ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2024Справа №607/5310/24

11 квітня 2024 року м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., з участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1

за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

з участю: ОСОБА_1 , його захисника адвоката Гармаша М.Р.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 28 лютого 2024 року о 03 год 51 хв. по вул. Гайова у м. Тернополі, керував транспортним засобом «Iveco 40C14», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування вказаним транспортним засобом, чим порушив вимоги пункту 2.1 (а) ПДР України. Вказане правопорушення вчинене ОСОБА_1 повторно протягом року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Вказав, що він має право керування транспортними засобами категорії «С», що надає йому право на керування транспортними засобами категорії «С1». У період з 06 по 16 грудня 2023 року він пройшов практичну підготовку та склав практичний іспит для отримання права на керування транспортним засобом категорії «С1». Посилаючись на наведене, просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Гармаш М.Ю. вказав, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Так, в матеріалах справи відсутні докази про те, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 не відноситься до категорії, яка наявна в останнього.

Крім того, для утворення повторності та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, останній повинен бути притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. ч. 2-4 ст. 126 КУпАП протягом року, що має підтверджуватись постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, яка набрала законної сили. Працівниками поліції долучено до матеріалів справи копію постанови серії БАБ №722888 від 18 грудня 2023 року, однак остання постанова не набрала законної сили. ОСОБА_1 подано позовну заяву про визнання протиправною та скасування даної постанови та ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13 березня 2024 року відкрито провадження у справі. Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази про повторність правопорушення.

Посилаючись на наведене, просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, про що подав письмове клопотання.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, прийшов до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу вимог пункту 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Положеннями пункту 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з вимогами ч. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Диспозиція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті:

- керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом;

- керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами;

- керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_1 28 лютого 2024 року о 03 год 51 хв. по вул. Гайова у м. Тернополі, керував транспортним засобом «Iveco 40C14», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування вказаним транспортним засобом, чим порушив вимоги пункту 2.1 (а) ПДР України. При цьому, вказане правопорушення вчинене ОСОБА_1 повторно протягом року.

Згідно реєстраційної картки транспортного засобу, транспортний засіб «Iveco 40C14», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, відноситься до категорії транспортних засобів «C1», тип транспортного засобу вантажний, маса без навантаження 2100 кг, повна маса 4600 кг.

Як слідує з довідки Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП від 28 лютого 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отриимував посвідчення водія серії НОМЕР_2 категорії «С».

З оглянутих судом відеоматеріалів з відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудної камери працівника поліції встановлено, що 28 лютого 2024 року працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «Iveco 40C14», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . В ході перевірки документів та спілкуванні з ОСОБА_1 працівниками поліції було встановлено, що останній не має права керування даним транспортним засобом, оскільки останній відноситься до категорії «С1». Надалі працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі серії БАБ №722888 від 18 грудня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом, не маючи відповідної категорії на право керування транспортним засобом.

Таким чином, судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №630135 від 28 лютого 2024 року;

-відеоматеріалами з відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудних камер працівників поліції;

-довідками Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції від 28 лютого 2024 року;

-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №722888 від 18 грудня 2023 року;

-реєстраційною карткою транспортного засобу «Iveco 40C14», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Суд не приймає до уваги доводи захисника щодо відсутності в матеріалах справи доказів про те, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 не відноситься до категорії транспортних засобів, які наявні в останнього.

Відповідно до вимог п. 3 Положення

«Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою КМУ №340 від 08 травня 1993 року (у чинній редакції), транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії: С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів); С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів).

Таким чином, судом встановлено, що транспортний засіб «Iveco 40C14», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 28 лютого 2024 року відноситься да категорії транспортних засобів «С1». Водночас, ОСОБА_1 має право на керування транспортними засобами, які відносяться до категорії «С», що останнім не спростовано.

Безпідставними та необгрунтованими є доводи захисника про відсутність в матеріалах справи доказів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. ч. 2-4 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з оскарженням постанови серії БАБ №722888 від 18 грудня 2023 року.

В силу вимог ч. 2 ст. 291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

З наявних в матеріалах справи доказів, зокрема з позовної заяви, поданої ОСОБА_1 до Солом`янського районного суду м. Києва вбачається, що він звертався із скаргою до начальника УПП в Тернопільській області про скасування постанови серії БАБ №722888 від 18 грудня 2023 року та відповідним рішенням за №к-5/41/33/01-2024 від 05 січня 2024 року йому відмовлено у задоволенні вказаної скарги. Вказане рішення по скарзі за №к-5/41/33/01-2024 від 05 січня 2024 року він отримав 12 січня 2024 року.

Вказані обставини в сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 отримав копію постанови та йому було відомо про її зміст у січні 2024 року.

Станом на дату розгляду справи у суду відсутні відомості про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі серії БАБ №722888 від 18 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, на даний час вказана постанова чинна та судом не скасована, а тому суд приймає останню до уваги та вважає, що вказана постанова свідчить про вчинення ОСОБА_1 18 грудня 2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме керування останнім транспортним засобом, не маючи відповідної категорії на право керування транспортним засобом.

Доводи ОСОБА_1 про те, що у період з 06 по 16 грудня 2023 року він пройшов практичну підготовку та склав практичний іспит для отримання права на керування транспортним засобом категорії «С1», не виключають в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та порушення ним вимог п. 2.1 (а) ПДР України. Саме по собі проходження практичної підготовки та здача іспиту в автомобільній школі не свідчить про надання дозволу особі відповідно до Закону на право керування транспортними засобами відповідної категорії, оскільки такий дозвіл посвідчується виключно наданням посвідчення водія із зазначення відповідної категорії транспортних засобів, на які особі надано право керування.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року.

Таким чином, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП.

При накладені адміністративного стягнення слід зазначити наступне.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Як слідує з довідки Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції від 28 лютого 2024 року, за ОСОБА_1 транспортних засобів не зареєстровано.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №630135 від 28 лютого 2024 року, транспортний засіб «Iveco 40C14», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , належить ОСОБА_2 .

При обранні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, у зв`язку з цим, вважає за доцільне обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в межах санкції статті з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Таким чином, у відповідності до положень п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 126, 283, 284, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя І.М. Черніцька