Справа № 950/1644/22
Номер провадження 3/950/11/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Чхайло О. В., при секретарі судового засідання Сивоконь А.І., з участю: представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвоката Всильця С.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , старшого солдата, стрільця 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти, ВЧ НОМЕР_1

за ч. 4 ст. 172-11, ч. 3 ст. 172-20, ч. 2 ст. 172-17, ч. 1 ст. 130 КУпАП;

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Лебединського райсуду знаходиться декілька справ про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, а саме справи: № 950/1644/22, провадження № 3/950/887/22; № 950/1645/22, провадження № 3/950/888/22; № 950/1646/22, провадження № 3/950/889/22; № 950/1767/22, провадження № 3/950/962/22. Які в свою чергу були об`єднані в одну, під № 950/1644/22, провадження № 3/950/887/22.

06.12.2022 року захисник ОСОБА_1 , адвокат Василець С.О., подав до суду письмову заяву, у якій просив зупинити провадження по справі № 950/1644/22, провадження № 3/950/887/22 до закінчення воєнного стану на території України у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 03.03.2022 року був призваний до Збройних Сил України на військову службу по мобілізації.

Постановою Лебединського районного суду Сумської області від 06.12.2022 року провадження по справі про адміністративні правопорушення було зупинено у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 03.03.2022 року був призваний до Збройних Сил України на військову службу по мобілізації.

11.04.2024 року захисник ОСОБА_1 , адвокат Василець С.О., подав до суду письмову заяву, у якій просив поновити провадження по справі № 950/1644/22, провадження № 3/950/887/22 у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 03.03.2022 року був призваний до Збройних Сил України на військову службу по мобілізації, а на даний час, у останнього виникла необхідність у відновленні водійського посвідчення, для подальшого проходження військової служби.

Постановою Лебединського районного суду Сумської області від 11.04.2024 року провадження по справі про адміністративні правопорушення вчинені ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 172-11, ч. 3 ст. 172-20, ч. 2 ст. 172-17, ч. 1 ст. 130 КУпАП - відновлено.

Військовослужбовець ОСОБА_1 , 20.09.2022 порушив правила бойового чергівання на посту №3 «Михайлівський напрямок», в м. Лебедині, Сумської області, вживав алкогольні напої, самовільно залишив місце несення служби та після вживання алкогольних напоїв виїхав автомобільним транспортом за межі поста, в умовах особливого періоду.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААБ№ 315467 від 19.09.2022 року військовослужбовець ОСОБА_1 , звинувачується в тому, що він 19.09.2022 року о 23:40 год., по вул. Першогвардійська, в м. Лебедин, Сумської області керував автомобілем VOLKSWAGEN GOLF, номерний знак: НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Василець С.О., в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП винуватим себе не визнає, та пояснив, що ОСОБА_1 , 19.09.2022 року о 23:40 год., по вул. Першогвардійська, в м. Лебедин, Сумської області керував автомобілем VOLKSWAGEN GOLF, номерний знак: НОМЕР_2 , де й був зупинений працівниками поліції, які навіть не вказали причину зупинки, та які правила дорожнього руху він порушив, а відразу стали звинувачувати його у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Під час спілкування, працівники поліції, не пропонували йому пройти огляд на визначення стану сп`яніння, не зважаючи на те що, він заперечив вживання алкоголю взагалі. Пропозицій про проведення всебічного огляду на стан сп`яніння, з відібранням біологічних матеріалів, від працівника поліції не надходило. Свідки при проходженні вищезазначених процедур були відсутні взагалі, які б могли підтвердити чи спростувати вище зазначені події. Від керування ОСОБА_1 , транспортним засобом відсторонений не був. Відео доказ, який мається в матеріалах справи та був досліджений під час судового засідання, не дає підстав, для того, щоб визнати ОСОБА_1 , винним у даному адміністративному правопорушенні.

Вислухавши представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвоката Васильця С.О., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження у справі про притягнення військовослужбовця ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Також суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вина військовослужбовця ОСОБА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 172-11, ч. 3 ст. 172-20, ч. 2 ст. 172-17 КУпАП, знайшла своє підтвердження.

Враховуючи вищевикладене, ступінь вини військовослужбовця ОСОБА_1 , вважаю за необхідне обрати останньому стягнення у виді штрафу, за вчинення адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 172-11, ч. 3 ст. 172-20, ч. 2 ст. 172-17 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом є завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що досліджені судом докази не дають підстав зробити висновок про доведеність винуватості військовослужбовця ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, в матеріалах справи мається протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо військовослужбовця ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак, суд вважає, що даний доказ не підтверджує вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення та знаходить обґрунтованими доводи про недоведеність висунутих звинувачень.

Разом з цим, в судовому засіданні представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвокат Василець С.О., в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП винуватим себе не визнає, та пояснив, що ОСОБА_1 , 19.09.2022 року о 23:40 год., по вул. Першогвардійська, в м. Лебедин, Сумської області керував автомобілем VOLKSWAGEN GOLF, номерний знак: НОМЕР_2 , де й був зупинений працівниками поліції, які навіть не вказали причину зупинки, та які правила дорожнього руху він порушив, а відразу стали звинувачувати його у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Під час спілкування, працівники поліції, не пропонували йому пройти огляд на визначення стану сп`яніння, не зважаючи на те що, він заперечив вживання алкоголю взагалі. Пропозицій про проведення всебічного огляду на стан сп`яніння, з відібранням біологічних матеріалів, від працівника поліції не надходило. Свідки при проходженні вищезазначених процедур були відсутні взагалі, які б могли підтвердити чи спростувати вище зазначені події. Від керування ОСОБА_1 , транспортним засобом відсторонений не був. Відео доказ, який мається в матеріалах справи та був досліджений під час судового засідання, не дає підстав, для того, щоб визнати ОСОБА_1 , винним у даному адміністративному правопорушенні.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого; сторона обвинувачення має повідомити підсудного про висунуте проти нього обвинувачення (для того, щоб він міг підготувати і представити свій захист відповідно) та надати суду докази, достатні для його засудження (пункт 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain) від 6 грудня 1988 року, пункт 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» (Janosevic v. Sweden) від 23 липня 2002 року).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінивши наявні у справі докази, дослідивши всі обставини справи, суд приходить до висновку про недоведеність звинувачень ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю згідно зі ст. 247 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, ступінь вини військовослужбовця ОСОБА_1 , вважаю за необхідне обрати останньому стягнення у виді штрафу, за вчинення адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 172-11, ч. 3 ст. 172-20, ч. 2 ст. 172-17 КУпАП.

За правилами ст. 40-1 КУпАП з притягнутого підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 9, 40-1, 130, 172-11, 172-17, 172-20, 247, 245, 251, 252, 280 КУпАП;

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 172-11, ч. 3 ст. 172-20, ч. 2 ст. 172-17 КУпАП і підвергнути штрафу в прибуток держави в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 3 655 грн., стягнувши дані кошти з притягнутого на користь держави за наступними реквізитами: на р/р UA0018554, ГУК Сум. обл/ Лебединська МТГ/21081100, код бюджетної класифікації 21081100, код 37970404, Казначейство України (ЕАП), адміністративні штрафи та інші санкції.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі до Сумського апеляційного суду апеляційної скарги через Лебединський районний суду Сумської області.

Суддя: Олександр ЧХАЙЛО