МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/812/127/23 Головуючий у апеляційному суді Темнікова В.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Темнікової В.І.,

за участю секретаря - Андрієнко Л.Д.,

захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Вдовиченко Ірини Сергіївни на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

військовослужбовця,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2024 року, водій ОСОБА_2 22 грудня 2023 року о 09:40 год., керуючи транспортним засобом «Ford Mondeo», номерний знак НОМЕР_1 , рухався в районі буд. № 15 по вул. Садовій в м. Миколаєві з явними ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в спеціалізованому медичному закладі КНП МОЦПЗ МОР відмовився. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погодившись із вказаною постановою, захисник ОСОБА_2 адвокат Вдовиченко І.С. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2024 року та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана постанова суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню оскільки суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності, й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Системний аналіз положень статті 130 КУпАП, дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням (обвинуваченням). При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений частиною 2 статті 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (стаття 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Проаналізувавши положення ст. ст. 61,62 Конституції України, ст.251, 255, 280 КУпАП зазначає, що аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, наслідком чого є ухвалення постанови у відповідності до положень статті 283 КУпАП, яка повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Відповідальність за статтею 130 КУпАП настає також у тому разі, коли особа, яка керує транспортним засобом, відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено те, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд на стан сп`яніння може проводитися поліцейським на місці вчинення правопорушення або у медичному закладі, що входить до спеціально затвердженого переліку. Огляд на стан сп`яніння у медичному закладі проводиться у разі відмови водія від огляду поліцейським, у разі незгоди з результатами огляду поліцейським, якщо у водія є ознаки перебування під впливом лікарських або наркотичних препаратів, а також якщо водій став учасником ДТП, в якому є постраждалі.

З аналізу вказаних норм вбачається, що проходження на вимогу поліцейського в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є обов`язком водія.

Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2025 №и1452/735, визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 561260 від 22.12.2023 року, водій ОСОБА_2 22.12.2023 року о 09:40 год., рухаючись в районі буд.№ 15 по вул. Садова в м. Миколаєві, керував транспортним засобом «Ford Mondeo», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагували на світло, ОСОБА_2 було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в спеціалізованому медичному закладі, на що він відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП.

В той же час, з дослідженого в судовому засіданні доданого до протоколу відеозапису вбачається, що транспортний засіб «Ford Mondeo», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 був зупинений через не працюючий лівий габарит. Під час спілкування працівника поліції з водієм ОСОБА_2 працівником поліції вказано про те, що у водія ОСОБА_2 було виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук. У зв`язку із цим водію було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_2 погодився (09:43 хв.). При цьому патрульним поліцейським не було складено жодного направлення на проходження на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з додатком 1 до цієї Інструкції. Після цього, ОСОБА_2 пересів до транспортного засобу працівників поліції та вони поїхали до медичного закладу. Під час руху працівники поліції почали запевняти ОСОБА_2 , що результати тесту на наркотичне сп`яніння будуть позивними навіть у тому випадку коли він курив коноплю три місяці тому (09:44 хв.). Після цього працівник поліції повідомив ОСОБА_3 , що останній може відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, що це його право не проходити медичний огляд, це буде зафіксовано в протоколі (09:44 хв.), на складання протоколу їм потрібно всього 10 хвилин, вони не будуть стверджувати в протоколі, що ОСОБА_2 перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Після складання протокол направлять до суду і вже там буде розгляд справи, під час якого у нього буде адвокат, який надасть суду документи. Працівники поліції запевняли ОСОБА_2 , що вони не виписують йому штраф, та вже суд буде вирішувати чи призначити штраф, чи позбавляти його права керування, чи відсутній склад адміністративного правопорушення (09:45 хв.). ОСОБА_2 почав запитувати у поліцейських, який саме аналіз у нього будуть відбирати, таке може бути, що результат може бути позитивним навіть якщо він три місці тому курив коноплю? На що, працівник поліції почав запевняти ОСОБА_2 , що будь - який аналіз чи то швидкий тест буде з позитивним результатом (09:46 хв.). На що ОСОБА_2 відповів ну якщо так буде, тоді я відмовляюсь (09:47 хв.).

Таким чином, апелянт вважає, що працівниками поліції не дотримано процедури щодо пред`явлення вимоги водію про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі та наслідки такої відмови, оскільки працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_2 , що проходження огляду на стан сп`яніння є його прямим обов`язком, а навпаки запевнили останнього, що це є його правом, яким він може скористатися, що фактично зробив ОСОБА_2 , не розуміючи наслідків.

Також працівниками патрульної поліції було порушено порядок направлення водія ОСОБА_2 на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів та складено відповідно письмове направлення вже під час складання протоколу, що підтверджується дослідженим відеозаписом.

Проте, суд першої інстанції надав невірну оцінку вказаним обставинам та доказам. Між тим, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений статтями 251, 255 КУпАП, особи, які уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та збір доказів, мають довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, за встановленими обставинами якого відносно неї складено протокол.

В цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні цього правопорушення.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надав орган, який склав протокол про адміністративне правопорушення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Вважає, що суд першої інстанції приймаючи оскаржуване рішення виходив з того, що ОСОБА_2 підтвердив факт нещодавно вживання ним наркотичних речовин - коноплі і коли дізнався від поліцейського про те, що в ході проведення дослідження на стан наркотичного сп`яніння може бути встановлено факт вживання наркотичних речовин в межах тримісячного строку прийняв рішення про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, при цьому суд не надав жодної оцінки тим обставинам, що патрульні поліцейські свідомо надавали ОСОБА_2 недостовірну інформацію щодо позитивних результатів лабораторних та будь-яких досліджень протягом трьох місяців з дати вживання будь-яких наркотичних речовин, зазначали, що у останнього є право відмовитись від проходження огляду, щоб ОСОБА_2 прийняв рішення про відмову від проходження огляду, оскільки останній дійсно повідомив, що колись вживав коноплю, проте наразі не перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

Проте, на думку апелянта, суд першої інстанції не врахував тих обставин, що керівництво ВЧ НОМЕР_3 після отримання інформації щодо складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_2 о 12.40 год. 22 грудня 2023 виписало направлення в КНП «МОЦПЗ» на амбулаторний медичний огляд для встановлення наркотичного сп`яніння матроса ОСОБА_2

22 грудня 2023 року медичний огляд на стан сп`яніння ОСОБА_2 був проведений за направленням військової частини НОМЕР_3 , у зв`язку з чим Акт не складався. Відповідно до п. З Порядку проведення медичних оглядів громадян з метою виявлення у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого наказом управління охорони здоров`я облдержадміністрації № 466-JI від 02.08.2018, огляд за особистим зверненням громадян здійснюється на підставі особистої заяви за наявності документу, що засвідчує особу. Результати медичного огляду заносяться до медичної карти амбулаторного хворого форма № 025/о. У разі необхідності видається виписка з медичної карти амбулаторного (стаціонарного)/ хворого форма № 027/о.

Відповідно до результатів токсикологічного дослідження від 28.12.2023 № 1365, медичної карти амбулаторного хворого № 3611 від 22.12.2023, виписки із медичної картки амбулаторного хворого № 3611 від 22.12.2023, під час проведення токсикологічного дослідження у ОСОБА_2 не виявлено наркотичних речовин, діагноз - тверезий.

Тому на думку апелянта, суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального та процесуального права, та прийшов до невірних висновків по справі, оскільки версія події, яка викладена у змісті протоколу про адміністративне правопорушення, не доведена за допомогою належних та допустимих доказів перед судом поза будь-яким розумним сумнівом.

На підставі викладеного оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі за частиною 1 статті 130 КУпАП - закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов до наступного.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно пункту 2.9-А Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2024 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі наркотичного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП.

Згідно частин 2, 3, 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок огляду особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, врегульований також Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735).

Так, відповідно до пункту 2 Порядку, пункту 2 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), якими є порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (пункт 4 Розділу І Інструкції № 1452/735).

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції №1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. п. 8,10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 561260 від 22 грудня 2023 року та доданими до протоколу направленням на медичний огляд, відеозаписом з камери 470583.

Так, згідно положень ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвище, адреса свідків і потерпілих, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та інше. Протокол підписується особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідками та потерпілими. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 561260 від 22 грудня 2023 року, дані, відображені в якому, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 22 грудня 2023 року о 09 год. 40 хв. в м. Миколаїв Центральний район вул. Садова, 15, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Ford Mondeo» н.з. НОМЕР_1 та мав явні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме : тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло. ОСОБА_2 було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в спеціальному медичному закладі КНП МОЦПЗ МОР, на що він відмовився. Вказаними діями, порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність.

Отже, в протоколі зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В протоколі зазначено, що відеозапис здійснювався на камеру 470583, що ОСОБА_2 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено що розгляд адміністративної справи відбудеться за викликом суду в Центральному районному суді м. Миколаєва.

Також в протоколі зазначено, що посвідчення водія НОМЕР_4 вилучено та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_5 .

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_2 без будь-яких зауважень.

Таким чином, складений працівником поліції щодо ОСОБА_2 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Крім того, відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_2 в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначив що «пояснення надам в суді».

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції в повній мірі дотримано вимоги Інструкції, приписами якої встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів.

Так, відповідно до пункту 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), якими є порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З відеозапису вбачається, що працівник поліції виявив у ОСОБА_2 під час спілкування з ним такі ознаки наркотичного сп`яніння як тремтіння пальців рук.

За такого, поліцейським обґрунтовано було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, 22 грудня 2023 року ОСОБА_2 направлено на огляд до закладу охорони здоров`я, а саме до КНП МОЦПЗ МОР, у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння : тремтіння пальців рук, зіниці ока не реагують.

Факт відмови ОСОБА_2 на вимогу працівника поліції пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі підтверджений дослідженим судом відеозаписом, проведеним працівниками поліції, на якому зафіксовано як працівники поліції пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що він відповів відмовою.

Так, з відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль, оскільки не працював лівий габарит, за кермом знаходився чоловік. Водій на вимогу працівника поліції надав документи на автомобіль та посвідчення водія для встановлення особи, цією особою виявився ОСОБА_2 .

Під час спілкування з ОСОБА_2 працівники поліції виявили в нього тремтіння пальців рук та запитали ОСОБА_2 (оскільки він стверджував, що є військовим) - чи не було в нього контузії або чи не приймає він лікарські препарати, на що останній відповів відмовою. Працівник поліції повідомив ОСОБА_2 , що тремтіння пальців рук є ознакою наркотичного сп`яніння та запропонував проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_2 погодився проїхати до медичного закладу для проходження огляду. Під час руху до медичного закладу працівник поліції запитала ОСОБА_2 чи точно він не вживав нічого протягом останніх трьох місяців, що якщо він вживав коноплю чи щось інше в межах трьохмісячного строку, то аналіз це покаже, на що ОСОБА_2 відповів, що зараз нічого не вживав, проте вживав коли був у відпустці. Працівники поліції йому роз`яснили, що якщо під час проведення аналізу на стан наркотичного сп`яніння буде встановлено факт вживання наркотичних речовин, про це буде вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, також працівник поліції роз`яснив ОСОБА_2 , що він може і відмовитись від проходження огляду, проте відносно нього також буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте в протоколі буде вказано лише те, що в нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а остаточне рішення буде вже прийнято судом. ОСОБА_2 прийняв рішення відмовитись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та просив не складати відносно нього протокол.

Після чого працівник поліції повідомив, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, роз`яснив наслідки відмови від проходження огляду, що справа буде розглядатись в Центральному районному суді м. Миколаєва та роз`яснив йому права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Крім того, працівник поліції повідомив ОСОБА_2 що його відсторонено від керування транспортним засобом та що в нього буде вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

Також на відеозаписі зафіксовано складання працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення та ознайомлення з ним ОСОБА_2 .

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмовою ОСОБА_2 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у передбаченому законом порядку.

Відеозапис підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "По національну поліцію". Відеозапис події відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

Проаналізувавши події та обстановку за яких ОСОБА_2 , який як водій транспортного засобу зобов`язаний знати та виконувати вимоги ПДР, в тому числі і п.2.5, прийняв рішення про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_2 свідчать про прийняття ним такого рішення на власний розсуд. За такого вина ОСОБА_2 у вчинення правопорушення є доведеною поза розумним сумнівом

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння.

При цьому апеляційний суд враховує, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Зазначені вище докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про справі щодо ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги проте, що працівниками поліції не роз`яснили ОСОБА_2 , що проходження огляду на стан сп`яніння є його прямим обов`язком, а навпаки запевнили останнього, що це є його правом, що свідчить про недотримання процедури проведення огляду, що ОСОБА_2 не розумів наслідків відмови, спростовується вищеназваними доказами та фактично є суб`єктивним тлумаченням захисника подій, відображених на відеозаписі.

При цьому апеляційний суд виходить з того, що як підтверджується відеозаписом подій, працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, роз`яснювали наслідки відмови від проходження такого огляду. З бесіди, що відбулась між працівниками поліції та ОСОБА_2 у службовому автомобілі по ходу руху до медичного закладу за ініціативою ОСОБА_2 також вбачається, що працівники поліції відповідали на запитання ОСОБА_2 та повідомляли загальновідомі факти щодо часу залишку в організмі заборонених речовин.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що поліцейські, виявивши у водія ознаки сп`яніння (алкогольного або наркотичного), з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані вчинити дії по перевірці стану водія на предмет перевірки дотримання водієм вимог пп.«а» та пп.«б» п.2.9 Правил дорожнього руху, а водій відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху повинен на вимогу працівника поліції беззастережно пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з п. 1.3. ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, за змістом ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

На думку апеляційного суду, відеозапис події містить достовірні дані про відмову водія ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та поліцейських щодо вимоги пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та складання протоколу, роз`яснення наслідків такої відмови, що має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимим доказом згідно положень ст.251 КУпАП. Більш того, інформація, що міститься на відеозапису, є достатньою для того, щоб зробити висновок про те, що в діях водія є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому не має значення для правової кваліфікації дій такої особи як адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, мотиви та причини відмови від проходження такого огляду.

Посилання апелянта на складання письмового направлення на огляд вже під час складання протоколу, не є достатньою підставою для скасування постанови суду та звільнення ОСОБА_2 від відповідальності, оскільки у відповідності до вимог законодавства направлення на огляд водія до медичного закладу має передувати початку огляду водія у медичному закладі і має правове значення перш за все для лікаря медичного закладу, який повинен провести медичний огляд на підставі направлення та в присутності поліцейського, який доставив водія до медичного закладу, і не впливає на правову оцінку дій водія транспортного засобу, який відмовився проходити такий огляд на вимогу поліцейського, а факт складення такого направлення свідчить про дотримання процедури огляду водія загалом. Як вже зазначалось, в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія ОСОБА_2 .

Надані ОСОБА_2 виписка 3611 із медичної карти амбулаторного хворого, видана КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» МОР від 02.02.2024, відповідно до якої, ОСОБА_2 тверезий, наркотичних речовин не виявлено, а також результат токсикологічного дослідження №1365 від 28.12.2023, відповідно до якого у ОСОБА_2 не виявлено наркотичні, психотропні та інші речовини, не є підтвердженням відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відносно ОСОБА_2 складений протокол про адміністративне правопорушення за порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, вказаний огляд ОСОБА_2 був проведений у порушення приписів ч. 4 ст. 266 КУпАП, відповідно до яких огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться у присутності поліцейського.

З огляду на зазначене, викладені в обґрунтування апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних у справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду щодо їх оцінці.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

З урахуванням встановлених фактичних обставин даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що винуватість водія ОСОБА_2 у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, а також що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 130 КУпАП як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння є доведеною «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Слід також зазначити, що у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2 за правопорушення, вчинене 22 грудня 2023 року, визначенні його виду та розміру, місцевим судом дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені ст. 33 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

Отже, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно оцінив наявні в даній справі докази відповідно до вимог ст. 251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, а також що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 130 КУпАП. Тому підстав для скасування постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Вдовиченко Ірини Сергіївни залишити без задоволення.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2024 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 17000 грн з позбавленням керування транспортним засобом строком на один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.І. Темнікова