Справа № 646/3290/24
Провадження № 3/646/1836/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі судді Демченко Ірини Миколаївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Харкові матеріали, що надійшли з ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області з протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності громадянку України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 16 березня 2024 року о 12 год 09 хв за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання батьківських обов`язків щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого завдала шкоду моральному здоров`ю дитини.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що у неї час від часу з донькою відбуваються суперечки, оскільки ОСОБА_3 не бажає навчатися, здійснювати догляд за собою, прибирати у кімнаті чи допомагати у елементарних побутових питаннях, які відповідають її віку та фізичному розвитку. Вона намагається вплинути на доньку, пояснюючи необхідність зміни поведінки, однак жодні заходи не дають результатів, адже наразі ОСОБА_3 цікавлять тільки соціальні мережі, а не реальне життя.

Частина перша статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 184 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які, зокрема, регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я і фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

В свою чергу, ст. 150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї ; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини ; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Отже, об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у трьох різних формах: ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя дитини; ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання дитини; ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання дитини.

У вищенаведеному протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено суть адміністративного правопорушення, конкретних обставин, які б вказували на невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини та не вказано, від яких саме передбачених законодавством обов`язків, з посиланням на норму закону, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини, ухиляється остання; якими саме діями спричинено шкоду моральному здоров`ю дитини.

Так на підтвердження вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення в матеріалах справи наявне повідомлення КЗ «Харківський ліцей № 6» від 12.03.2024 про те, що учениця 7-В класу ОСОБА_4 знаходиться у пригніченому стані, оскільки , на думку дитини, мати жорстоко поводиться з нею кричить, викидає особисті речі; письмовими поясненнями ОСОБА_2 про те, що вона свариться з мамою та не може знайти з нею спільну мову.

У ситуації, що розглядається не можливо встановити, що ОСОБА_1 неналежним чином виконувала батьківські обов`язки щодо доньки, відомості про вчинення нею дій, направлених на спричинення моральної шкоди, матеріали справи не містять. Обставини, за яких ОСОБА_1 намагається вплинути та відкоригувати поведінку доньки, готуючи її самостійного життя, та відшукати в контексті сучасних важких подій, таких як військова агресія рф, будь-які способи підтримати навчальний процес доньки та зменшити формування залежності від цифрового простору та неконтрольованого контенту, не можуть свідчити про невиконання нею батьківських обов`язків.

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9, 40-1, 184, п.1 ч.1 ст. 247, ст. 251 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, тобто за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Постанова суду дійсна для пред`явлення до виконання на протязі 3 місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя І.М.Демченко