ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/11679/23

Номер провадження 3/495/30/2024

15 січня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

27.10.2023 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААД №470258 від 24.10.2023 ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 24.10.2023 о 13:20 керував автомобілем марки «Опель Вектра» д/з НОМЕР_1 по вулиці Миру села Монаші, 92 Білгород-Дністровського району, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не вибрав безпечної дистанції, не впорався з керуванням в результаті чого скоїв ДТП з мотоблоком «Зубр», який рухався попереду. В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальним збитком. Вказане свідчить про порушення ОСОБА_1 пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

21.12.2023 захисник ОСОБА_1 адвокат Тимченко М.М. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його довірителя складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу. Клопотання обґрунтовує тим, що ДТП відбулось з вини водія мотоблока «Зубр» ОСОБА_2 , який рухався попереду, оскільки цей ТЗ не був обладнаний належним чином обов`язковими спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями. Крім того, мотоблок «Зубр» з причепом хоча і переобладнаний під транспортний засіб, однак не проходив технічний контроль зазначений у статті 29 Закону України «Про дорожній рух» та не відповідає вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, не має сертифікат на відповідність цим вимогам, не укомплектований у встановленому порядку та не проходив обов`язковий технічний контроль. Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1 керуючи своїм автомобілем 24.10.2023 о 13:20 не мав фактичної можливості передбачити дорожню обстановку, вибрати безпечну швидкість руху та дистанцію задля уникнення ДТП з мотоблоком «Зубр» з причепом під керуванням ОСОБА_2 . Також, постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.11.2023 ОСОБА_2 визнано винним за ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності за цією ж подією.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні письмові докази, дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Згідно із статтею 252 Кодексу орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог статей 245, 280 Кодексу завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення їх в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Відповідно до частини першої статті 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписучих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 124 Кодексу передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому, диспозиція статті 124 Кодексу не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на пункти 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. Тому, розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог саме названих пунктів ПДР, про яке зазначено у протоколі працівником поліції.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року (з наступними змінами і доповненнями) та пункту 1.1 Правил дорожнього руху України, єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється вищеназваними Правилами.

Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (пункт 12.1 ПДР).

Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу (пункт 13.1 ПДР).

Пункт 1.10 ПДР визначає, що безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру; безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу поліцейський надав такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №470258 від 24.10.2023; рапорт; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; пояснення ОСОБА_2 від 24.10.2023; схему місця ДТП; висновок перевірки по матеріалам єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події від 24.10.2023.

Заперечуючи свою провину, ОСОБА_1 у письмових поясненнях від 24.10.2023 та його представник у клопотанні про закриття провадження у справі від 21.12.2023 акцентували на тому, що 24.10.2023 о 13:20 ОСОБА_1 керував ТЗ «Опель Вектра» по вулиці Миру села Монаші, перед ним рухався мотоблок, який здійснив маневр повороту ліворуч; передбачити маневр повороту ліворуч мотоблока, який рухався попереду, не було можливим, оскільки цей ТЗ не обладнаний світловими показниками поворотів.

За вказаних обставин, ОСОБА_1 на перехресті доріг, в обстановці, що склалась, вирішив об`їхати мотоблок зліва з метою уникнення зіткнення та зачепив його правою стороною свого ТЗ, наїхав на камінь у результаті чого його автомобіль відкинуло лівою стороною вперед на узбіччя, ТЗ врізався в дерево, згодом - у ворота.

ОСОБА_2 у своїх поясненнях зазначив, що 24.10.2023 о 13:20 він рухався на мотоблоці по правій стороні дороги по вулиці Миру села Монаші із швидкістю 5 км/год, позаду нього рухалась машина чорного кольору, яка зачепила його ТЗ, у результаті мотоблок повело ліворуч та у подальшому він перевернувся на бік.

Суд звертає увагу, що ДТП відбулась 24.10.2023 о 13:20, тобто у світлий час доби, ані в протоколі ані в долучених до нього адмінматеріалах відсутні докази про ускладнену дорожню обстановку, обмежену видимість на дорозі. Також, у дорожній обстановці, що склалась ОСОБА_1 здійснював маневр - об`їзд зліва перешкоди для свого руху, не застосувавши вимушеної зупинки на дорозі, тобто не припинив руху свого ТЗ через появу такої перешкоди.

Обставини зіткнення ТЗ під час здійснення об`їзду ліворуч на перехрещенні доріг автомобілем «Опель Вектра» мотоблока «Зубр» не заперечено, не спростовано, підтверджено доказами, які містяться у справі.

Правилами дорожнього руху на водія покладено обов`язок враховувати дорожню обстановку, особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Стосовно доводів адвоката про відсутність складу адмінправопрушення у діях його довірителя у зв`язку із притягненням до відповідальності за ст. 124 КпАП ОСОБА_2 суд звертає увагу, що у даному випадку винна поведінка ОСОБА_2 не виключає порушення ПДР і ОСОБА_1 .

Оцінка дій інших учасників ДТП на відповідність вимогам ПДР України та наявність причинного зв`язку між ними та подією ДТП виходить за межі судового розгляду у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та не звільняє останнього від обов`язку дотримуватись вимог ПДР.

Вказані обставини свідчать про недотримання ОСОБА_1 вимог п.п.12.1, 13.1 ПДР України, що знаходиться в прямому причинному зв`язку із наслідками у вигляді ДТП, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб.

Відповідно до санкції ст. 124 КУпАП за зазначене правопорушення на особу накладається стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП, ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605 грн 60 коп.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 27, 33-35, 124, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановила:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (вісімсот п`ятдесят грн) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять грн 60 коп.).

Згідно із ст. 307 КпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу.

Згідно із ст. 308 КпАП - у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Суддя Ю.Ф. Волкова