Справа № 188/471/24
Провадження № 3-зв/188/4/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Бурда П.О., розглянувши в приміщенні суду в смт Петропавлівка заяву особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про відвід судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Місюри К.В. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

05.04.2024 до канцелярії Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області надійшла вказана заява.

В обґрунтування заяви зазначено, що суддя Місюра К.В. не може брати участь у розгляді справи та підлягає відводу на підставі того, що її чоловік працює у Петропавлівському відділенні поліції та фабрикує справи проти заявника, тому останній вважає, що є упереджене ставлення до його справи.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_2 , чоловік судді Місюри К.В., у кримінальному провадженні, яке розслідує відділення поліції, де працює останній, вчиняв тиск на потерпілого, щоб він дав показання проти ОСОБА_1 і не наполягав на закритті справи, що може підтвердити потерпілий. Суддя Місюра К.В. відмовилася прийняти усну заяву ОСОБА_1 про її відвід, чим, як він вважає, порушила його права.

Суддя Місюра К.В. надала 05.04.2024 письмову заяву про розгляд заяви про відвід за її відсутності, вказала на те, що обставини, які, на думку ОСОБА_1 , мали місце, не відповідають дійсності та на відсутність підстав для самовідводу судді.

Дослідивши заяви особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та судді Місюри К.В., вислухавши пояснення ОСОБА_1 , суддя зазначає таке.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно зі ст. 129 цього Основного закону суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Аналогічне положення міститься і у ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яким кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Незважаючи на закріплення у Конституції України, міжнародних договорах, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, права на ефективний та справедливий суд, чинний КУпАП не містить положень щодо можливості відводу судді.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а Конституційний Суд України у пунктах 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Конституційний Суд України поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Виходячи із системного аналізу вказаного законодавства України, усталеної правової позиції ЄСПЛ, який за певних умов поширює стандарти Конвенції про захист основоположних прав і свобод (далі Конвенції) для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03), враховуючи принцип правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права та який знайшов своє закріплення у судовій практиці, можна вважати, що зазначена справа належить до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на цю категорію справ поширюється гарантії ст. 6 Конвенції, що своєю чергою надає можливість застосувати аналогію закону при вирішенні питання щодо вирішення заяви про відвід судді, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП норми іншого закону, зокрема положень Кримінального процесуального кодексу (далі КПК), які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), а для суддів усіх інстанцій важливим елементом законного і справедливого правосуддя, оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.

Такими нормами у КПК є:

ст.ст. 7, 21, які визначають, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону;

ст. 81, згідно з якою у разі заявленого відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу.

Таким чином, системний аналіз положень КУпАП у поєднанні із вказаним законодавством і судовою практикою, дають підстави вважати, що відвід судді у справі про адміністративне правопорушення має розглядатися іншим суддею, а за відсутності іншого судді у цьому місцевому суді заява по відвід має бути розглянута суддею іншого місцевого суду у межах юрисдикції апеляційного суду.

Згідно зі ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У заяві особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його поясненнях не наведено фактів, підкріплених доказами, які б свідчили про наявність передбачених законодавством підстав для відводу судді Місюри К.В.

Роз`яснення судді Місюри К.В. про необхідність подання ОСОБА_1 заяви про відвід виключно у письмовій формі не порушило його права на подання такої заяви, а її письмова форма необхідна для реєстрації цієї заяви, її автоматизованого розподілу між суддями і передачі на розгляд іншого судді відповідно до приписів ст. 81 КПК України.

Сам по собі той факт, що її чоловік працює у відділенні поліції, із якого надійшли до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, за відсутності його особистої участі у виготовленні та направленні до суду протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, не є підставою для відводу судді Місюри К.В. у цій справі.

Обставини, на які послався у своїх поясненнях в судовому засіданні ОСОБА_1 , про протиправні, на його думку, дії чоловіка судді Місюри К.В. у кримінальному провадженні, де ОСОБА_1 може бути повідомлено про підозру, за певних умов можуть бути підставою для відводу судді Місюри К.В. у цьому кримінальному провадженні, але не у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП, яке є правопорушенням у сфері безпеки дорожнього руху.

Отже, суддя не встановив визначених законом підстав для задоволення заяви про відвід.

Керуючись ст.ст. 2, 7 КУпАП, ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про відвід судді Місюри Катерини Володимирівни від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 188/471/24 стосовно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя П. О. Бурда