Справа №521/186/24
Провадження №3/521/1981/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Бодрухіної К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувають матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 732507 від 03.12.2023 року вбачається, що 03.12.2023 року о 00 год. 29 хв., за адресою: вул. Космонавтів, 32, м. Одеса, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, сповільненість мови, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у визначеному законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306.

Представник ОСОБА_1 подала до суду письмові заперечення на протокол серії ААД № 732507 від 03.12.2023 року, в який зазначила, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнає, оскільки від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров?я не відмовлявся, йому таку можливість ніхто не пояснив, у стані алкогольного сп`яніння не перебував, у нього були відсутні будь-які ознаки перебування у стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що наданими суду доказами не може бути підтверджена вина ОСОБА_1 у вчиненні ним даного адміністративного правопорушення, останні зібрані з порушенням чинного адміністративного законодавства України, до суду не було надано загального обсягу доказів, які підтверджують вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 вказує, що якщо водій транспортного засобу відмовився від проходження огляду на стан сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров?я. Тоді як, відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп?яніння в медичному закладі зі сторони ОСОБА_1 не послідувало. Вказане свідчить про грубе порушення інспекторами патрульної поліції вимог ст. 266 КУПАП. Стверджує, що направлення на огляд для проходження медичного огляду на стан сп`яніння співробітником поліції було виписано формально. З направленням на огляд в заклад охорони здоров?я ОСОБА_1 ознайомлено не було, не роз`яснено суть даного документу та його юридичне значення. Таким чином, з зазначеного вбачається, що працівники поліції, при проведенні огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп?яніння, не дотримались вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП, а огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, представник ОСОБА_1 зазначила, що доказів наявності ознак алкогольного сп?яніння у ОСОБА_1 матеріали справи не містять, а тому, виходячи з п.п. 2, 3 Інструкції, у працівників поліції взагалі не було підстав для висунення вимоги проведення огляду на стан сп?яніння водія. При складанні протоколу було порушено право ОСОБА_1 на захист. Працівниками поліції не було роз?яснено його права, що позбавило права запросити захисника відразу на місце події і уникнути незаконного притягнення до адміністративної відповідальності.

За даних обставин представник ОСОБА_1 вважає, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів, які б свідчили про винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та є достатні сумніви вважати встановленим наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, всі сумніви мають тлумачитися на його користь, у зв`язку з чим є підстави для закриття провадження у справі.

Суд, дослідивши доводи представника ОСОБА_2 , проаналізувавши та дослідивши докази в їх сукупності, та давши їм оцінку, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд керується наступним.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Розділом І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З контексту п. 7 розділу І Інструкції суд робить висновок про наявне право водія відмовитися від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або ж не погодитися з результатом огляду. Такі дії водія мають потягти за собою обов`язок поліцейського направити особу на огляд до закладу охорони здоров`я. Ця норма кореспондується зі змістом ст. 266 КУпАП.

Тобто, відмовляючись пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу водій ще не вчиняє адміністративного правопорушення, а от відмова від огляду у закладі охорони здоров`я вже є окремим адміністративним правопорушенням з відповідними наслідками.

На підтвердження обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 732507 від 03.12.2023 року, працівниками поліції надано відеозаписи з портативних бодікамер, а також Направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.12.2023 року.

Вивчивши відеозапис, долучений співробітниками поліції до протоколу, судом встановлено, що 03.12.2023 року приблизно о 00 год. 29 хв., за адресою: вул. Космонавтів, 32, м. Одеса працівниками поліції було зупиненою автомобіль Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

У працівників поліції виникли підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного, сп`яніння.

На відеозаписі зафіксовано, що звертаючись до ОСОБА_1 інспектор запропонував останньому пройти тест на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповів відмовою. При цьому, питання щодо проходження оглядуна стан алкогольного сп`яніння (чи на місці зупинки чи в медичному закладі) не було конкретизовано.Відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп?яніння в медичному закладі зі сторони ОСОБА_1 не послідувало.

На відеозаписі відомості про знайомлення ОСОБА_1 з направленням на огляд в заклад охорони здоров?я, роз`яснення суті даного документу та його юридичне значення відсутні. Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 в повній мірі не розумів всіх обставин справи. Тому наявне в матеріалах справи направлення на огляд, не може служити беззаперечним доказом наявності вини в діях ОСОБА_1 .

Разом із цим, із оглянутого відеозапису, зробленого за допомогою нагрудної камери поліцейського вбачається, що у ОСОБА_1 не підтверджуються ознаки алкогольного сп?яніння вказані поліцейськими: сповільненість мови, тремтіння пальців рук. ОСОБА_1 веде себе адекватно, спілкується із поліцейським, логічно висловлює свої міркування, скоординований у своїх рухах, неодноразово наголошує на відсутності у нього ознак алкогольного сп?яніння. Піддається сумніву також наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння у вигляді запахо алкоголю з порожнини рота, оскільки працівник ВСП, який прибув на місце, також, звернувся до патрульного поліцейського та зазначив, що не чує від ОСОБА_1 запаху алкоголя (час відео: 0:30:45).

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак неможна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Слід також зазначити, що за змістом ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У зв`язку із вищевикладеним, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 24,130,247, 266, 283,284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути власникові, без складання іспитів.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.В. Тополева