НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

13 березня 2024 року Справа № 322/414/24 (Провадження № 3/322/407/24)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Гасанбеков С.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду з відділення поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області 27.02.2024, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно: ОСОБА_1 , громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року не притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 19.02.2024 серії ВАВ №890787 ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: «09.02.2024, близько 11 год. 30 хв., гр. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство, в ході чого ображала нецензурною лайкою, відносно свого сина ОСОБА_2 , в ході чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю».

Свідки правопорушення, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, відсутні.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час розгляду справи пояснили суду те, що 09.02.2024 між ними виникла сварка з приводу права розпорядження будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звинувачують один одного у взаємних образах, що лунали під час зазначеного конфлікту.

ОСОБА_1 у письмових поясненнях від 09.02.2024 та від 19.02.2024 зазначила, що ОСОБА_2 09.02.2024 виганяв її з будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , штовхав її, а після того як сам вийшов з будинку, почав знімати відео на мобільний телефон, на якому зафіксував поведінку ОСОБА_1 , зокрема і образи, що за її словами були наслідком попередніх дій ОСОБА_2 відносно неї. Зазначений відеозапис додано до протоколу про адміністративне правопорушення та досліджено судом під час розгляду справи.

Письмові пояснення ОСОБА_1 узгоджуються з письмовими поясненнями ОСОБА_3 батька ОСОБА_2 та ОСОБА_4 сестри ОСОБА_2 .

У письмових поясненнях від 09.02.2024, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 зазначив, що він придбав будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_5 за розпискою за 4000,00 гривень. 30.12.2023 ОСОБА_2 довідався про те, що його мати ОСОБА_1 оформила на своє ім`я довіреність на право розпорядження зазначеним будинком. Дізнавшись про це, 08.01.2024 ОСОБА_2 з власницею будинку ОСОБА_5 скасували довіреність, видану на ім`я ОСОБА_1 та оформили довіреність на ім`я ОСОБА_2 на право розпорядження вказаним будинком до 08.01.2027. Між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 09.02.2024 виник конфлікт стосовноі права розпорядження будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 .

Копії правовстановлюючих документів на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 09.02.2024, він проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з наступного.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З доданих до протоколу письмових пояснень судом встановлено наявність 09.02.2024 сварки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що виникла через спір щодо права користування будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 . Проте, цими поясненнями не підтверджується те, що дії ОСОБА_1 викликали у ОСОБА_2 побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали чи могли завдати шкоди його фізичному або психічному здоров`ю, а відтак дії ОСОБА_1 не підпадають під визначення домашнього насильства.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно ОСОБА_2 .

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі №463/1352/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 90264746).

За правилом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, суддя дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 221, 247, 283-285, 294 КУпАП, суддя

постановив:

1. Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.С. Гасанбеков