Житомирський апеляційний суд
Справа №278/3233/23 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника адвоката Колупаєва В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Колупаєва Валерія Вікторовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 17 січня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 17 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 26.06.2023 об 11 год. 50 хв. на а/д Житомир-Чернівці 5 км + 600 м, на блокпосту біля с. Тетерівка, Житомирського району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Volvo, н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом, н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння з наступними ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нестійка хода. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, результат якого показав 0,38 проміле алкоголю в крові. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 був відсторонений, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Колупаєв В.В. подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема тим, що зупинка транспортного засобу не відповідала ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», оскільки жодних порушень правил дорожнього руху не було, також порушено порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема, працівником поліції не названо ознаки алкогольного сп`яніння, не роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Окрім того, відсутня відеофіксація щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду та ін., відеозапис обставин події не є безперервним, а також ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом. Крім того, справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, чим порушено вимоги ст. 59 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, а повний текст оскаржуваної постанови адвокат Колупаєв В.В. отримав 26 січня 2024 року, що підтверджується довідковим листом до справи.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху (ПДР), є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 26.06.2023, у відповідності до якого, 26.06.2023 об 11 год. 50 хв. на а/д Житомир-Чернівці 5 км + 600 м, на БП «Тетерівка», водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Volvo, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нестійка хода. У встановленому законом порядку водій пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомого приладу Алкотест Драгер 7510 №0297, тест №336, результат позитивний та становить 0,38 ‰. З результатом згодний, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1); роздруківкою Alkotest-7510 від 26.06.2023 № 336, результат якого 0,38 проміле (а.с. 2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зі змісту якого вбачається, що огляд з використанням спеціального технічного засобу проведений у зв?язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Результат огляду 0,38 проміле. Про те, що ОСОБА_1 з результатом погоджувався свідчить його підпис в акті огляду (а.с. 3); рапортом інспектора взводу №1 роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області О.Данилко, з якого вбачається, що 26.06.2023 на а/д Житомир-Чернівці 5 км + 600 м, на БП «Тетерівка» зупинено транспортний засіб Volvo, н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом, н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , у якого під час спілкування виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нестійка хода. У встановленому законом порядку водій виявив бажання пройти освідування на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Алкотест Драгер 7510 №0297, тест №336, результат позитивний та становить 0,38 ‰. З результатом згоден, від керування відсторонено. Водія ознайомлено з часом та місцем розгляду справи, з правами згідно ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП (а.с. 4); відеозаписом обставин події (а.с. 5), на якому зафіксовано огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу Драгер на місці зупинки автомобіля зі згоди останнього. Жодних зауважень ОСОБА_1 не мав, повідомив, що вчора пив, щодо результатів огляду на місці не заперечував.

Протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду та чек за результатами тестування спеціальним засобом «Драгер 7510» підписано ОСОБА_1 без зауважень на дії працівників поліції. В поясненнях зазначив «згоден». Також своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив про роз`яснення йому прав і обов`язків.

Даних про те, що ОСОБА_1 наполягав на направленні його для проведення огляду у медичному закладі охорони здоров`я матеріали справи не містять.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що зупинка транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 не відповідала ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», оскільки жодних порушень правил дорожнього руху не було, спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, з якого вбачається, що зупинка автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , відповідала вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» та була викликана необхідністю перевірки транспортного засобу на блокпосту, що узгоджується з пунктом 10 ПКМУ від 29.12.2021 №1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану». ОСОБА_1 роз`яснено про підстави проведення огляду, зважаючи на наявні ознаки алкогольного сп`яніння, зазначені в протоколі.

З відеозаписів нагрудної камери вбачається, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу «Драгер» або в медичному закладі, доступно роз`яснили наслідки такої відмови. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу. Також ОСОБА_1 безумовно погодився із результатом проведеного огляду на стан сп`яніння із застосуванням технічних засобів, ніяких заперечень не виказував. Окрім того, з відеозапису вбачається, у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння і сам ОСОБА_1 не заперечував той факт, що напередодні вживав, зазначивши в протоколі, що згоден.

Окрім того, відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Аналогічні вимоги закріплено у п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок № 1103).

Згідно п. 7 Розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Аналогічні вимоги закріплено у п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок № 1103).

Згідно п. 6 Порядку № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Аналогічні етапи щодо порядку проходження огляду на стан сп`яніння закріплено у ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, який виявив у нього алкоголь у кількості 0,38 ‰ та погодився з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу без будь-яких зауважень щодо можливих неправомірних дії працівників поліції, пов`язаних з проведенням процедури огляду на стан сп`яніння, а тому у працівників поліції не було підстав для направлення його до закладу охорони здоров`я.

Посилання захисника на те, що саме відмова від проходження огляду в медичному закладі, або його проходження в медичному закладі, мають наслідки притягнення водія до адміністративної відповідальності за відмову, або перебування в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря, є особистим тлумачення самого адвоката, оскільки ОСОБА_1 повністю погодився з результатом огляду на місці, його дій вірно кваліфіковано, як порушення п. 2.9 (а) ПДР України керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння,

Однак у разі незгоди ОСОБА_1 з результатами цього огляду, його було б доставлено до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння лікарем. У подальшому, якщо ОСОБА_1 відмовився від проходження цього огляду у медичному закладі, то такі дії мали б бути кваліфіковані, як порушення п. 2.5 ПДР України відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а у разі проходження медичного огляду за його результатами було б винесено висновок щодо результатів медичного огляду, то такі дії мали б кваліфікацію, як порушення п. 2.9 (а) ПДР України керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Отже, доводи захисника в цій частині не узгоджуються із нормами законодавства.

Апеляційний суд вважає, що огляд на стан сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, тому підстав вважати його недійсним немає.

Доводи апеляційної скарги щодо не роз`яснення ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Так, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Аналогічні вимоги закріплені у розділі ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395.

Протокол серії ААД № 463658 від 26.06.2023 містить підпис ОСОБА_1 про ознайомлення його із змістом та правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (а.с. 1).

Відповідно до змісту складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, він був складений у присутності останнього. Як вбачається із відеозаписів обставин події, працівники поліції складали протокол з дотримання вимог глави 19 КУпАП та у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, останнього ознайомлено із його змістом та доданими до нього документами, тому доводи апеляційної скарги в цій частині повністю спростовуються відеозаписом.

Отже, протокол відповідає всім вимогам законодавства і порушень при його складанні поліцейськими не допущено.

Відсутність чи наявність направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та час його складання - не спростовує винності ОСОБА_1 , який погодився з результатом огляду на місці зупинки. Крім того, ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом.

Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не були спростовані обґрунтовані висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозаписам, як належним та допустимим доказам та які не мають ознак переривання чи монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 та його захисника, чим порушено вимоги ст. 59 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Згідно з ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, про судове засідання ОСОБА_1 повідомлявся судом неодноразово належним чином. Також ОСОБА_1 скористався своїм правом на отримання правової допомоги, уклав договір із адвокатом Колупаєвим В.В., який також належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак останні систематично подавали клопотання про відкладення розгляді з різних причин. Факт обізнаності ОСОБА_1 та його захисника про наявність адміністративного провадження, що буде розглядатись Житомирським районний судом Житомирської області є беззаперечним. Тому, з приводу наведених захисником доводів апеляційний суд вважає за необхідне, згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», взяти до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Колупаєву Валерію Вікторовичу строк на апеляційне оскарження постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 17 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Колупаєва Валерія Вікторовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Житомирського районного суду Житомирської області від 17 січня 2024 року - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь