ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/141/24 Справа № 214/8262/23 Суддя у 1-й інстанції - Сіденко С. І. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю секретаря Васюти О.О., захисника Мордвінкіна В.В., особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 листопада 2023 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

01.10.2023 о 16 год. 50 хв. на майданчику для вигулу собак, що знаходиться за адресою: вул. Івана Авраменка, собака вуличної породи на прізвисько «Хан», господарем якої є ОСОБА_1 , покусала собаку громадянки ОСОБА_2 породи «кокер спанієль» на прізвисько « ОСОБА_3 », чим заподіяла шкоди здоров`ю.

Постановою судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, з конфіскацією тварини. Собаку "безпородну", яку утримує ОСОБА_1 на прізвисько « ОСОБА_4 », конфісковано, стягнуто судові витрати.

З таким судовим рішенням не погодилась ОСОБА_1 та оскаржила в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати. На обґрунтування своїх вимог вказує, що суд першої інстанції розглянув справу поверхнево. У постанові суду зазначено, що собака на прізвисько « ОСОБА_4 » спричинила шкоду громадянці ОСОБА_5 , що не відповідає дійсності, оскільки лікування отримала собака на прізвисько « ОСОБА_3 ».

Звертає увагу, що ця подія сталася на спеціальному майданчику для вигулу собак, при цьому ОСОБА_5 , прийшла на майданчик пізніше ніж ОСОБА_1 де вже гуляли великі породи собак та відпустила свою собаку, чим спричинила небезпечну ситуацію. Однак суд кваліфікував події, які сталися у громадському місті.

Крім того, судом зазначено іншу статтю та частину статті, за якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази щодо лікування собаки на прізвисько « ОСОБА_3 ».

Наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення, складений з порушенням строків передбачених ст. 254 КУпАП, оскільки подія склалася 01.10.2023 року, а протокол складений 20.10.2023 року.

Звертає увагу, що собака «Хан» дуже дорога, як пам`ять її чоловіка ОСОБА_6 , який помер у 2022 році у віці 28 років.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та докази, які суд поклав в основу судового рішення, встановив, що суд першої інстанції не дотримався вищезазначених вимог закону, оскільки його висновки, викладені в постанові, не ґрунтуються на доказах, які він досліджував в судовому засіданні та не відповідають фактичним обставинам справи. Суд першої інстанції не дав належної оцінки всій сукупності доказів по справі, що потягло неправильне застосування норм матеріального права і в даному випадку є підставою для скасування постанови суду.

Згідно із ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Приймаючи постанову у справі, суд як на докази вини ОСОБА_1 послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №995156 від 20.10.2023 року; рапорт про надходження повідомлення зі служби 102; заяву ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_2 ; письмові поясненнями ОСОБА_1 , копії чеків на лікування собаки «Найт» породи «Спанієль».

Так, ОСОБА_1 інкриміновано спричинення шкоди здоров`ю та як на доказ вини надано довідку про лікування собаки «Найт» породи «Спанієль».

Разом з цим, диспозиція інкримінованої ч. 3 ст. 154 КУпАП встановлює відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КУпАП утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

Як становлено судом першої інстанції та зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення 01.10.2023 о 16 год. 50 хв. на майданчику для вигулу собак, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , собака вуличної породи на прізвисько «Хан», господарем якої є ОСОБА_1 , покусала собаку громадянки ОСОБА_2 породи «кокер спанієль» на прізвисько « ОСОБА_3 », чим заподіяла шкоди здоров`ю.

Отже, відповідно до фабули обвинувачення не зрозуміло, які саме кваліфікуючі ознаки передбачені ст. 154 КУпАП інкриміновано ОСОБА_1 та чиєму саме здоров`ю спричинено шкоду, разом з цим, вказаною нормою передбачена відповідальність за спричинення шкоди здоров`ю саме людині, однак матеріали справи містять відомості про спричинення шкоди здоров`ю собаці громадянки ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що в протоколі не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.

В рішенні Європейський суд з прав людини у справі Малофеєв проти Росії, вказав, якщо в протоколі адміністративного правопорушення не відображено всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, або відшукувати докази на користь обвинувачення.

Орган (посадова особа), уповноважений розглядати протокол, здійснює розгляд у межах, визначених в самому протоколі про адміністративне правопорушення і не повинен трактувати його довільно чи сам відшуковувати відповідні норми. Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення чи направляти на стадії після дослідження у судовому засіданні всіх наявних у справі доказів протокол для усунення недоліків із викладенням вищезазначених міркувань, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України від 09.06.2011 р., заява N 16347/02 та Малофєєва проти Росії від 30.05.2013 р., заява N 36673/04).

Протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Отже, суддя місцевого суду, приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 154 КУпАП на вказані обставини не звернув увагу, не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, у зв`язку з чим постанова судді місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 154 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження в справі, відповідно до пункту 2 частини 8 статті 294 КУпАП, закриттю на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 154 КУпАП.

При цьому апеляційний суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 листопада 2023 року, щодо ОСОБА_1 , у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя