Справа № 727/1842/24
Провадження № 3/727/802/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Слободян Г.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та в його інтересах представника адвоката Джосул В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернівці справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП ,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №631127 від 14.02.2024 року, ОСОБА_1 , 14.02.2024 року о 14 год. 10 хв. у м. Чернівці по вул. Рівненській, керуючи транспортним засобом номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив рукою, вказуючи на цей транспортний засіб та подальше місце його зупинки, чим порушив вимоги п.2.4 та п.8.9.а ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та в його інтересах представник, адвокат Джосул В.С. заперечували обставини вказані у протоколі. ОСОБА_1 стверджував, що його намагалися зупинити безпідставно, вказав на те, що транспортний засіб під його керуванням було зупинено працівниками поліції шляхом блокування, а його як водія затримано. Зазначив, що при його затриманні працівниками поліції були перевищені посадові повноваження. У зв`язку з викладеним представником ОСОБА_1 , адвокатом Джосул В.С. у судовому засіданні було заявлено клопотання про закриття провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стаття 7 КУпАП вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вивчивши матеріали справи, суд, вважає що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП зважаючи на наступне.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінивши докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Усупереч вимогам ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 був правомірно зупинений.

Відповідно до ч.3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинки транспортного засобу з детальним описом причини зупинки.

Судом при дослідженні долучених до протоколу відеозаписів з бодікамер працівників поліції встановлено, що відео починається безпосередньо з моменту коли працівники поліції сідають в службове авто та починають переслідувати автомобіль ОСОБА_1 , однак сам факт вимоги поліцейського рукою, або сигнальним диском про зупинку транспортного засобу не зафіксований, а отже докази про те, що ОСОБА_1 не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу "ГАЗ 3302", чим порушив вимоги п.п.2.4, 8.9 ПДР України, матеріали справи не містять.

З долученої до клопотання про закриття провадження, постанови від 14 лютого 2024 року вбачається, що старшим інспектором батальйону №1 роти №3 Управління патрульної поліції в Чернівецькій області старшим лейтенантом поліції Ткачук Т.В. 14.02.2024 року було винесено постанову серії ЕНА №1440292, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Із фабули вказаної постанови вбачається, що 14 лютого 2024 року о 14 годині 08 хвилин у м. Чернівці по вул. Рівненська, буд.5-А, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу подану поліцейським за допомогою руки, який вказав на його транспортний засіб та подальше місце зупинки, чим порушив п.8.9.а ПДР України.

Згідно ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до ридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Крім цього, до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції додано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння, копію висновку №226 від 14.02.2024 року ОКНП «Чернівецький обласний наркологічний диспансер», копію протоколу серії ААД №631128 від 14.02.2024 року за ч.1 ст.130 КУПАП. Однак, суд зауважує на тому, що дані документи не мають жодного відношення до даної справи та не підтверджують чи спростовують факту невиконання ОСОБА_1 вимоги про зупинку транспортного засобу, а тому не можуть слугувати належними та допустимими доказами в даній справі.

В порушення вимог статті 256 КУпАП, у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення не зазначено марку транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , а зазначено лише його номерний знак.

Судом встановлено, що водій транспортного засобу ОСОБА_1 не був повідомлений про причину зупинки, тобто відсутній зафіксований факт порушення правил дорожнього руху, або інших підстав для його зупинки, відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з чим складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним вказаного адміністративного правопорушення.

З відео записі вбачається, що працівниками поліції було перевищено посадові повноваження, адже при затриманні ОСОБА_1 було застосовано фізичну силу.

Статтею 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), "Карелін проти Росії" (рішення від 20.09.2016, заява №926/08), суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім.

Аналогічні правові позиції викладені у постанові Верховного Суду від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17 та в постанові Чернівецького апеляційного суду від 13.10.2022 року по справі №718/1824/22.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

У відповідності до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі т керуючись ст.ст 7, 122-2 ч.1, 247 ч.1, 251, 266, 268, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст.122-2 ч.1 КУпАП України, в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Слободян Г.М.