Справа № 711/1464/24
Номер провадження 3/711/582/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Олійник В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходяться адміністративні матеріали, яка надійшла з Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що з 01.09.2023 року по теперішній час ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання покладених на неї обов`язків по вихованню та догляду за своїм неповнолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній з 01.09.2023 року та по теперішній час не приступив до навчання в Черкаську ЗОШ № 25, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.184 КУпАП.

Особа стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначила, що вину у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення не визнає. Вважає, що на належному рівні та в повному обсязі виконує передбачені законодавством обов`язки стосовно свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , забезпечуючи всі необхідні умови життя, навчання та виховання. Її син отримав неповну середню освіту, а саме закінчив 9 класів. Дитина має, на її думку має нормальний розпорядок дня, а саме: поспав, поїв, поспілкувався з друзями. На вересень місяць, він ще не визначався де хотів отримати повну освіту, тому до 10 класу він не пішов. Зараз він перебуває вдома, не навчається. Будь-яких секцій не відвідує. Щодо події, яка зазначена в протоколі пояснила, що дійсно її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01.09.2023 року не відвідує школу. Він бажає отримати повну середино освіту, проте не під час військового стану в країні. Тому син вирішив відтермінувати її отримання, а вона його рішення підтримує. В зв`язку з цим вона та її син надали відповідні заяви до школи, до департаменту освіти та гуманітарної політики м.Черкаси та до служби у справах неповнолітніх. Вважає, що отримати освіту це право її дитини, а не обов`язок, та саме їм вибирати в який спосіб та в якому форматі її отримувати. Тому не вважає себе винною у вчинені зазначеного в протоколі правопорушення. Крім того зазначила, що наразі вона уклала декларацію з лікарем та дитина отримала всі необхідні щеплення. Наразі ОСОБА_3 став на облік у військкоматі. На сьогоднішній день її син визначився, що має намір вступити до 21 професійного училища на пекаря, тому вони чекають вересня місяці, щоб приступити до навчання.

В судовому засіданні представник служби у справах неповнолітніх ОСОБА_4 надала пояснення, що в вересні 2023 року до них вперше надійшла інформація з навчального закладу, а саме ЗОШ № 25, про те, що неповнолітній ОСОБА_2 , 2007 р.н., не приступив до навчання та не відвідує школу без поважних причин. Неодноразово в телефонному режимі, служба намагалася з`ясувати причину, з якої неповнолітній не відвідує навчальний процес, проте ОСОБА_1 не іде на контакт. При цьому остання зазначає, що це її право визначати чи навчатися її дитині чи ні. Останній неодноразово пропонувалася організація різних форм навчання неповнолітнього. ОСОБА_1 погодилася на домашню форму навчання, проте водночас звернулася з заявою про отримання документів дитини зі школи. На сьогоднішній день служба в справах неповнолітніх та адміністрація школи стурбована тим, що неповнолітній ОСОБА_5 не отримує освіту, не відвідує школу, при цьому є учнем 10-А класу ЗОШ № 25. Стурбована станом здоров`я останнього та його умовами проживання, оскільки ні школа ні класний керівник ні служба в справах неповнолітніх не знає в яких умовах проживає дитина. За інформацією медустанови мама неповнолітнього не заключила декларацію, неповнолітній на сьогодні не має щеплень. Наразі є інформація, що ОСОБА_3 необхідно стати на військовий облік до військкомату, в зв`язку з чим до школи надіслано повідомлення, про що повідомлено ОСОБА_1 . Проте остання навіть не забрала вказане повідомлення. Тому на сьогоднішній день виникають об`єктивні обставини, для занепокоєння долею неповнолітнього ОСОБА_6 . На сьогоднішній день дитина майже рік не навчає, це ускладнює подальшу здачу НМТ. Дитина має право здобувати повну середню освіту або в професійно-технічному навчальному закладі або в 10 класі в школі. Питання такого, що дитина не навчається не має. Повна загальна середня освіта та безперервний навчальний процес в нашій державі є обов`язковим. Держава забезпечує право особи на освіту шляхом організації різних форм навчання. ОСОБА_1 ніяким чином не сприяє тому, щоб її дитина отримала повну загальну освіту передбачену законом.

За клопотанням ОСОБА_1 в судовому засіданні досліджено відеозапис, в ході перегляду якого встановлено, що на ньому неповнолітній ОСОБА_2 вказує, що остання його ні до нічого не примушує та є його кращим другом.

Заслухавши пояснення особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , представника служби у справах неповнолітніх ОСОБА_4 , у дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина перша статті 184 КУпАП, передбачає відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно частини другої статті 184 КУпАП адміністративна відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. №2402-III, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначено ст.150 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 р. № 2947-III, відповідно до вимог якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 р. № 2947-III - здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

З викладеного, можна зробити висновок, що об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, а об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає в діях, пов`язаних з ухиленням від виконання покладених на батьків обов`язків, передбачених вищезазначеними нормами.

Відповідно до ч.3 ст.55 ЗУ «Про освіту» - батьки здобувачів освіти зобов`язані: виховувати у дітей повагу до гідності, прав, свобод і законних інтересів людини, законів та етичних норм, відповідальне ставлення до власного здоров`я, здоров`я оточуючих і довкілля; сприяти виконанню дитиною освітньої програми та досягненню дитиною передбачених нею результатів навчання; поважати гідність, права, свободи і законні інтереси дитини та інших учасників освітнього процесу; дбати про фізичне і психічне здоров`я дитини, сприяти розвитку її здібностей, формувати навички здорового способу життя; формувати у дитини культуру діалогу, культуру життя у взаєморозумінні, мирі та злагоді між усіма народами, етнічними, національними, релігійними групами, представниками різних політичних і релігійних поглядів та культурних традицій, різного соціального походження, сімейного та майнового стану; настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до суспільної моралі та суспільних цінностей, зокрема правди, справедливості, патріотизму, гуманізму, толерантності, працелюбства; формувати у дітей усвідомлення необхідності додержуватися Конституції та законів України, захищати суверенітет і територіальну цілісність України; виховувати у дитини повагу до державної мови та державних символів України, національних, історичних, культурних цінностей України, дбайливе ставлення до історико-культурного надбання України; дотримуватися установчих документів, правил внутрішнього розпорядку закладу освіти, а також умов договору про надання освітніх послуг (за наявності); сприяти керівництву закладу освіти у проведенні розслідування щодо випадків булінгу (цькування).

З огляду на викладене - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини як особистості. Батьки мають рівні права та обов`язки щодо освіти та розвитку дитини.

Відповідно до частини 2 статті 25 ЗУ «Про повну загальну середню освіту» на батьків учнів, а також керівників закладів освіти, які виконують обов`язки опікунів дитини у випадках, визначених законом, покладається відповідальність за здобуття ними повної загальної середньої освіти.

Оцінюючи викладені докази, суд приходить до висновку, що останні узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин, вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, ставити їх під сумнів підстав немає, а факт вчиненого правопорушення знайшов своє підтвердження під час судового розгляду.

Враховуючи викладене вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, а саме: ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Її вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 948731;

-рапортом старшого інспектора СЮП ВП ЧРУП ГУНП в Черкаській області капітана поліції Ю. Горущенка, згідно якого на розгляді перебуває звернення з ССД ЧМР, з приводу того, що до служби в справах дітей 05.02.2024 року надійшла інформація адміністрації Черкаської загальноосвітньої школи 1-ІІІ ступенів № 25 відносно учня 10-А класу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий проживає за адресою: АДРЕСА_1 , як такого що не відвідує заняття понад 10 днів без поважних причин. Так з метою отримання пояснень з даного приводу, мною був здійснений телефонний дзвінок за мобільним номером (НОМЕР_1 ), котрий належить ОСОБА_1 , яка є матір`ю неповнолітнього. По телефоні було домовлено про зустріч, котра була запланована 08.02.2024 року о 10 год. 30 хв. в приміщенні відділку поліції, що розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Я. Чалого, 61. Цього дня в обумовлений час відбулася зустріч з ОСОБА_1 , з метою надання нею пояснень з приводу невідвідувань її неповнолітнім сином навчальних занять в школі та подальшого вирішення питання про складання відносно ОСОБА_1 , адміністративного протоколу за ст. 184 КУпАП. Також на зустріч прибули представники служби у справах дітей Черкаської міської ради, до котрих ОСОБА_1 , декілька разів на засідання не з`являлася, хоча була належно повідомлена. Так 26.12.2023 року Придніпровським районним судом м. Черкас вже здійснювався розгляд адміністративного матеріалу (справа № 711/9330/23) відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.184 КУпАП, та суддею Придніпровського районного суду, ОСОБА_1 , було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення та звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, обмежившись усним попередженням. Однак після цього з навчального закладу знову надійшла інформація про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пропустив заняття без поважних причин з 25.01.2024 року по 05.02.2024 року та станом на 08.02.2024 до занять не приступив. Мати в усній формі пояснює це ти, що син бажає отримати середню освіту, про те, під час військового стану в країні він вирішив відтермінувати її отримання та маги це рішення підтримує. Їй було наголошено, що неповнолітній повинен своєчасно отримувати освіту, в школі с всі умови для її отримання та безпеки її сина. Однак остання в категоричній формі не бажає цього розуміти. Окремо їй було доведено положення ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України, про те, що батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. А також повідомлено про відповідальність за порушення даних вимог. Так при складанні адміністративного протоколу за ч. 2 ст. 184 КУПАП, ОСОБА_1 , відмовилася від будь-яких пояснень з даного приводу та від підписання протоколу, мотивуючи це тим, що під час розгляду судом протоколу відносно неї за ч.1 ст.184 КУпАП, було прийняте рішення про звільнення її від адміністративної відповідальності, тому вона вважає себе не винною, а її вину не доведеною, ніяких правопорушень вона не вчиняла. Тому адміністративний протокол серії ВАБ № 948731 було складено в присутності понятих: ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .. Копія протоколу їй не вручалася, так як від підпису остання відмовилася. Їй було повідомлено, що розгляд протоколу буде проходити в Придніпровському районному суді м.Черкас. В подальшому адміністративний матеріал для розгляду та прийняття рішення було направлено до Придніпровського районного суду м. Черкаси;

-поданням директора ЗОШ № 25 О.Кочмар до начальника служби у справах дітей Черкаської міської ради Л.Кошовій від 05.02.2024 № 37, згідно якого Адміністрація Черкаської загальноосвітньої І-ІІІ ступенів школи №25 Черкаської міської ради Черкаської області занепокоєна ситуацією з ОСОБА_2 , учнем 10-А класу, який не відвідує навчальний заклад. ОСОБА_2 , учень 10-А класу, з 25.01.2024 по 05.02.2024 пропустив навчання без поважних причин. ОСОБА_1 , мати учня, не приділяє увагу навчанню сина, не повідомляє школу про причини невідвідування учнем освітнього закладу. Порушуються права дитини на здобуття повної загальної середньої освіти. Просимо Вас вжити заходів згідно чинного Законодавства;

-зверненням начальника служби у справах дітей Черкаської міської ради Л.Кошової від 06.02.2024 № 700/15-01-29, згідно якого остання звернулася до Черкаський РУП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Згідно якого, до служби у справах дітей 05.02.2024 надійшла інформація адміністрації Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 25 відносно учня 10-А класу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , як такого, що не відвідує заняття понад 10 днів без поважних причин. Мати - ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ). За наданою інформацією ОСОБА_2 не приступив до навчання з 01.09.2023. Мати дитини ОСОБА_1 пояснює відсутність сина на заняттях тим, що вона просто не бачить за необхідне продовження навчання сина в школі. ОСОБА_8 неодноразово працівниками навчального закладу та служби у справах дітей роз`яснювалось те, що дитина повинна отримати повну загальну середню освіту згідно з чинним законодавством. Також їй пропонувались інші форми здобуття освіти, проте ОСОБА_1 не бажає, щоб її син навчався взагалі і не усвідомлює свою відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків, спілкується дуже зухвало та агресивно. З ОСОБА_3 працівникам служби у справах дітей зустрітися та поспілкуватися не вдалось, оскільки телефонний зв`язок з ним відсутній, а доступ до приміщення мати не надає. Від співпраці з фахівцями Черкаського міського центру соціальних служб спілкувались ОСОБА_1 відмовилась. Служба у справах дітей неодноразово надсилала до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області клопотання щодо притягнення матері ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. 23.12.2023 Придніпровський районний суд м.Черкаси постановив визнати ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП. Проте наразі ситуація залишається незмінною, ОСОБА_3 не навчається, мати ОСОБА_1 на контакт не йде. У зв`язку з тим, що громадянка ОСОБА_1 злісно порушує права свого сина ОСОБА_6 на здобуття повної загальної середньої освіти, керуючись Законом України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», Законом України «Про загальну середню освіту», Кодексом України про адміністративні правопорушення, просимо посприяти у вирішенні питання щодо залучення неповнолітнього ОСОБА_2 ; до навчання та розглянути питання щодо притягнення матері ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків.

Позицію особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , що вона надала право сину визначатися де він бажає отримувати освіту, на підтвердження чого надала відеозапис, який досліджено в ході судового розгляду суд оцінює критично, та вважає його таким, що не несе доказової бази, оскільки на відео неповнолітній ОСОБА_2 вказує, що матір його ні до нічого не примушує та є його кращим другом.

Крім того, судом прийнято до уваги довідки, які надані ОСОБА_1 , про те що остання уклала декларацію з лікарем сімейної медицини, форму 063-3-о про отримання неповнолітнім ОСОБА_5 щеплень та облікову карту призовника, проте суд звертає увагу, що вказані документи укладено після складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та не стосуються суті правопорушення зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність правопорушниці обставин не вбачається.

Враховуючи, той факт, що правопорушниця повторно протягом року ухилилася від виконання батьківських обов`язків стосовно свого неповнолітнього сина, характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини, вважаю за необхідне застосувати до неї адміністративне стягнення у виді попередження, так як застосування до нього цього стягнення буде достатнім для її виховання в дусі додержання законів України.

На підставі ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню на корить держави судовий збір відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись, ч.2 ст.184, ст.ст.279, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП та притягнути її до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Стягнути ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що дорівнює 605,6 грн.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на неї штрафу у передбачений законом строк, до неї може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст.308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м.Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В. М. Олійник