Номер провадження 3/521/542/24
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2024 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Кузьменко Н.Л.,
з секретарем Чебановою С.В.,
представника митниці Євдокимова Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси матеріали справи, що надійшли з Одеської митниці Державної митної служби України відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Міронівки Шостського району Сумської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , на момент вчинення правопорушення працюючого водієм ТОВ «Транс-Поляна», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України, -
В С Т А Н О В И В:
З протоколу про порушення митних правил вбачається, що 05.05.2023 року о 11 годині 35 хвилин в зону митного контролю міжнародного автомобільного пункту пропуску «Рені-Джюрджюлєшть», м/п «Рені» Одеської митниці, в напрямку з України до Молдови, прибув вантажний автомобіль «DAF», державний номер НОМЕР_2 , напівпричіп державний номер НОМЕР_3 , країна реєстрації Україна, під керуванням громадянина України ОСОБА_1 .
Під час здійснення митного контролю, під час усного опитування гр. України ОСОБА_1 заявив, що товарів та предметів заборонених або обмежених до переміщення законодавством України не переміщує.
В ході проведення спільного прикордонно-митного контролю зазначеного транспортного засобу, в салоні автомобіля, без ознак приховування від митного контролю та без застосування технічних засобів митного контролю, у верхній панелі у шухляді для особистих речей, виявлено - газовий балончик «ТЕРЕН-4», дата виробництва ХІІ 21, з препаратами сльозоточивої та дратівної дії, що містить у своєму складі МПК та відповідно відноситься до спеціальних засобів, які застосовуються при охороні громадського порядку.
Виявлений газовий балончик «ТЕРЕН-4» ОСОБА_1 не заявив митному органу України за встановленою формою.
Відповідно до п. 2 «Положення про порядок продажу, придбання, реєстрації, обліку і застосування спеціальних засобів самооборони, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії», яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1993 року за № 706, до спеціальних засобів самооборони, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії належать упаковки з аерозолями сльозоточивої та дратівної дії (газові балончики).
Пунктом 3 цього ж Положення передбачено, що ввіз та вивіз з країни спеціальних засобів самооборони здійснюється у порядку, встановленому МВС та Держмиткомом.
Відповідно до п. 1 «Порядку ввозу із-за кордону та вивозу із України спеціальних засобів самооборони, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії», який затверджено спільним наказом МВС України та Держмиткому України від 19.10.1993 року за № 650/272, громадяни здійснюють ввіз із-за кордону та вивіз із України одиничних екземплярів спеціальних засобів самооборони, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії на підставі дозволів МВС. В усіх випадках ввозу та вивозу спеціальних засобів самооборони, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії, на них повинен бути сертифікат встановленого зразка.
На момент перетину кордону України жодних дозвільних документів на переміщення балону газового «ТЕРЕН-4» з препаратом сльозоточивої та дратівної дії ОСОБА_1 співробітникам митного органу не надав.
Таким чином, на переконання митниці, гр. ОСОБА_1 вчинив недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами, чим вчинено порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 471 МК України.
Представник митниці у судовому засіданні протокол підтримала та вважала, що вина доведена повністю матеріалами справи. Просила притягнути ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 471 МК України.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в судовому засіданні участі не приймав, проте звернувся до суду засобами електронного зв`язку з повідомленням про неможливість прибути на розгляд справи, при цьому, свою вину визнає та просить суворо не карати.
Вислухавши представника митниці, дослідивши матеріали справи та пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.
Згідно ч. 3 ст. 471 МК України відповідальність настає за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.
Судом встановлено, що гр. України ОСОБА_1 05.05.2023 року заявивши про відсутність у нього предметів, заборонених або обмежених до переміщення через митний кордон України, намагався перемістити через митний кордон України газовий балончик «ТЕРЕН-4» дата виробництва ХІІ 21, з препаратами сльозоточивої та дратівної дії, що містить у своєму складі МПК. Виявлений предмет переміщувався без ознак приховування та його виявлення не було ускладнене у будь - який спосіб.
Вказаний предмет був вилучений співробітниками митниці на підставі ст. 511 МК України.
Відповідно до змісту «Положення про порядок продажу, придбання, реєстрації, обліку і застосування спеціальних засобів самооборони, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії», яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1993 року за № 706 та змісту «Порядку ввозу із-за кордону та вивозу із України спеціальних засобів самооборони, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії», який затверджено спільним наказом МВС України та Держмиткому України від 19.10.1993 року за № 650/272, вбачається, що серед іншого, до спеціальних засобів самооборони, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії відносяться - упаковки з аерозолями сльозоточивої та дратівної дії (газові балончики), стосовно яких встановлюють заходи контролю.
Провадження у справах про порушення митних правил згідно ст. 487 МК здійснюється відповідно до МК України, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження»- за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо, тощо), сторони мають право звернутися до суду який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у сумі, встановлені цим рішенням.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , його майнове становище, який працевлаштований, проте відсутні відомості про його місячний дохід, а також розмір штрафу (передбачений за вчинене правопорушення) та який в свою чергу є достатньо великим в порівнянні з встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, суд приходить до висновку про застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах, встановлених санкцією ч. 3 ст. 471 МК України, тобто в розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень з конфіскацією товару, при цьому, суд вважає, що сплата штрафу одним платежем становитиме для особи надмірний тягар та може бути обставиною, що ускладнить виконання рішення, відтак виплату штрафу слід призначити певними частинами строком на 6 місяців.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли. Документів, про наявність у ОСОБА_1 пільг щодо звільнення сплати судового збору, матеріали справи не містять.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 3, 196, 197, 471, 522, 524-529 МК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Розстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплату суми штрафу у розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень строком на 6 (шість) місяців із розрахунку 850 гривень кожного місяця, починаючи з дня набрання постанови законної сили.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Н.Л. Кузьменко