Справа № 692/266/24
Провадження № 3/692/203/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року с-ще Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 156 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 947415 від 20.02.2024р., ОСОБА_1 20.02.2024р. о 16:45 год. в АДРЕСА_1 , здійснила продаж з рук тютюну люлькового без марок акцизного податку гр. ОСОБА_2 за грошові кошти у сумі 50 грн., чим порушила вимоги п. 10 ч. 1 ст. 15-3 ЗУ «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюну та пального», чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 3 статті 156 КУпАП.

У судове засідання 14.03.2024р. гр. ОСОБА_1 не прибула, про день та час розгляду справ була повідомлена належним чином заяв, клопотань та інших звернень до суду не надсилала.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, зокрема Рішення від 03.04.2008р. справа "Пономарьов проти України", сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 947415 від 20.02.2024р. ОСОБА_1 повідомлялась, що розгляд справи відбудеться за викликом суду, від надання пояснень, підпису протоколу та отримання його копії відмовилась.

Тому, враховуючи вказані обставини, суд вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 відповідно до ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи суд приходить до висновку, що вона підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення вимог чинного законодавства.

Згідно фабули правопорушення, сформованої у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 947415 від 20.02.2024р., ОСОБА_1 20.02.2024р. о 16:45 год. в АДРЕСА_1 , здійснила продаж з рук тютюну люлькового без марок акцизного податку гр. ОСОБА_2 за грошові кошти у сумі 50 грн., чим порушила вимоги п. 10 ч. 1 ст. 15-3 ЗУ «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюну та пального», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 156 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 надано вказаний протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення ОСОБА_2 від 20.02.2024р., рапорт поліцейського Жала В.М. від 20.04.2024р., фото формату А4 та супровідний лист.

Інших доказів суду не надано.

Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст.156 КУпАП настає за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Об`єктом правопорушень, передбачених коментованою статтею, є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, а також у сфері охорони здоров`я населення.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у торгівлі алкогольними напоями або тютюновими виробами з рук, тобто торгівля означеними виробами суб`єктами, які відповідно до вимог законодавства не мають права на здійснення такої торгівлі.

Згідно положень ст. 1 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання, жування чи нагрівання.

Згідно положень п. 10 ч. 1 ст. 15-3 вказаного Закону забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у споживчих упаковках, що містять менш як 20 сигарет.

Згідно рапорту поліцейського Жала В.М., 04.05.2023р. під час проведення перевірки ОСОБА_2 було виявлено порушення законодавства в частині торгівлі тютюновими виробами. В результаті відносно ОСОБА_1 складено адміністративні матеріали за ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , він дізнався, що місцева жителька продає тютюн домашнього виробництва та 20.02.2024 близько 15:45 год. придбав близько 150 гр. тютюну за 50 грн. та у подальшому зустрів працівників поліції, які побачили у його руках тютюн та яким він тютюн видати відмовився.

Згідно доданого фото на папері формату А4 зображено пакунок з невідомим вмістом. Фото не містить пояснень, що розкривають обставини його виготовлення та зображене на ньому.

У наданих на розгляд суду протоколі та рапорті наявні відомості про продаж гр. ОСОБА_1 люлькового тютюну. При цьому, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, під час огляду вилучення не проводилось. Таким чином адміністративні матеріали не містять відомостей як про вилучення тютюну, так і про проведення відповідних досліджень для встановлення його виду та приналежності саме до групи люлькового тютюну та встановлення об`єму або ваги такого тютюну. Більше того, жодним доказом не підтверджено того, що у ОСОБА_1 була наявна речовина, що належить до групи люлькового тютюну, як про це вказано у протоколі серії ВАБ № 947415 від 20.02.2024р.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_3 ставиться у вину продаж ОСОБА_2 тютюну 20.02.2024р. о 16:45 год., натомість у своїх письмових поясненнях сам ОСОБА_2 вказує, що придбав такий тютюн 20.02.2024р. о 15:45 год., не називаючи особи, яка здійснила продаж.

Надані суду матеріали не містять жодних відомостей про грошові кошти, що мали б бути отриманими ОСОБА_1 у разі здійснення такої торгівлі, відомості про вилучення таких коштів у матеріалах справи відсутні.

Окрім того, виходячи з обставин даної справи, не є зрозумілим посилання органу поліції на порушення ОСОБА_1 п. 10 ч. 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» у взаємозв`язку з порушеннями ч. 3 ст. 156 КУпАП, оскільки факт торгівлі сигаретами у вину ОСОБА_3 не ставиться.

Таким чином, факт продажу ОСОБА_1 20.02.2024р., о 16:45 год., в АДРЕСА_1 гр-ну ОСОБА_2 люлькового тютюну без марок акцизного збору, вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, яким визначено межі судового розгляду, не знайшов свого підтвердження під час дослідження у судовому засіданні, оскільки не підкріплений належними доказами.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення, не дають достатніх підстав та доказів для висновку про винність ОСОБА_1 у інкримінованому їй діянні та наявності у її діях події та складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, у зв`язку з чим відсутні підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності за цією нормою закону, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 156, ст. 247, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.О. Левченко