Справа № 183/1919/24
№ 3/183/1696/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., за участю: секретаря судового засідання Пасічник В.І., потерпілої ОСОБА_1 , особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Новомосковського РВП ГУНП України в Дніпропетровській області, стосовно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська (нині м. Дніпро), громадянина України, фізичної особи-підприємця, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

16 лютого 2024 року приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив стосовно свої дружини ОСОБА_1 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

В судовому засіданні 01.03.2024 ОСОБА_2 зазначив, що вину у вчиненні правопорушення не визнає та пояснив, що наразі з дружиною ОСОБА_1 вони проживають окремо та перебувають в процесі розлучення. Того дня, а саме 16.02.2024 вдень у м. Дніпро, на автомобілі, який йому належить, та яким наразі користується його дружина ОСОБА_1 , за кермом він побачив невідомого йому чоловіка, при цьому дружина була пасажиркою вказаного автомобіля, його звісно це обурило, оскільки дозволу на керування зазначеним автомобілем він не надавав. Тому він звернувся по телефону до дружини з вимогою повернути йому автомобіль, оскільки останній йому потрібен для забезпечення потреб родини. Цього ж дня, ввечері, ОСОБА_3 приїхала до нього в магазин, де вчинила йому сварку з даного приводу, відмовилася повертати автомобіль, саме це і стало причиною їхньої сварки.

В судових дебатах 12.03.2024 ОСОБА_2 позицію свою змінив та вказав, що жалкує, що їх сімейна сварка вийшла за межі їх родини, вважає, що в цьому конфлікті винуваті вони з дружиною вдвох. Також зазначив, що під час сварки він не зміг себе емоційно стримати. В судовому засіданні попросив вибачення у дружини-потерпілої.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 пояснила, що наразі вони з ОСОБА_2 перебувають в процесі розлучення та проживають окремо. Наразі вона користується їх спільним автомобілем «Mitsubishi Outlander». Того дня, а саме 16.02.2024 вона попрохала свого знайомого на вказаному автомобілі відвести її в м. Дніпро по роботі, оскільки сама в м. Дніпрі керує не дуже впевнено, про що їй неодноразово наголошував і сам чоловік. Коли їхали, по дорозі зустріли ОСОБА_2 , який відреагував на побачене не дуже спокійно. Після зустрічі вона намагалася неодноразово зателефонувати чоловіку та пояснити ситуацію, проте слухавку він не брав, тому ввечері вона поїхала до нього в магазин, щоби поговорити. В магазині ОСОБА_2 був сам, під час розмови голосно на неї кричав, намагався забрати сумку, в якій були ключі від автомобіля, хватав її за одяг та руки, тому вона вибігла на вулицю, почала кликати на допомогу, а згодом за даним фактом повідомила поліцію, оскільки боїться чоловіка.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини, його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується такими дослідженими та оціненими судом у відповідності до ст. 252 КУпАП доказами:

- поясненнями потерпілої ОСОБА_1 з приводу обставин адміністративного правопорушення;

- поясненнями самого ОСОБА_2 , який в ході судових засідань не заперечував, а під час судових дебатів підтвердив, що конфлікт між ним та дружиною 16.02.2024 мав місце;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 612411 від 22.02.2024, яким зафіксовано факт правопорушення;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 19.02.2024, та письмових пояснень ОСОБА_1 , в яких остання просить притягнути до відповідальності її чоловіка ОСОБА_2 , який з грудня 2023 вчиняє стосовно неї домашнє насильство.

Долучені під час судового засідання ОСОБА_2 письмові пояснення свідка ОСОБА_4 , які як стверджує ОСОБА_2 , були ним у неї відібрані, суд вважає недопустимими, оскільки відповідно до вимог законодавства суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників судового провадження суд отримує усно. Тобто, допит свідка це логічна і психологічна діяльність особи, яка бере участь у справі та суду, спрямована на одержання від свідка усних показань, що мають значення для справи. Суд сприймає пояснення свідка усно, під час його допиту безпосередньо під час судового засідання, при цьому попередивши свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка, та привівши свідка до присяги.

Невизнання ОСОБА_2 своєї вини суд розцінює критично, як спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки вина останнього повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які в своїй сукупності свідчать про його вину у вчиненні інкримінованого правопорушення. Будь-яких об`єктивних даних, ставити під сумнів достовірність вищевказаних доказів, суд не вбачає.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, керуючись діючим законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність ОСОБА_2 , судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_2 повинно бути застосовано адміністративне стягнення на рівні мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме у виді штрафу, але в максимальному розмірі, передбаченому санкцією цієї статті, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З цих же підстав суд не вбачає необхідності піддавати ОСОБА_2 адміністративному стягненню в межах найбільшої санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 173-2, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 340 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у сумі 605 гривень 60 копійок.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.І. Гузоватий