ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 682/2872/23

Провадження № 33/4820/48/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Смірнова В.В., за участю секретаря судового засідання Степанюка А.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Федорова В.Б., розглянувши апеляційну скаргу захисника Федорова В.Б. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ФОП, має на утриманні трьох дітей,

було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та йому призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.10.2023 року о 13 годині 36 хв., гр. ОСОБА_1 в м. Славута Хмельницької області по вул. Ринкова Площа, керував автомобілем «Opel Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП..

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Федоров В.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку захисника Федорова В.Б., які підтримали апеляційні вимоги і просили їх задовольнити, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню, за таких підстав.

Суд першої інстанції невірно встановив обставини, які мали місце 20.10.2023 року.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції допустив порушення вимог ст..ст.245, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтею 245 КпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та інші обставини. Так, відносно ОСОБА_1 складений протокол про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді судової справи суд не перевірив усі фактичні обставини і не надав належної правової оцінки наявним доказам.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення, в якості доказів, додано цифровий носій інформації (диск).

Також слід зауважити, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення.

Відповідно до п.п. 2,4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

В даному випадку подія фіксувалась на бодікамеру поліцейського та на смартфон (без зазначення його марки та належності) з ноутбуку у кіоску.

Пунктами 2, 3 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що зніжують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вбачається з матеріалів справи, суду не надано доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки працівниками поліції не було безпосередньо зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

В судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснював, що його дружина ОСОБА_2 зареєстрована фізичною особою суб`єктом підприємницької діяльності та торгує на ринку. Так, 20.10.2023 року він перебував за місцем свого проживання та доглядав за дітьми, йому зателефонувала дружина ОСОБА_2 , яка попросила щоб він приїхав до неї автомобілем «Opel Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_1 , і передав їй ключі від авто, оскільки дружина, яка теж має посвідчення водія, мала намір поїхати для вирішення своїх справ. ОСОБА_1 приїхав вказаним автомобілем на ринок м. Славути, припаркував автомобіль та залишив його салон, але вийшовши з авто побачив, як те покотилось та штовхнуло велосипед, який стояв припаркованим без власника, ОСОБА_1 знову сів за кермо автомобіля та відігнав його, а потім підійшов до велосипеда та переконався, що з ним все гаразд, далі пішов до своєї дружини ОСОБА_2 , якій передав ключі від авто та сам пішов попити кави, де разом з кавою трішки вжив спиртного. Невдовзі ОСОБА_1 стало відомо про якийсь конфлікт пов`язаний з його автомобілем, він повернувся до місця парковки свого авто та побачив, як невідомий йому чоловік влаштував суперечку з приводу того, що наїздом автомобіля ОСОБА_1 було пошкоджено колесо велосипеда вказаного громадянина. ОСОБА_1 було викликано з вказаного приводу працівників поліції, які по прибуттю на місце події запропонували пройти йому освідування на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився. В результаті тестування ОСОБА_1 за допомогою приладу «Драгер 6820» було встановлено, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 0,43% проміле. Однак, ОСОБА_1 заперечив факт керування ним авто в стані алкогольного сп`яніння та вказав, що спиртне дійсно вжив з кавою, але вже після того, як припаркував своє авто «Opel Vivaro» та передав від нього ключі дружині ОСОБА_2 .

В судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 суду пояснював, що має кіоск на ринку м. Славути, в якому торгує товарами, він особисто знає ОСОБА_1 та його дружину ОСОБА_2 , яка теж торгує на ринку неподалік свідка. Так, 20.10.2023 ОСОБА_4 бачив, як ОСОБА_1 припаркував своє авто та передав ключі від нього дружині ОСОБА_2 , а сам пішов до кафе щоб випити кави, оскільки пропонував свідку теж піти з ним на каву зі спиртним, на що той відмовився. А через деякий час, коли ОСОБА_1 повернувся, то між ним та ще якимось чоловіком відбувся конфлікт через велосипед, однак, свідок працював на своєму торгівельному місці, то інших подій не бачив.

В судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 суду пояснювала, що вона зареєстрована фізичною особою-суб`єктом підприємницької діяльності є дружиною ОСОБА_1 , який 20.10.2023 року за її проханням приїхав на ринок м. Славути, де вона здійснює торгівлю продуктами та передав їй ключі від автомобіля «Opel Vivaro» після того, як припаркував його неподалік належного їй кіоску, а сам пішов випити кави. Невдовзі якийсь чоловік поряд із припаркованим автомобілем Свірнюків «Opel Vivaro» розпочав конфлікт через належний йому велосипед, колесо якого наче було пошкоджено автомобілем, з`ясовував кому належить автомобіль, невдовзі прийшов її чоловік ОСОБА_1 , конфлікт продовжився, за викликом приїхали працівники поліції, які склали відносно її чоловіка ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП; заперечує факт вживання алкоголю чоловіком під час керування транспортним засобом.

Відеозаписом поліцейського не зафіксований факт керування автомобілем ОСОБА_1 .

Виходячи з вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що наявними доказами неможливо довести той факт, що в діях ОСОБА_1 є об`єктивна сторона інкримінованого порушення, оскільки працівниками поліції не було надано суду належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість останнього.

Відповідно дост. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права (правовладдя).

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з людських прав в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з людських прав у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, недотримання вказаних вимог закону призвело до прийняття щодо ОСОБА_1 рішення, яке не ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанова суду не може залишатися в силі та підлягає скасуванню, а провадження в справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП - закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Федорова В.Б. задовольнити.

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Вікторія СМІРНОВА