Справа № 509/372/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2024 року Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Євгеній Миколайович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення яка надійшла від Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, інспектор прикордонної служби 2 категорії 1 групи інспекторів прикордонного контролю ВІПС (тип А) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 », старший сержант, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП)

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03.01.2024, встановлено, що старший сержант ОСОБА_1 в період приблизно з 14:15 по 14:55 год 02.12.2023 року, будучи військовою службовою особою Державної прикордонної служби України під час несення служби старшим прикордонного наряду «Контроль за режимом» з наказом на охорону Державного кордону України, перебуваючи за місцем несення служби: АДРЕСА_3 - діючи протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, допустила порушення своїх службових обов`язків, а саме: не організувала службу прикордонного наряду відповідно до одержаного наказу, не стежила за втриманням складом прикордонного наряду дисципліни та правопорядку; не забезпечила готовність до дій і пильне несення служби прикордонним нарядом; не здійснювала контроль за діями підпорядкованих їй прикордонників та проводила час неподалік (біля магазину «Продукти») на власний розсуд, відволікалася від несення служби і не виконувала зазначені обов`язки відповідно до отриманого наказу, чим вчинила недбале ставлення військовою службовою особою до військової служби в умовах особливого періоду, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене 2 ст. 17215 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення визнала повністю, щиро розкаялася. Пояснила що в той день, а саме 02.12.2023 року після обіду була повітряна тривога, всі попрямували до укриття, після відбою оголошеної тривоги та повернення до блок посту підійшла з співробітниками до магазину, щоб взяти кави та чаю, щоб зігрітися, адже було холодна погода. Деякий час, невеликий проміжок часу випили каву, чай та розмовляли. Після чого повернулися до виконання своїх обов`язків, приблизно пів години були відсутні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності суддя приходить до наступного висновку.

Диспозиція ч.2 ст.172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія від 03.01.2024 року , її особистими поясненнями наданими в суді та іншими матеріалами справи.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП є щире розкаяння.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП не встановлено.

Згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Разом з тим, у Кодексі України про адміністративні правопорушення не закріплено визначення малозначного правопорушення та немає вказівок на його ознаки, однак у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визначення діяння малозначним. Категорія (поняття) "малозначність" означає, що вчинене правопорушення не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам безпосередньо громадянам.

На підставі вищевикладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставину, що пом`якшує відповідальність, дані про особу порушника, вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності передбаченої ч.2 ст.172-15 КУпАП за малозначністю, оскільки діяння вчинене ним, містило в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, однак внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, дії правопорушника суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам.

Враховуючи наведене, вважаю, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності передбаченої ч. 2 ст.172-15 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. ст. 22, ст.172-15, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення в зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та оголосити йому усне зауваження.

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд в Одеській області протягом десяти днів з дня її оголошення.

Суддя: Є. М. Панасенко