Справа № 132/291/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 квітня 2024 року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області СЄЛІН Є.В., при секретарі судового засідання РЯБІШИНІЙ Ю.С., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Хмільницького району Вінницької області, матеріали, які надійшли з відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харцизьк Донецької області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП документально непідтверджений, за ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

31.01.2024 року до Калинівського районного суду Вінницької області з відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2024 року визначено склад суду з розгляду даного адміністративного матеріалу, а саме головуючого суддю Сєліна Є.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 432880, складеного 25.01.2024 року інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта поліції Проценко М.І., слідує, що ОСОБА_3 25 січня 2024 року о 08год.30хв. рухаючись по автомобільній дорозі М-21, 272км., поблизу міста Калинівка Хмільницького району Вінницької області, керуючи автомобілем марки «Ford Fusion», номерний знак « НОМЕР_1 », будучи неуважним, не слідкуючи за дорожньою обстановкою, перед здійсненням маневру розвороту, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Renault Dokker», номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався у попутному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п.2.3б, 10.4 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав та заявив клопотання про призначення у справі судової автотехнічної експертизи.

Постановою судді Калинівського районного суду Вінницької області Сєліна Є.В. від 19.02.2024 року, у справі призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, на вирішення яких поставлено наступні питання:

1.Як повинен був діяти водій автомобіля моделі (марки) «Ford Fusion», номерний знак « НОМЕР_1 » - ОСОБА_3 , в дорожній обстановці, що склалась відповідно до вимог правил дорожнього руху?

2.Як повинен був діяти водій автомобіля моделі (марки) «Renault Dokker», номерний знак « НОМЕР_2 » - ОСОБА_4 , в дорожній обстановці, що склалась відповідно до вимог правил дорожнього руху?

3.Дії якого водія не відповідають вимогам ПДР України та знаходяться у причинному зв`язку із його наслідками?

Згідно висновку експерта № СЕ-19/102-24/3713-ІТ, складеного 01.03.2024 року заступником завідувача відділу автотехнічних досліджень Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, судовим експертом Діордіца В.М.:

1. В заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля Ford-Fusion (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_3 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху з технічної точки зору не вбачається /варіант 1 розвитку дорожньо-транспортної ситуації (згідно з поясненнями водія ОСОБА_3 )/.

В заданій дорожній обстановці, водій автомобіля Ford-Fusion (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, зміст яких викладений в дослідницькій частині /варіант 2 розвитку дорожньо-транспортної ситуації (згідно з поясненнями водія ОСОБА_4 )/.

2. В заданій дорожній обстановці водій автомобіля Renault-Dokker (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.11.4, 12.3, 13.1 та вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 (розділ 34 «Дорожня розмітка») Правил дорожнього руху, зміст яких викладений в дослідницькій частині.

3. В заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля Ford-Fusion (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_3 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху з технічної точки зору не вбачається. В заданій дорожній обстановці, при комплексі технічних величин, які містяться в матеріалах адміністративної справи, та за умови, що в момент початку розвитку події даної ДТП, автомобіль Renault-Dokker рухався зі швидкістю 90км/год., в діях водія автомобіля Renault-Dokker ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п.п.12.3, 13.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди /варіант 1 розвитку дорожньо-транспортної ситуації (згідно з поясненнями водія ОСОБА_3 )/.

В заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля Ford-Fusion (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п.п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху. Дії водія автомобіля Ford-Fusion (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_3 , які не відповідали вимогам п.10.4 Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. В заданій дорожній обстановці, за умови, що в момент початку розвитку події даної ДТП, автомобіль Renault-Dokker рухався зі швидкістю 90км/год., та перебував від місця зіткнення в момент виникнення небезпеки для руху на відстані більше ніж 113,0м., в діях водія автомобіля Renault-Dokker ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди, а за умови, що від місця зіткнення в момент виникнення небезпеки для руху автомобіль Renault-Dokker перебував на відстані менше ніж 85,0м., в діях водія автомобіля Renault-Dokker ОСОБА_4 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які б з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до пункту 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з частиною другою статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, в силу принципу невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеності невинуватості цієї особи.

Зміст загальноприйнятого європейського стандарту доказування «поза розумним сумнівом», сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 06.12.1998 року, полягає в тому, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У постанові від 21.01.2020 року (справа № 754/17019/17) Верховний Суд зазначив, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи висновок експерта № СЕ-19/102-24/3713-ІТ від 01.03.2024 року, згідно якого судовим експертом не було встановлено достеменно, поза розумним сумнівом, дії якого саме водія в даній конкретній дорожній обстановці, не відповідали вимогам ПДР України та знаходилися у причинному зв`язку із наслідками, беручи до уваги, що всі недоліки і сумніви мають застосовуватись виключно на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а суд не наділений повноваженням коригувати обвинувачення, а також збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, тому суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.126, 245, 251, 252, 283-285, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, стосовно ОСОБА_3 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя