Справа№464/7560/23
пр. № 3/464/163/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2024 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Сабари Л.В.,

секретаря судового засідання Андрушко Н.М.,

за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Кузьміна Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Львові матеріали справи про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Правопорушення вчинено при таких обставинах.

ОСОБА_1 21.10.2023 о 08.22 год. на вул. Хуторівка, 22А у м. Львові керував транспортним засобом марки «Volkswagen», р.н. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

24.01.2024 на електронну пошту суду надійшло клопотання захисника Кузьміна Є.О., в якому просить закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Клопотання обґрунтовує тим, що всупереч вимогам чинного законодавства, працівники поліції не надали сертифікату та свідоцтва про повірку алкотестеру Drager 6810, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, вказує, що у законодавстві України не передбачено положень, які б визначали допустиму норму концентрації алкоголю в повітрі для водіїв транспортних засобів. Проте, враховуючи положення Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, яка ратифікована Українською CРСР 25.04.1974, мінімальна межа вмісту алкогольного сп`яніння згідно з нормами міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря, що видихається, що становить згідно з таблицею перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається, 0,5 проміле. У зв`язку із чим, результат огляду ОСОБА_1 , що становить 0,32 проміле, знаходиться в межах допустимої норми алкоголю в повітрі, що видихається. Покликаючись на ст. 62 Конституції України, якою встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, просить клопотання задовольнити.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому не визнав та пояснив, що 21.10.2023 зранку повертався на транспортному засобі марки «Volkswagen», р.н. НОМЕР_2 , додому з нічної зміни на роботі. В цей день вживав таблетки від тиску та для нирок. Керуючи транспортним засобом, на вул. Хуторівка, 22А у м. Львові був зупинений працівниками патрульної поліції через порушення правил дорожнього руху. В ході спілкування патрульні запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився, так як не вживав спритних напоїв. Результат проведеного огляду виявився позитивним, що його здивувало, однак він погодився з таким, оскільки перебував у розгубленому стані. Зазначив, що лікарські препарати, які він вжив, могли мати в собі вміст спирту, проте точно у цьому не впевнений, не читав інструкцію. Клопотання про закриття провадження у справі підтримав.

Захисник Кузьмін О.Є. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі, підтримав доводи, викладені у письмовому тексті клопотання.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи надані учасниками справи пояснення, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 21.10.2023 о 08.22 год. на вул. Хуторівка, 22А у м. Львові керував транспортним засобом марки «Volkswagen», р.н. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotester Drager 6820». Результат 0,32 проміле, проба позитивна, тест №1663, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ, тобто органи Національної поліції (стаття 130 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП особа притягується до адміністративної відповідальності, серед іншого, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

З цього слідує, що диспозиція вказаної норми являється бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулюються та визначаються положеннями Закону України «Про дорожній рух» (ст. 1 вказаного Закону).

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху, які відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, особи які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Одночасно, статтею 2 Закону України «Про дорожній рух» закріплено, що законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Положеннями ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

З цього слідує, що ОСОБА_1 21.10.2023 о 08.22 год. на вул. Хуторівка, 22А у м. Львові керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen», р.н. НОМЕР_2 , був водієм, тобто учасником дорожнього руху, а тому на нього, в частині прав та обов`язків, поширюється дія вказаного закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Відповідно до п. 2.9А Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Зокрема, згідно зі п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є, серед іншого, поведінка, що не відповідає обстановці, а ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є зокрема наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); неприродна блідість.

З цього слідує, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, як учасники дорожнього руху, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування за допомогою транспортних засобів з явними ознаками сп`яніння.

При цьому, відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться , зокрема, поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

На з`ясування обставин вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом досліджено наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №568967 від 21.10.2023;

-відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що 21.10.2023 ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки «Volkswagen», р.н. НОМЕР_2 , зупинено працівниками поліції через порушення п. 8.4ґ Правил дорожнього руху. Під час складення постанови, патрульними виявлено у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, у зв`язку із чим запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 повідомив, що на даний час не може пройти відповідний огляд, однак в подальшому погодився пройти такий на місці та вказав, що вживав спиртні напої вчора в обід, однак ввечері та зранку таких не споживав, тільки приймав таблетки від тиску та для нирок. В подальшому, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного пристрою, не висловлював вимоги про надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, з результатами огляду, які виявились позитивними, 0,32 проміле, погодився, будь-яких заперечень не висловлював;

-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 проведений за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» у зв`язку із виявленими ознаками, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Результати огляду на стан сп`яніння 0,32 проміле, з якими ОСОБА_1 погодився, про що проставив власний підпис;

-тестуванням на алкоголь, проведеним за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (Е 0,32‰);

-постанову серії ЕАТ №7982003 від 21.10.2023, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

З урахуванням викладеного, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджена вищевказаними доказами, які суд вважає належними та допустимими доказами та достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, доводять його вину у вчинені правопорушення, а саме що останній 21.10.2023 о 08.22 год. на вул. Хуторівка, 22А у м. Львові керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, щодо доводів захисника, викладених у клопотанні про закриття провадження у справі, суд звертає увагу на наступне.

Як зазначалось вище, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція) визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Так, пунктом 5 Розділу ІІ Інструкції встановлено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З вказаного слідує, що сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки надається поліцейськими особі, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, виключно на вимогу такої особи.

Разом з тим, з досліджених в судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції встановлено, що перед початком огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, поліцейський інформував його про порядок застосування спеціального технічного засобу, однак останній не виявляв будь-яких заперечень, а також не висловлював вимог щодо необхідності надання для ознайомлення сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а саме приладу «Drager Alcotest 6820» за допомогою якого здійснювався огляд. Відомості про наявність відповідної вимоги ОСОБА_1 , а також ігнорування такої поліцейським в матеріалах справи відсутні.

Зважаючи на викладене, доводи захисника в цій частині не знайшли свого підтвердження, а тому суд такі відхиляє.

Крім того, положеннями ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

При цьому, будь-яких доказів того, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений поліцейськими з порушеннями вимог законодавства України, зокрема положень КУпАП та Інструкції, у зв`язку із чим такий може вважатись недійсним, стороною захисту не надано.

Також, відповідно до п. 7 розділу II Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відтак твердження захисника щодо того, що результат 0,32 проміле є в межах допустимої норми алкоголю в повітрі, що видихається, оскільки мінімальна межа вмісту алкоголю згідно з нормами міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря, що видихається, що становить згідно з таблицею перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається, 0,5 проміле, не заслуговують на увагу суду.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачається підстав для закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а тому у задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Крім того, доводи ОСОБА_1 про те, що визначений вміст алкоголю міг бути спричиненим внаслідок вживання лікарських препаратів не заслуговують на увагу, оскільки останнім не надано жодних доказів про їх вид та наявність у таких вмісту спирту чи алкоголю.

Таким чином, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Зважаючи на вищевикладене, суд бере до уваги сукупність обставин, встановлених під час судового розгляду, які виключають будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване адміністративне правопорушення було вчинене особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, і вина її доведена поза розумним сумнівом на підставі наявних належних, допустимих та достатніх доказів, які узгоджуються між собою, а невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості суд оцінює критично, як спосіб захисту, та розцінюється судом як намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При призначенні адміністративного стягнення суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, беручи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність та тих, що обтяжують відповідальність, та вважає за доцільне призначити адміністративне стягнення в межах санкції, ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу, який необхідно визначити в розмірі одної тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таке стягнення за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею)постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, розмір якого згідно з положеннями ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011№ 3674-VI, становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 9, 23, 33, 34, 40-1, ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,

постановив:

у задоволенні клопотання захисника Кузьміна Євгена Олександровича про закриття провадження у справі відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львiв.обл./Львів.обл/21081300; код отримувача(КОД ЗА ЄДРПОУ): 38008294; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0013001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (КОД ЗА ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106. Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Сабара Л.В.