ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Гришенко І.В. на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір на користь держави у сумі 536,80 грн.,

за участю:

захисника Гришенко І.В.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 лютого 2024 року водій ОСОБА_1 16 грудня 2023 року о 00:42 год. у м. Дніпрі по вул.Передовій, 668 керував транспортним засобом «Acura MDX», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager», результат тесту 1,98 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом у справі. Вказує, що акт огляду на стан сп`яніння не містить ні дати, ні підстав його складання, при цьому містить відомості про відмову ОСОБА_1 від підпису, однак відеозапис такі відомості не містить. Зазначає, що відеозапис не містить моменту того, за допомогою якого пристрою проводився огляд, як відбувалась розпаковка трубки та показники пристрою. Вказує, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП. Звертає увагу, що працівники поліції не пересвідчились у тому, що ОСОБА_1 в подальшому не продовжив керувати транспортним засобом. Вказує, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у суді першої інстанції підтвердили, що ОСОБА_1 хотів здати аналізи на алкоголь, однак вони не зрозуміли, що він мав на увазі пройти огляд у медичному закладі, а оскільки він вже пройшов драгер та вони майже склали протокол, то не вбачали в цьому необхідності. Вказує, що ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду за допомогою Драгера та наполягав на проходженні огляду у закладі охорони здоров`я. Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом чи факту зупинки транспортного засобу під його керуванням.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку захисника, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на газоаналізаторі «DRAGER 7510», результат огляду позитивний з показником 1,98 проміле; роздруківкою результатів огляду на стан сп`яніння на газоаналізаторі «DRAGER 7510»; відеозаписом з боді камери поліцейського, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , допитаними у суді першої інстанції, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , допитаних у суді першої інстанції, по справі не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та його не було зупинено працівниками поліції, спростовуються рапортом поліцейського та наявним у матеріалах справи відеозаписом, відповідно до якого транспортний засіб «Acura MDX», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції в нічний час у АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 перебуває за водійським сидінням вказаного транспортного засобу з вставленим ключем у запалюванні та повідомляє поліцейському, що він водій та заблукав.

Викладене також підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , які пояснили, що ОСОБА_1 дійсно здійснював рух вулицями міста Дніпра, при цьому у комендантську годину, люди у цей час були відсутні на вулиці.

Крім того, свідок ОСОБА_1 , який є сином правопорушника, також підтвердив, що його батько дійсно 16 грудня 2023 року у нічний час перебував по вул. Передова у м. Дніпрі. По приїзду на місце події він побачив батька, який був за кермом, та поліцейських.

Твердження захисника про те, що працівниками поліції не було вручено ОСОБА_1 другого примірнику протоколу, спростовується матеріалами справи, а саме відеозапиом, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від отримання будь-яких документів, складених працівниками поліції, натомість фіксував їх за допомогою власного мобільного телефону (здійснення фотокопій).

Вказаним відеозаписом також спростовуються посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Всупереч твердженням захисника в апеляційній скарзі наявний у матеріалах справи відеозапис містить усі обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, в тому числі процедуру проходження ним огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер, зокрема, за допомогою якого пристрою проводився огляд, як відбувалась розпаковка трубки та показники пристрою.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 на його прохання не було доставлено до лікарні, не заслуговують на увагу та спростовуються відеозаписом, з якого слідує, що водій добровільно продував прилад «Drager Alcotest 7510», при цьому не заперечував щодо проходження огляду та результатів огляду. Також на відеозаписі зображено, що працівник поліції надавав ОСОБА_1 запакований в одноразове упакування мундштук.

З наявного в матеріалах справи відеозапису та пояснень свідків слідує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest 7510» проводився за згодою ОСОБА_1 , який мав можливість у разі незгоди з використання вказаного приладу пройти такий огляд в медичному закладі. При цьому, зауважень щодо процедури проходження медичного огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Drager Alcotest 7510» під час проходження тесту та упродовж тривалого часу (30 хвилин), коли працівники поліції складали документи, від ОСОБА_1 не надходило.

Жодних дій на проходження повторного огляду ОСОБА_1 не вчиняв, доказів того, що він повторно пройшов огляд на стан сп`яніння в медичному закладі протягом двох годин або більше, стороною захисту не надано.

Відтак, доводи захисника про те, що на прохання ОСОБА_1 останнього не було доставлено до лікарні, не доведено та спростовується відеозаписом.

На переконання апеляційного суду, доводи сторони захисту зводяться лише до процедурних порушень у подальшій потребі через тривалий час після складання усіх процесуальних документів працівниками поліції за бажанням ОСОБА_1 проїхати до лікарні, що не слугують безумовною підставою для закриття провадження на підставі вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Крім того, суд констатує, що згідно відеозапису ОСОБА_1 не наполягав та не вимагав відвезти його до лікарні, а лише один раз повідомив про своє бажання здати сечу для аналізу.

Твердження захисника про відсутність у матеріалах справи доказів про відсторонення водія від керування автомобілем не спростовують правильності постанови суду, оскільки стосуються не підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП як таких, а додаткових дій забезпечувального характеру, які підлягали вжиттю співробітниками поліції у зв`язку із виявленням адміністративного правопорушення. Крім того, згідно відеозапису працівниками поліції було запропоновано викликати евакуатор, однак ОСОБА_1 відмовився та викликав свого сина ОСОБА_1 , відповідно до показань якого, він і відвіз батька до дому.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння відповідали вимогам, передбаченим ст.ст. 254 - 256 КУпАП, та приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», сумісному Наказу МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», законів України «Про дорожній рух» та «Про Національну поліцію».

Інші доводи апеляційної скарги оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Гришенко І.В. залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот