провадження № 3/753/42/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" січня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коренюк А.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Дарницького УП ГУ НП в м.Києві про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, безробітного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягувався до адміністративної відповідальності, за ч. 2 ст. 1732 КпАП України, суддя, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 16.12.2023 року вбачається, що 16.12.2023 року о 10 год. 00 хв. ОСОБА_1 , який є особою, якого протягом року, а саме 30.08.2023 року було піддано адміністративному стягненню за порушення ч.1 ст.1732 КпАП України, перебуваючи за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку з сестрою ОСОБА_2 , в ході якої ображав її нецензурною лайкою, погрожував у присутності дітей ОСОБА_2 : ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , чим своїми діями завдав психологічного болю, та, як наслідок, вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 1732 ч.1 КпАП України.

Правопорушник, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи за адресою, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення - рекондованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним повідомленням на офіційному сайті судової вдади (суду), смс - повідомленням, з`явився, вину не визнав.

Вислухавши доподи ОСОБА_1 , вивчивши матеріали про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.1732 КпАП України, суд приходить до висновку про закриття провадження із таких правових підстав.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає, та не може бути перекладено на суд.

У той же час якщо вина підтверджується лише протоколом про адміністративне правопорушення, який не може бути визнаний беззаперечним доказом вини особи, оскільки за своєю правовою природою протокол не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені у ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП. доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст.ст. 279, 280 КпАП України справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КпАП України є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КпАП України, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Практикою ЄСПЛ констатується, що «національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в Демократичному суспільстві» (п. 33 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Доменічіні проти Італії» (Domenichini v. Italy), Reports 1996-V).

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст. ст. 9, 245, 252 КпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі, а саме комплекс ознак передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КпАП України закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно ст. 9 КпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КпАП суд при розгляді справи зобов"язаний з"ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

А відповідно до положень ст.252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України)

Відповідно до частини 1 статті 8 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Як вказано у справах «Малофеева проти Pocії» рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673/04) та «Карелін проти Pocії» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейського суду з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За змістом вимог ст. 256, ч.1 ст.257 КпАП України питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оскільки увоноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення подано до суду для розгляду 3 (три) аналогічні протоколи від 16.12.2023 року про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбачого ч.2 ст.1732 ч.1 КпАП України, за подію, яка мала місце 16.12.2023 року о 10 год. 00 хв., за якої ОСОБА_1 , який є особою, якого протягом року, а саме 30.08.2023 року було піддано адміністративному стягненню за порушення ч.1 ст.1732 КпАП України, перебуваючи за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку з сестрою ОСОБА_2 , в ході якої ображав її нецензурною лайкою, погрожував у присутності дітей ОСОБА_2 : ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , чим своїми діями завдав психологічного болю, та, як наслідок, вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 1732 ч.1 КпАП України, й постановою Дарницького районного суду м.Києва від 03.01.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності згідно санкції ч.2 ст. 1732 ч.1 КпАП України, й з підстав того, що особу не може бути двічі притягнуто за одне й те саме правопорушення, в діях останнього відстутній склад правопорушення за частиною статті, яка такій особі інкримінується, за цим протоколом про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного та, керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 255, 256, 257 та ч.2 ст. 1732 КпАП України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.1732 КпАП України закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником і прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, в порядку, передбаченому ст. 288 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ: