Житомирський апеляційний суд
Справа №290/178/23 Головуючий у 1-й інст. Ковальчук М. В.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника адвоката Крижанівського О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Крижанівського Олега Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Романівського районного суду Житомирської області від 04 січня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Романівського районного суду Житомирської області від 04 січня 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 04 лютого 2023 року близько 00 годин 07 хвилин в смт. Миропіль Житомирського району Житомирської області по вул. Спортивній, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «ЗАЗ DAEWOO SENS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Крижанівський О.А., який здійснює захист ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що на відео не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 автомобілем, а лише те, що він перебував за кермом автомобіля з увімкненим двигуном. Крім того, від проходження огляду не відмовлявся та навпаки наполягав на проведенні огляду у закладі охорони здоров`я, але вказане прохання ОСОБА_2 працівники поліції проігнорували.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження захисник посилається на те, що ОСОБА_1 на даний час перебуває на військовій службі в Збройних Силах України, а його дружина про вказану постанову дізналася з ЄДРСР та 30.01.2024 звернулася до адвоката для отримання правничої допомоги.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так з протоколу по адміністративне правопорушення від 04.02.2023 вбачається, що ОСОБА_1 04 лютого 2023 року близько 00 годин 07 хвилин в смт. Миропіль по вул. Спортивній, Житомирського району Житомирської області керував транспортним засобом марки «ЗАЗ DAEWOO SENS», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що останній від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився; рапорті інспектора СРПП ВП №1 ЖРУП ГУНП в Житомирській області майором поліції О.Поліщуком відповідно, до якого під час чергування 04 лютого 2023 року близько 00 годин 07 хвилин в смт. Миропіль по вул. Спортивній, Житомирського району Житомирської області було зупинено транспортний засіб «ЗАЗ DAEWOO SENS», д.н.з. НОМЕР_1 , який порушив комендантську годину. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 виявлено, що водій перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Водію запропоновано пройти освідування на місці зупинки за допомогою Драгер алкотест 6810 та у медичному закладі, на що водій відмовився; наявним в матеріалах справи відеозаписом з відеореєстратора та нагрудної камери поліцейського на якому зафіксовано спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 під час якого, останній повідомив, що вживав спиртне, але не у великій кількості.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що на відео не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 автомобілем, а лише те, що він перебував за кермом автомобіля з увімкненим двигуном, є необґрунтованими, оскільки на наявному в матеріалах справи відеозаписі із нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вбачається, що факт керування автомобілем ОСОБА_1 зафіксовано на відеореєстратор службового автомобіля та нагрудну камеру працівника патрульної поліції, на якому видно як поліцейська машина зупиняє автомобіль ЗАЗ DAEWOO SENS», д.н.з. НОМЕР_1 за допомогою проблискового маячка синього та червоного кольору, за кермом якого знаходиться саме ОСОБА_1 , останній не заперечував цього факту на відеозаписі.

Тобто, поліцейськими зупинено транспортний засіб на підставі вимог ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» за порушення комендантської години.

Посилання апелянта на те, що від проходження огляду він не відмовлявся та навпаки наполягав на проведенні огляду у закладі охорони здоров`я, але вказане прохання ОСОБА_2 працівники поліції проігнорували, спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_2 на неодноразові пропозиції уповноваженої особи пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі не надавав конкретної відповіді щодо огляду, а починав розповідати, що «ми можемо якось вирішити, як мені підкажете, я вас питаю як працівників», з`ясовував свої питання по телефону, не реагуючи при цьому на неодноразові роз`яснення та не надаючи згоди. Тобто, дії ОСОБА_2 спрямовані на ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння. Пізніше працівники поліції знову пропонують пройти огляд у встановленому законом порядку, за допомогою газоаналізатора Драгер на місці зупинки транспортного засобу або у найближчому закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_2 категорично відмовився. При цьому, працівником поліції було доступно роз`яснено наслідки такої відмови.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Крижанівському Олегу Анатолійовичу строк на апеляційне оскарження постанови Романівського районного суду Житомирської області від 04 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Крижанівського Олега Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Романівського районного суду Житомирської області від 04 січня 2024 року - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь