Справа № 694/322/24
Провадження № 3/694/216/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

26.03.2024 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І., розглянувши матеріали, які надійшли із Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 709703 від 20 січня 2024 року, цього ж дня о 00.28 годині на автодорозі М-30 191 км водій ОСОБА_1 керував т.з. Mersedes-BensSprinter 316 cdi, державний номерний знак НОМЕР_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою постановою державного виконавця від 15.06.2021 №63462193, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано: 1) копію постаови державного виконавця від 15.06.2021 №63462193, що містить дані про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами щодо ОСОБА_1 ; 2) компактний диск, що містить файли з відеозаписом з місця події; 3) довідку начальника відділу адміністративної практики УПП в Тернопільській області Р. Хом`яка про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія; копію розписки ОСОБА_1 від 20.01.2024 про зобов`язання не керувати транспортним засобом.

Будь-яких інших документів особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

Відповідальність за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Положеннями ч. 4 ст. 64-1 та п. 2 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено винесення державним виконавцем вмотивованих постанов про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до, зокрема, погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

За ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Отже, для притягнення особи, яка керує транспортним засобом до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення повинна додати до протоколу докази тимчасового обмеження особи у праві керування транспортними засобами, а також того, що водій транспортного засобу щодо якого застосоване тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами повідомлений у будь-якій формі про здійснення щодо нього такого обмеження.

Зі змісту відеозапису з місця події вбачається, що 20 січня 2024 року, на ОСОБА_1 складено постанову про адміністративне правопорушення, відеозапис розпочинається в салоні автомобіля з моменту складання постанови. який надав працівникові поліції для перевірки посвідчення водія на своє ім`я. Поліцейський повідомив водієві, що йому не дозволено керувати, оскільки щодо нього встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами у зв`язку із несплатою ним аліментів. Водій у свою чергу будучи здивованим, повідомив поліцейському, що не знав про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами і вказував, що заборгованість у нього відсутня. Поліцейський зазначив, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення характеризується умисною формою вини, тобто особа водія повинна знати, що відносно нього встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, однак за наявності такого тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, водій здійснює керування транспортними засобами.

Незважаючи на наявність в матеріалах справи про адміністративне правопорушення постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, для доведення в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, необхідні докази не тільки факту керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено таке обмеження, а й того факту, що особа, вчинила це умисно, тобто усвідомлювала протиправний характер своїх дій, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, оскільки суб`єктивна сторона вказаного вище правопорушення характеризується виключно умисною формою вини.

Однак, матеріали цієї справи не містять достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, усвідомлював протиправний характер своїх дій, зокрема знав про встановлене стосовно нього тимчасове обмеження та, ігноруючи його, передбачав шкідливі наслідки та бажав або свідомо допускав їх настання.

У цій справі поліцейський, який склав щодо водія протокол про адміністративне правопорушення не надав до цього протоколу доказів того, що водію відомо про його тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Відеозапис з місця події цього не підтверджує, а навпаки підтверджує, що водій не знав про встановлення щодо нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами та що водій був впевнений про відсутність заборгованості.

Суд зазначає, що адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Отже, саме керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, повинно ставитися у провину винному та знаходити своє відображення у змісті протоколу про адміністративне правопорушення.

Потрібно також зазначити, що особу водія встановлено на підставі посвідчення водія, яке ОСОБА_1 пред`явлено поліцейському.

Жодного доказу того, що ОСОБА_1 було відомо про постанову, якою відносно нього встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до матеріалів справи про адміністративне правопорушення додано не було.

Крім того, як убачається із копії постанови про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, винесеної 26.01.2024 Головним державним виконавцем Звенигородського ВДВС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, яке було встановлено постановою від 15.06.2021 №63462193, скасоване; заборгованість зі сплати аліментів у ОСОБА_1 погашена в повному обсязі та станом на 01.01.2024 року відсутня.

Відповідно до ч. 8 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами встановлюється до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Те ж саме зазначено і у постанові від 15.06.2021 №63462193, якою було встановлено дане обмеження. Оскільки заборгованість щонайпізніше 01.01.2024 була відсутня, то станом на час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 правомірно розраховував на відсутність відносно нього таких обмежень і відповідно умислу на їх порушення не мав.

За змістом ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи викладене, вважаю, що оскільки відповідальність за ч. 3 ст. 126 КУпАП настає лише за умисні дії, а докази, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про встановлені відносно нього обмеження у праві керування транспортними засобами відсутні, то провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 необхідно закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 33-35, 38, 126, 221, 247, 251, 252, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст.126 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Черкаського апеляційного суду.

Суддя Д.І. Сакун