів справи. Стверджував, що ОСОБА_1 не були роз`яснені його права та не забезпечено їх реалізацію працівниками поліції. На відеозаписах відсутні відомості, що ОСОБА_1 роз`яснені хоча б основні його права. Так само відсутня розписка про отримання роз`яснень прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Звертав увагу суду, що пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть бути прийняті судом як належний та допустимий доказ, оскільки зміст пояснень вказаних свідків вказує на порушення працівником поліції вимог Інструкції з фіксації та проведення огляду водія на предмет вживання алкогольних напоїв. Окрім цього, пояснення свідків свідчать про те, що працівник поліції не зупиняв транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , оскільки у письмовому поясненні взагалі відсутня будь-яка інформація щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його марка, модель, реєстраційний номер.

В судове засідання неодноразово здійснювався виклик свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які в судове засідання не зявились. Від свідка ОСОБА_4 до суду надійшли письмові пояснення у яких він повідомив, що ОСОБА_1 на вимогу поліцейського відмовився пройти огляд на стан алкогольного спяніння, про що ним засвідчено проставленням власноручного підпису у протоколі про адміністартивне правопорушення складеного працівниками поліції за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На виклики у судове засідання не зявився інспектор ВРПП Броварського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції Рихальський О.В. для дачі пояснень щодо суті складання матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд, вислухавши захисника адвоката Хуторненка І.М., дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступного висновку, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності виходячи із наступного.

Так, у протоколі про адмінправопорушення від серії ААД № 446392 від 01.07.2023 року зазначено, що 01 липня 2023 року о 17 год. 45 хв. в смт. Калита Броварського району Київської області, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом SHINERAY, без номера, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У протоколі також зазначається, що до протоколу додані: акт, направлення, пояснення.

У матеріалах справи містяться: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП Броварська БКЛ БРР БМР від 01 липня 2023 року; Акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмові пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ; ксерокопія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 329273 від 01.07.2023 року; CD-диск з відеозаписом події.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, насамперед, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до абзацу п`ятого частини другої статті 16 Закону України Про дорожній рух, підпункту а пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, у стані наркотичного сп`яніння. За вимогами пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані, зокрема, наркотичного сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження в встановленому порядку огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 15.03.2019 у справі №204/2352/16-а).

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол та не може бути перекладено на суд. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильно вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також відеозаписом. Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно зі ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (надалі - Інструкція).

Відповідно до п. 2-4 вищевказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Так, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, передумовою для проходження водієм огляду на стан сп`яніння має бути виявлення (встановлення) поліцейським ознак сп`яніння, які передбачені пунктом 3 розділу 1 Інструкції.

Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності вважається необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння.

Суд звертає увагу, що поліцейським до матеріалів справи недодано належних та допустимих доказів на підтвердження виконання вимог Інструкції.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно із п.п. 5, 6, 7, 8 Порядку результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, порушення поліцейським Інструкцій про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв. Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. №1452/735) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р.) при здійсненні огляду, направлення на огляд та оформлення його результатів, в тому числі оформлення відмови від проходження огляду тягне за собою визнання недійсними результату огляду, порушення порядку складення протоколу і як наслідок звільнення від адміністративної відповідальності особи в суді.

Разом з тим, поліцейським до матеріалів справи не додано належних та допустимих доказів на підтвердження виконання вимог Інструкції щодо виявлення і встановлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .

Як вбачається з переглянутого в судовому засіданні відеозапису з бодікамери працівника поліції, фіксація правопорпушення відбувається не з моменту зупинки водія, на диску містяться два файли у яких водій погоджується пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки, але потім відеофіксація закінчується без проведення повної процедури відповідно до Інструкції і Порядку, у іншому файлі міститься відеозапис відмови водія пройти огляд на стан алкогольного спяніння.

Суд звертає увагу на те, що в ході складання матеріалів у справі про адміністративне правопорушення, замінені і свідки. Із першого відеозапису у якому ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан алкогольного спяніння їх особи встановлено не було. Із другого відеозапису у якому ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння вбачається, що запрошені в якості свідків зовсім інші особи ніж були раніше, про що внесено відповідний запис у протокол про адміністративне правопорушення.

Відеозапис не містить інформації про розянення працівниками поліції ОСОБА_1 його прав передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Окрім вказаного, суд звертає увагу на вимоги п. 3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 року № 100, після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Враховуючи відеозаписи, які надані уривками, суд не може вважати вказаний доказ належним та допустимим, який би беззаперечно доводив вину водія у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 446392 від 01.07.2023, 01 липня 2023 року о 17 год. 45 хв. в смт. Калита Броварського району Київської області, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом SHINERAY, без номера, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Суд також звертає увагу, що працівниками поліції при складанні даного протоколу не повно зазначено місце вчинення правопорушення зазначено лише населений пункт, без зазначення вулиці.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного розумного сумніву в цьому, тоді як наявність такого розумного сумніву у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, на переконання суду, наведені докази свідчать про те, що працівниками поліції не було дотримано саме процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , що в свою чергу призвело до порушення порядку складення протоколу і як наслідок звільнення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Таким чином суд вважає, що в ході судового розгляду справи доказів доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суду не надано.

Ґрунтуючись на нормах статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вищевикладених обставин суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 245, 247, ст. ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Радзівіл А.Г.