єдиний унікальний номер справи 531/206/24
номер провадження 3/531/165/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року місто Карлівка

Суддя Карлівського районного суду Полтавської області Герцов О. М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли від ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянка України, не працює, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за частиною 1 статті 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Карлівського районного суду Полтавської області від ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №371591 від 23.01.2024 року громадянка ОСОБА_1 23 січня 2024 року о 14 год 00 хв за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме ображала, виражалася нецензурною лайкою. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнала та пояснила, що сварки з чоловіком не було. Поліцію викликала дочка, оскільки на її думку ОСОБА_1 вкрала зарядний пристрій у потерпілого. Просила долучити до матеріалів справи диск із відеозаписом (відео з боді камери поліцейського) складання протоколу про домашнє насильство, відео з якого підтверджує відсутність сварки( відео о 06 хв 20 сек).

Від захисника ОСОБА_1 адвоката Бутиріна О.М. через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі, в яких просить провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 2 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки жодних відомостей про те, в чому саме виразилося психологічне насильство та які наслідки воно спричинило потерпілому в протоколі не зазначено, під час відео фіксації потерпілий на запитання поліцейського зазначив, що сварок не було (відрізок відео з 06 хв. 20 сек. 06 хв. 40 сек.), а також відсутні будь які об`єктивні докази вчинення нею домашнього насильства та відсутні докази на підтвердження завдання чи можливості завдання шкоди психічному чи фізичному здоров`ю, а також на підтвердження вини зі сторони працівників поліції не надано Форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства з даного факту.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наявних у справі пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, ОСОБА_3 , захисника, керуючись законом, приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч. 1ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ст. 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пунктом 17 ст.1 зазначеного Закону передбачено, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного та фізичного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному чи фізичному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання до іншої особи не формують собою домашнє насильство, а утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи або якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В даному випадку наявність наслідків дій громадянки ОСОБА_1 у виді спричинення шкоди психічному здоров`ю чоловікові ОСОБА_2 , у протоколі про адміністративне правопорушення не відображено, зміст не розкрито, а, відтак, ці доводи ґрунтуються на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України.

При цьому, суд звертає увагу, що як в поясненнях гр. ОСОБА_2 , так і в поясненнях доньки ОСОБА_3 відсутнє посилання, що даними діями завдана шкода психічному чи фізичному здоров`ю потерпілого.

Окрім цього, варто зазначити, що в письмових поясненнях ОСОБА_2 вказує, що 23.01.2024 року у нього з дружиною виник словесний конфлікт, однак на відеозапису з диску з боді камери поліцейського, який був досліджений судом, на 06.хв.20 сек потерпілий стверджує, що сварки не було.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За таких обставин, з урахуванням наведеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому відповідно п.1 ч.1ст.247 КУпАП адміністративна справа підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст. ст. 247,280, 283, 284 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її проголошення через Карлівський районний суд.

Суддя О.М. Герцов