ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м.Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я. за участю секретаря судового засідання Михайлюка М.І., захисника Ватаманюка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 21 лютого 2024 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,-

УСТАНОВИВ

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 21 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605,60 грн.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі відносно нього у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає, що постанова районного суду є незаконною та не обґрунтованою, винесеною без належної правової оцінки доказів, наявних у справі.

На обґрунтування свої апеляційних вимог, вказує, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, не надано можливості надати пояснення безпосередньо в суді, не взято до уваги клопотання захисника про відкладення судового засідання та розглянуто справу за його відсутності та відсутності захисника .

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є незаконним, оскільки складений за його відсутності та викладені в ньому обставини не відповідають дійсності.

Вказує, що дійсно 28 січня 2024 року був зупинений працівниками поліції, через те, що у темну пору доби у нього не працювала ліва фара та погодився сплатити штраф. Після складення постанови за порушення ПДР, працівники поліції повідомили, що він може бути вільним і він поїхав додому. Жодного протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього складено не було та працівники поліції не повідомляли про наявність ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння, не пропонували проходити огляд на стан сп`яніння.

Стверджує, що про наявність протоколу він дізнався після отримання судової повістки.

___________________________________________________________________

ЄУНСС 724/460/24 Головуючий в І інстанції: Ковальчук Т.М.

Номер справи 33/822/187/24 Суддя-доповідач: Марчак В.Я.

Додає, що відеозапис, долучений поліцейськими до справи не є безперервним, другий відеозапис починається через 20 хв після закінчення першого.

Вказує, що на другому відеозаписі не зафіксовано жодних осіб, а тільки міститься звук того, як працівник поліції ніби то вказує про встановлені ознаки сп`яніння та пропонує пройти огляд на стан сп`яніння, на що невідома особа, чи то сам працівник поліції, відмовляється.

Звертає увагу, що о 22:24, після того як працівники поліції виписали штраф, через 5-7 хв. поїхав додому. На момент запису другого відео, о 22:42 він не був присутнім.

Вказує, що на момент складення адміністративних матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП не був присутній, щодо їх існування не знав, підписи на документах зроблено не ним та вони складені відносно іншої особи ОСОБА_2 .

Обставини, встановлені Судом першої інстанції.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 28 січня 2024 року о 22:15 год. в с.Клішківці по вул.Головній Дністровського району Чернівецької області, керував транспортним засобом «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Позиції учасників апеляційного провадження.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча про час і дату апеляційного розгляду був належним чином повідомлений. Захисник підтримав подану апеляційну скаргу та повідомив, що ОСОБА_1 перебуває на лікуванні і не заперечив проти здійснення апеляційного розгляду за його відсутності, оскільки його права при цьому не будуть порушені, а тому апеляційний суд на підставі ч.6 ст.294 КУпАП, вважає за можливе розглядати справу без участі ОСОБА_1 .

Мотиви суду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах поданої апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Апеляційним судом встановлено, що постанова районного суду вказаним вимогам не відповідає, з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції у постанові вказав, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена наявними у справі доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду, відеоззаписом з бодікамер працівників поліції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №177278 від 28 січня 2024 року, цього ж дня о 22:15 год. в с.Клішківці по вул.Головній Дністровського району Чернівецької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП ( а.с.1).

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Одним із доказів вини, на які посилається суд першої інстанції є відеозапис, який долучений працівниками поліції до матеріалів справи.

На даному відеозаписі з бодікамер поліцейських зафіксовано момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 о 22 год 16 хв та спілкування з поліцейськими, яке розпочинається о 12 год 16 до 22 год 25 хв, де поліцейські перевіряють документи водія, вказують про те, що у його транспортного засобу не працює ліва фара та складають постанову за вказане порушення. Наступний відеофайл починається з 22 год 42 хв, на ньому не видно, які саме особи спілкуються між собою та з розмови встановлено, що поліцейський пропонує пройти особі огляд на місці сп`яніння на, що особа відмовляється та поліцейський вказує, що за це буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім цього, на відеозаписі не зафіксовано процедури оформлення поліцейськими адміністративних матеріалів, ознайомлення з ними ОСОБА_1 , вручення йому копій документів та відсторонення від керування.

Положеннями ст.266 КУпАП встановлено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що всупереч даної вимоги, зазначений відеозапис не є цілісним (повним), складається з окремих файлів, не є безперервним, з нього неможливо встановити усі обставини події, відсутнє безперервне спілкування з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, що фактично ставить під сумнів належність та допустимість цього відеозапису як доказу винуватості у вчиненні адміністративному правопорушенні.

В матеріалах справи також наявний рапорт інспектора СРПП ВП №2 ( м Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області Придрика В., однак в розумінні ст. 251 КУпАП, такий рапорт не може вважатися належним і допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки поліцейський є зацікавленою особою.

Крім того, вказаний рапорт на та наявне у справі направлення водія на огляд з метою виявлення стану сп`яніння ( а.с.4), суперечать змісту протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки складені відносно особи ОСОБА_2 ( а.с.2).

Як на доказ винуватості районний суд зіслався також на акт огляду, згідно з якого ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння.

Апеляційний суд зауважує, що сам собі вказаний акт огляду не може бути беззаперечним доказом винуватості, оскільки факт відмови від проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння не підтверджується іншими доказами, що містять у матеріалах справи.

Заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що всупереч закону, поліцейськими не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Положеннями ч.1 ст. 266 КУпАП на поліцейських покладено обов`язок по відстороненню від керування транспортним засобом осіб, які ними керують і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість руху.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання вимог даної норми закону при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Для перевірки доводів апеляційної скарги, апеляційним судом були викликані в судове засідання поліцейський, що склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_3 та поліцейський, який перебував у складі екіпажу ОСОБА_4 , однак вони не з`явилися в судове засідання.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На переконання апеляційного суду, порушення, допущенні поліцейським при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та проведенні огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 свідчать про недотримання порядку його проведення, а тому, на підставі ст. 266 КУпАП, визнати результати такого огляду є недійсними.

Таким чином апеляційний суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б безумовно свідчили про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

На переконання апеляційного суду, районний суд прийшов до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, не навівши достатніх доводів на обґрунтування свого рішення, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 21 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] В.Я. Марчак

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ В.Я. Марчак

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

13.03.2024 року

(дата засвідчення копії)