ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/92/24 Номер провадження 33/814/524/24Головуючий у 1-й інстанції Логвінова О. В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Дороженка Р.Г.,

Захисника адвоката Павленко О.А.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 01 лютого 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 01 лютого 2024 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 02 січня 2024 року о 12:43 год. в м. Полтава, майдан незалежності, 18, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen LT 35, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився із застосуванням технічних засобів відеозапису, а саме бодікамери, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження по справі.

Вказує на поверхневий підхід судом при розгляді справи, не з`ясування всіх фактичних обставин, що мають значення.

В апеляційній скарзі посилається на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки він погодився пройти огляд на місці, але його ніхто не проводив та акт не складав, що є грубим порушенням законодавства.

Вважає, що зібрані працівниками поліції докази на доведення його вини не відповідають принципу «поза розумним сумнівом».

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходжу до висновку про наявність підстав для її задоволення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, які доводяться достатніми та незаперечними доказами.

Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції при вирішенні питання про винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не дотримався в повній мірі.

Визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції зазначив, що його вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, направленням та відеозаписами.

При перевірці доводів апеляційної скарги приходжу до висновку про невідповідність вищеперерахованих доказів стандарту доказування «поза розумним сумнівом», які-б беззаперечно доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП у вигляді відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння з огляду на наступне.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису, зупинивши автомобіль Volkswagen LT 35, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , поліцейські спочатку повідомляють водію про існуючи технічні несправності на ТЗ, а саме - відсутність бризковику, заднього бамперу, тріщини на лобовому склі.

Після виходу водія з автомобіля, поліцейський запитує «Вживали? Коли останній раз? Правду тільки кажіть», на що ОСОБА_1 повідомляє- «Випив бокал шампанського на новий рік» .

Далі патрульний запитує «Не похмелялися? Огляд пройдемо?».

Водій відповідає «Не похмелявся, огляд пройдемо». Після чого працівник констатує «Зараз пройдемо» та направляється до службового автомобіля.

В цей час з водієм залишається спілкуватись інший працівник поліції, який з службового планшету зачитує ОСОБА_1 інформацію «Київський районний суд. Суддя Шиян, засудження за ст. 309 КК України». Водій ОСОБА_1 підтверджує вказану інформацію та пояснює, що дійсно був засуджений за вказаною статтею.

Після чого працівники поліції одразу пропонують водієві проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовляється, заперечуючи факт вживання наркотичних речовин та відсутність в нього будь-яких ознак такого сп`яніння.

З огляду на відмову водія від проходження огляду поліцейськими було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, висловленої у чисельних рішення цього суду («Енгель та інші про ти Нідерландів», «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Швидка проти України» та інші) провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП повинне проводитись за процедурою, передбаченою для кримінальних правопорушень. ЄСПЛ виключає можливість притягнення особи до відповідальності за вчинення правопорушення, на яке особу підбурили працівники поліції.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність державного інтересу не можна використовувати в якості обґрунтування щодо використання доказів, отриманих в результаті поліцейської провокації, оскільки застосування таких доказів наражає обвинуваченого на ризик остаточно позбавитись справедливого судового розгляду із самого початку; внутрішньодержавне законодавство не повинно дозволяти використання доказів, отриманих в результаті підбурювання з боку державних агентів.

У рішеннях ЄСПЛ, ухвалених у справах «Тейшейро де Кастро проти Португалії», «Раманаускас проти Литви», «Баннікова проти Російської Федерації» та інших Судом зазначено, що притягнення особи до відповідальності за правопорушення, вчинене внаслідок провокації (підбурювання) із сторони поліцейських буде свідчити про порушення ст. 6 Конвенції.

Як зазначалося вище, з долучених відеозаписів вбачається, що після зупинки ТЗ та спілкування з водієм, поліцейським спочатку водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погодився.

При цьому поліцейськими не було повідомлено про наявність в нього будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, а відразу запропоновано пройти огляд на місці.

Отримавши згоду водія на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, працівники поліції по невідомим причинам такого огляду не проводили.

І лише отримавши з службового планшету інформацію про колишню судимість водія за ст. 309 КК України, відразу запропонували йому поїздку до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, також не повідомляючи при цьому виявленні в нього ознаки перебування в стані наркотичного сп`яніння.

З огляду на незрозумілість підстав зупинки його автомобіля та відсутність повідомлених працівниками поліції виявлених в нього ознак сп`яніння, неузгодженість дій поліцейських щодо того, який саме огляд він мав проходити, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

Так, в самому протоколі працівниками поліції зазначено - поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук.

Однак, всі вищеперераховані ознаки працівниками поліції водію не повідомлялись, та були занесені в бланк направлення на огляд водія до медичного закладу та повідомлені водієві лише через 10 хв. після зупинки ТЗ о 12:57 год.

При цьому характерна ознака наркотичного сп`яніння звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, яка притаманна лише для наркотичного сп`яніння взагалі не зазначена, а в протокол та направлення були вписані загальні ознаки сп`яніння, які притаманні як алкогольному, так і наркотичному сп`янінню.

При цьому, після зупинки автомобіля працівники поліції не перевіряли реакцію зіниць очей водія, а цікавились лише коли він вживав алкогольні напої.

В даній конкретній ситуації, надаючи правову оцінку перебігу зафіксованих на бодікамерах подій, необхідно дійти висновку про не дотримання працівниками поліції вимог норм КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння, оскільки ними не було повідомлено водія про наявність виявлених в нього ознак алкогольного сп`яніння, а одразу запропоновано пройти відповідний огляд, який так і не був проведений, незважаючи на згоду водія, а в подальшому в зв`язку з наявністю кримінального провадження стосовно водія за ст. 309 КК України, ОСОБА_1 безпідставно було запропоновано пройти огляд вже на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є серед інших й запобігання правопорушенням, а не провокація громадян на їх вчинення.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Встановлені апеляційним судом обставини, яким суд першої інстанції не дав належної оцінки свідчать, свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 інкримінованого йому складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю з підстав, визначених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 01 лютого 2024 року скасувати.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна