ПОСТАНОВА

Іменем України

№ 610/297/23 № 3/610/57/2024
м. Балаклія27 березня 2024 року

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Стригуненко Володимир Миколайович за участю: секретаря Виноградської О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Червоний Донець Балаклійського району Харківської області, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

В розумінні Європейського суду з прав людини справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

Отже у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст. 6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Виходячи зі змісту ст. 7, 245, 279, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі, після його складання особа вважається притягнутою до адміністративної відповідальності. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст. 256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище фактично є обвинуваченням.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд, згідно загальних засад судочинства.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд не може перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ. Суд також й не може змінювати суть «обвинувачення», викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення.

За змістом ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 318760 від 09.07.2023 ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що:

« 09.07.2023 о 00.15 год в Харківська область, Ізюмський р-н, смт Донець, вул. Спортивна, біля буд. 15 водій керував транспортним засобом ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР».

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення за наведених обставин не визнав. Пояснив, що в той день в комендантську годину він повертався додому зі співмешканкою ОСОБА_2 на автомобілі, яким керував він. Метрів за 500 до дому їх зупинили поліцейські. Поважною причиною порушення комендантської години було те, що його дружина вагітна, їй було погано, вона заснула, а коли прокинулась, вони поїхали додому. Поліцейські перевірили документи, склали постанову за неосвітлений номерний знак. З цією постановою погодився та вже сплатив штраф. Також запитали у нього, чи він щось пив, на що він відповів, що випив 2 пляшки безалкогольного пива. Після чого поліцейський пред`явив вимогу пройти огляд на стан сп`яніння на місці на приладі «Драгер», на що він погодився. Після того, як йому принесли прилад «Драгер» він запитав у них свідоцтво про повірку даного приладу, на що йому відповіли, що він прострочений вчорашнім днем, тому він відмовився проходити огляд на цьому приладі «Драгер». Потім йому запропонували пройти огляд в лікарні, на що він відмовився, оскільки дружині було погано, йшов сильний дощ. Після чого йому повернули документи та вони з дружиною поїхали додому. Протокол був складений без нього, з ним не ознайомлювався. Дії поліцейських не оскаржував. Зазначив, що у нього не було ознак алкогольного сп`яніння.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження обвинувачення до суду надані протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього:

-рапорти інспектора;

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння

-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за результатами якого від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився;

-постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за те, що 09.07.2023 о 01.54 год в смт Донець, вул. Спортивна, 15 він керував транспортним засобом із номерним знаком, який був неосвітлений в темну пору доби, що не дає чітко визначити символи на відстані 20 м;

-CD-диск при відтворення якого відеозображення відсутнє, екран повністю чорний, тільки є звук. Чутно, як хтось запитує: «Как вас зовут?», на що відповідає чоловічий голос: « ОСОБА_3 ». Потім запитує: «Согласны ехать в медучреждение Балаклейскую больницу, в Змиев?», на що йому відповів чоловічий голос: «Не согласен, составляйте протокол». Чутно також звук працюючого двигуна автомобіля. На відео без зображення ОСОБА_1 по голосу себе не впізнав.

Свідки відсутні.

В суді інспектор СРПП ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області Слюсарев А.В., яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, пояснив, що в той день під час патрулювання в смт Донець по вул. Спортивна в комендантську годину зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , у якого не був освітлений номерний знак, за що на нього було винесено постанову. При цьому у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, тому йому було запропоновано на місці пройти огляд на стан сп`яніння на приладі «Драгер» або в мед.закладі, але водій відмовився. Визнав, що по звуку на відео не чутно, щоб пропонувалося пройти огляд на приладі «Драгер». Потім водію роз`яснили його права, повідомили про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водій відмовився від будь-якого підпису в протоколі, зачинив своє авто та пішов у невідомому напрямку, його поведінка була агресивною та збудженою. Повідомив, що запис було здійснено на портативний відеореєстратор, при цьому не зміг пояснити свій рапорт щодо здійснення відеозапису за допомогою планшетного пристрою та розрядженого портативного відеореєстратора (а.с. 9). Не зміг назвати назву портативного відеореєстратора та його інвентарний номер. Вказав, що перед складанням протоколу досліджував докази, в тому числі відеозапис, на якому було зображення, чому його зараз немає, також не зміг пояснити. Не зміг відповісти, чому носій з відеозаписом не зазначений додатком до протоколу, не зазначено характеристики технічного засобу відеофіксації. Посилався на сильну зливу в той день, тому й ручка не писала. Зазначив, що зараз надати відеозапис нормальної якості не може, оскільки він не зберігся.

Обвинувачення за ч. 1 ст. 130 КУпАП зведено до відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов'язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Тобто, згідно до встановленої процедури, поліцейський повинен був запропонувати провести огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у присутності двох свідків.

Лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованою в МЮ України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі Інструкція).

Відповідно до п. 1.6. Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

1)поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

2)лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п. 1.7. Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Інкримінована ОСОБА_1 відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я не доведена належними доказами і відеозаписом або двома свідками.

Відсутня достатня сукупність доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками стану алкогольного сп`яніння у вказаних в протоколі час і місці та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та цей порядок було дотримано, ця обставина в судовому засіданні не підтверджена.

Отже обвинувачення є недоведеним, а недоведена вина дорівнює доведеній невинуватості.

Під час розгляду справи було встановлено, що в протоколі та у доданих до нього матеріалах неправильно вказано прізвище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме «Свістун», хоча не викликає сумніву, що фактично протокол та інші матеріали справи було складено щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з цього, приходжу до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33-35, 252, 247, 280, 284-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя В.М. Стригуненко