Справа №577/2674/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Потій Н. В.
Номер провадження 33/816/60/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Демченко А.Д., захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Морозова В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за спільною апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Морозова В.Ю. на постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 травня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , головний сержант в/ч НОМЕР_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 травня 2023 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 22 травня 2023 року о 22:43 год в м. Конотоп, вул. Гн.Тхора водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом NISSAN, н/з НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координації рухів, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився. Зафіксовано на бк№043-0000012, чим порушив п.2.5 ПДР України, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвокат Морозов В.Ю., подали спільну апеляційну скаргу в якій просили скасувати постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 травня 2023 року, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказали, що ОСОБА_1 взагалі не було повідомлено про дату призначення розгляду справи, він перебуває на військовій службі в лавах ЗС України, а тому не міг отримати навіть повідомлення та на його номер телефону не надходило жодних повідомлень про призначення розгляду справи, чим було порушено його право на ознайомлення з матеріалами справи та надання права на захист.

Наголошували, що працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 причину зупинки його транспортного засобу, не відсторонили від його керування та відеозапис наданий працівниками поліції не містить факт керування транспортним засобом.

Зазначали, що поліцейські під час складання протоколу не роз`яснювали ОСОБА_1 його права та порядок проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння.

Звертали увагу суду, що працівниками поліції не було доставлено ОСОБА_1 до медичного закладу з метою проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння у лікарні та не було виписано відповідного направлення у лікарняний заклад.

Вказали, що в протоколі серії ААД №117600 від 22 травня 2023 року відсутні відомості ( модель, серія і номер) засобу відео фіксації., а також в матеріалах справи не міститься повний фрагмент відеозапису з нагрудних камер працівників поліції щодо події яка сталася.

Наголошували, що в матеріалах справи відсутня довідка про те чи отримував ОСОБА_1 посвідчення водія.

Звертали увагу, що працівниками поліції не було залучено свідків під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, а також відносно останнього працівники поліції вчиняли психологічний тиск та порушували його права.

В судове засідання призначене на 16 лютого 2024 року на 09 год. 30 хв. до апеляційного суду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в черговий раз, не з`явився.

Від ОСОБА_1 15 лютого 2024 року надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для виклику поліцейського.

Апеляційний суд не вбачає підстав для чергового відкладення судового розгляду виходячи з наступного :

Так, у провадженні апеляційного суду справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 перебуває з червня 2023 року. Розгляд даної справи було призначено на 13-30 годину 15 серпня 2023 року, разом з тим 14 серпня 2023 року ОСОБА_1 надіслав заяву, в якій просив відкласти розгляд справи для вивчення матеріалів справи та формування правової позиції, вказана заява була задоволена, розгляд справи відкладено на 11-00 год. 29 вересня 2023 року. Разом з тим, 28 вересня 2023 року від ОСОБА_1 надійшло повторне клопотання про відкладення судового розгляду справи, призначеної на 11-00 год. 29 вересня 2023 року, судове засідання відбулося з участю його захисника Рясного В.Д., разом з тим розгляд справи було відкладено на 11-30 год. 01 грудня 2023 року, у зв`язку з неявкою ОСОБА_1

30 листопада 2023 року від ОСОБА_1 надійшло чергове клопотання про відкладення судового розгляду справи, призначеної на 11-30 год. 01 грудня 2023 року, і розгляд справи було відкладено на 09-30 год. 16 лютого 2024 року.

І як зазначалося вище 15 лютого 2024 року від ОСОБА_1 в четвертий раз надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для виклику поліцейського.

У частинах 1-3 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі Пономарьов проти України", та "Трух проти України").

У рішенні в справі "Каракуця проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практикою Європейського суду з прав людини, яка є преюдиційною, також встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи їх права на доступ до правосуддя не є порушеними. Отже, обставини неявки у судові засідання ОСОБА_1 , якому було повідомлено про місце та час судового розгляду, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_1 , будучи своєчасно та належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не з`явився у судове засідання, подав повторне клопотання про відкладення судового засідання, що дає підстави для висновку про зловживання ним наданими йому правами.

За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також те, що дана справа про адміністративне правопорушення перебуває на розгляду в апеляційному суді вже тривалий час, з метою її розгляду у розумні строки, апеляційний суд не вбачає підстав для відкладення та вважає за можливе здійснити розгляд поданої ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 апеляційної скарги на постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 травня 2023 року, у відсутність апелянта ОСОБА_1 , і у даному випадку його права на доступ до правосуддя, не є порушеними, оскільки положення ст. 268 КУпАП не передбачають обов`язкову присутність особи, стосовно якої розглядається справа за ст. 130 КУпАП.

Тому заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, позицію захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Морозова В.Ю., який відмовився від апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи апеляційна скарга була подана особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 спільно з його захисником адвокатом Морозовим В.Ю.. Разом з тим, відмову захисника Морозова В.Ю. від апеляційної скарги, без узгодження такої позиції з іншим апелянтом, тобто особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційний суд не може вважати підставою для закриття провадження та вважає необхідним розглянути вказану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а згідно ст. 248 цього Кодексу розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і судом, який розглядає справу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи, а відповідно до п. п. 2, 3 ст. 278 цього Кодексу, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, крім іншого, такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення та чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення суду, розгляд справи 30 травня 2023 року відбувся у відсутності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Морозова В.Ю.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не отримував, про дату та час судового засідання належним чином повідомлений не був.

Однак, всупереч достатньо обґрунтованим підставам та наявності достатнього процесуального строку, визначеного ч. 6 ст. 38 КУпАП, для притягнення особи до адміністративної відповідальності, розгляд справи проведено, як у відсутность ОСОБА_1 , так і його захисника - адвоката Морозова В.Ю. За таких обставин, ураховуючи допущені судом першої інстанції порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, апеляційний суд доходить висновку про необхідність скасування постанови судді та прийняття нової постанови, як це передбачено п. 3 ч. 8 ст.294 КУпАП.

При постановленні нової постанови, та перевіряючи наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

На думку апеляційного суду, факт скоєння вказаного правопорушення ОСОБА_1 за обставин, викладених у постанові судді, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 117660 від 22.05.2023, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с.2);

- направленням на медичний огляд на стан сп`яніння до лікаря-нарколога наркологічного кабінету поліклініки для обслуговування дорослого населення КНПКМР «Конотопська ЦРЛ ім. Ак. М. Давидова» видане на ім`я ОСОБА_1 (а.с.3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду за допомогою газоаналізатора «Драгер» (а.с.4);

- відеозаписом від 22.05.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем, був зупинений працівниками поліції, на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився.(а.с. 5).

Дослідивши вказані матеріали, в тому числі дослідивши зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 повністю доведена та своїми діями він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянтів про те, що працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 причину зупинки його транспортного засобу, відеозапис наданий працівниками поліції не містить факт керування транспортним засобом, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони повністю спростовуються дослідженим відеозаписом, з якого вбачається, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, повідомлення поліцейськими причини зупинки.

Також апеляційний суд не бере до уваги твердження апелянтів щодо не роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених законодавством України, так як вони повністю спростовуються дослідженим відеозаписом, а саме файлом під назвою «0000000_000000_1812_0021», з якого вбачається, що працівником поліції ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Щодо тверджень апелянтів про те, що працівниками поліції не було доставлено ОСОБА_1 до медичного закладу з метою проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння у лікарні та не було виписано відповідного направлення у лікарняний заклад, то їх апеляційний суд обґрунтованими вважати не може зважаючи на наступне.

За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

При цьому, диспозиція ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за «відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння».

Таким чином, за буквальним змістом ст. 266 КУпАП, встановленим порядком огляду водія на стан алкогольного сп`яніння є пропозиція поліцейського пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів.

Лише у випадку незгоди водія на сам факт застосування спеціального технічного засобу або незгоди з його результатами, у поліцейського виникає обов`язок у двогодинний строк доставити водія до закладу охорони здоров`я для огляду.

При цьому, закон оперує правовими категоріями «відмова від огляду» та «незгода (на застосування спеціального технічного засобу або з його результатами)», які є різними видами вольових актів та тягнуть різні правові наслідки.

У даній справі жоден з досліджених у цій постанові доказів не містить даних, що водій ОСОБА_1 висловлював саме незгоду на застосування спеціального технічного засобу, що потягло б за собою обов`язок поліцейського доставити водія до закладу охорони здоров`я для огляду.

Всі досліджені докази вказують, що водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в цілому.

За таких обставин, складення працівником поліції письмового направлення до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було недоцільним, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовилась від проходження будь-якого огляду на стан сп`яніння взагалі, а не під час прямування у заклад або у його приміщенні.

Таким чином, у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а посилання апелянтів на порушення такого порядку є безпідставними.

Доводи апелянтів про те, що в протоколі серії ААД №117600 від 22 травня 2023 року відсутні відомості ( модель, серія і номер) засобу відео фіксації, апеляційний суд визнає необгрунтованими оскільки ні ст. 256 КУпАП, яка регулює зміст протоколу про адміністративне правопорушення, ні положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395 не вимагають зазначення засобу відеофіксації у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для справи, у тому числі достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Оскільки відеозаписом, що міститься у матеріалах справи, та який був досліджений судом, підтверджені обставини, які підлягають доказуванню, він не може бути визнаний неналежним доказом.

Відеозапис не є недопустимим доказом, як вважає апелянт, адже запис здійснений на підставі п. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянтів про те, що працівниками поліції не було залучено свідків під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, а також відносно останнього працівники поліції вчиняли психологічний тиск та порушували його права, то апеляційний суд їх вважати обґрунтованими не може, оскільки ч. 2 ст. 266 КУпАП після прийняття Закону України № 1231-IX від 16 лютого 2021 року зазнала змін і відповідно до неї огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таки чином, оскільки всі дії з приводу відмови ОСОБА_1 були зафіксовані на відеозапис, який був долучений до справи та містить фіксацію усієї процедури, а тому наявність 2 свідків у цьому разі є не обов`язковою, у зв`язку з чим це не впливає на допустимість самого протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, доводи сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є неспроможними та такими, що спростовуються дослідженим доказом, який міститься в матеріалах справи.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд виходить з такого.

Так, відповідно ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Зі змісту ст. 33 КУпАП вбачається, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах статті, яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Отже, апеляційний суд, накладаючи адміністративне стягнення, враховуючи особу ОСОБА_1 , те що він притягується до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку, й інші обставини справи, вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Разом з цим, у зв`язку з накладенням стягнення за вчинення адміністративного правопорушення на ОСОБА_1 , слід стягнути й судовий збір, передбачений ст.40-1 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Спільну апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Морозова В.Ю. задовольнити частково.

Постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.