Справа № 592/1616/24
Провадження № 3/592/401/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Костенко В.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ворожба, Білопільського району, Сумської області, громадянина України, працюючого головним інженером ВП вокзал ст. Суми філії «Вокзальна компанія» АТ «Укрзалізниця», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за ажресою: АДРЕСА_2 , рнокпп в матеріалах справи відсутній,

за ст. 185 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 988149 від 22.01.2024 за ст. 185 КУпАП. У протоколі вказано, що 22.01.2024 близько 20-00 год. у м. Суми по вул. площа Привокзальна, 1, ОСОБА_1 не виконував неодноразову законну вимогу про припинення правопорушення, шаркав працівника поліції поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Сумській області старшого сержанта поліції Теницького Антона Олеговича,поводив себе зухвало та нахабно.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав та вважав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Предстаник ОСОБА_1 адвокат Юшкевич Є.Ю. до суду не з`явилася, надіслала заперечення на протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 та його представник вважають, що вданому випадку дії поліцейських при складанні протоколу про адміністративне правопорушеннябули незаконними, й даний протокол є незаконним, а справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративно відповідальності за ст. 185 КУпАП підлягає закриттю.Так, ОСОБА_1 , вважає, що ніяких законних вимог працівника поліції не було. Його зупинили,коли він йшов з роботи додому, зупинили в не освітлюваномумісці, а тому він намагався вийти на світло, щоб роздивитися службові посвідчення поліцейських. Він у жодному разі не мав наміру втекти тане міг би втекти. Жодних агресивних дій щодо працівників поліції ОСОБА_1 не вчиняв. Вважають, що матеріали справи, а також надані відеоматеріали не містять жодних доказів про вчинення ОСОБА_1 злісної непокори законному розпорядженню та вимогам поліцейського, оскільки як таких даних розпоряджень з боку поліції не було, тому в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складуст. 185 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що необхідно закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідальність за ст. 185 КУпАП настає в разі злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Оцінюючи надані на підтвердження події адміністративного правопорушення та досліджені в судовому засіданні докази, суд зазначає таке.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Він є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

У ст. 256 КУпАП надається перелік тих даних, що обов`язково повинні бути закріплені у протоколі для того, щоб він мав відповідну силу і щоб його неможливо було заперечувати.

Згідно положень вказаної статті у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 988149 від 22.01.2024 складений відносно ОСОБА_1 з порушенням вимог ст. 256 КУпАП.

Особа, яка складає протокол, повинна ретельно розібратися в характері правопорушення і вірно кваліфікувати дії винного. В протоколі має бути зазначено обставини, що підтверджують вчинення адміністративного проступку та свідчать про його характер.

Вказані вимоги не дотримані поліцейським взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Сумській області сержантом поліції Кисляк О.М. при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ..

У протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано суть правопорушення. Зокрема, в протоколі не вказано, які конкретно дії ставляться ОСОБА_1 в провину та мають ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, не зазначено яку саме законну вимогу поліцейського про припинення правопорушення не виконував ОСОБА_1 та в чому полягало правопорушення останнього, яке він мав би припинити.

На підтвердження дій, що могли б кваліфікуватися як злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ними службових обов`язків до протоколу не додано жодного письмового доказу, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії АЗ № 146129 від 22.01.2024. Водночас, у протоколі не зазначені свідки, які б могли підтвердити або спростувати обставини викладені в протоколі.

Вказані у протоколі про адміністративне правопорушення обставини не можуть бути перевірені судом, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на підтвердження обставин, зазначених в протоколі щодо події правопорушення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 39 рішення «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02), пункт 1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30 жовтня 2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Стаття 62 Конституції України закріплює положення, що відображають сутність презумпції невинуватості.

За змістом вказаної статті особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Отже, процедура притягнення до адміністративної відповідальності, ґрунтується, в тому числі, і на закріпленій у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Обов`язок доводити вину, як складова презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Із врахуванням положень і тлумачень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно з частиною 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Суддя зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно досліджувати всі обставини справи і давати їх правильну правову оцінку. Постанова судді про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтована достатніми і незаперечними доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення.

Вцілому надані матеріали не містять доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП, а суд позбавлений можливості збирати докази самостійно.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закритті у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі зазначеного, вважаю, що необхідно закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 254, 256, 280, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк до Сумського апеляційного суду з дня її винесення.

Суддя В.Г. Костенко