ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/4145/23 Головуючий 1 інстанції Шахова В.В.
Провадження № 33/818/563/24 Суддя суду апеляційної інстанції Курило О.М.
Категорія: ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Ковері Р.М., без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника Гайворонського О.М., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в режимі відеоконференції, справу за апеляційною скаргою захисника правопорушника на постанову Зміївського районного суду Харківської області від 18.12.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 18.12.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, ч.5 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення з урахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536,80 (п`ятсот тридцять шість вісімдесят) грн. на користь держави.

З постанови Зміївського районного суду Харківської області від 18.12.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 28.10.2023 о 23:43 год. по вул.Дружби, буд.105 в с.Шелудьківка Чугуївського району Харківської області керував транспортним засобом ВАЗ 32107, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився під відеозапис, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Крім того, ОСОБА_1 28.10.2023 о 23:43 год. по вул.Дружби, буд.105 в с.Шелудьківка Чугуївського району Харківської області керував транспортним засобом ВАЗ 32107, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , при цьому не мав права керування даним транспортним засобом. Правопорушення вчинене повторно протягом року (постанова ЕАС №7429315 від 30.07.2023 за ч.2 ст.126 КУпАП). Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.1 "а" ПДР України та вчинив правопорушення повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На вказану постанову захисникОСОБА_1 адвокат Гайворонський О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Зміївського районного суду Харківської області від 18.12.2023 року і надіслати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апелянт не погоджується з постановою суду першої інстанції, бо вона є передчасною, а справа була розглянута без участі ОСОБА_1 і його захисника.

Зазначає, що ОСОБА_1 проходить військову службу з 06.11.2023 по теперішній час у м.Слов`янськ Донецької області, що підтверджуєтеся довідкою, яка долучена до матеріалів справи.

Разом з апеляційною скаргою захисник заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи це тим, що ОСОБА_1 належним чином не повідомили про розгляд справи, тому про постанову суду першої інстанції він дізнався 07.02.2024 в учбовому закладі у м.Слов`янськ, де навчається на водія, бо відповідна категорія необхідна йому для майбутнього виконання завдань при проходженні військової служби. Саме тому апелянт вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

ОСОБА_1 про дату та час розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, проте у судове засідання не з`явився. Крім того, від нього не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду справи з поважних причин. Враховуючи наведене, а також вимоги ст.ст.268, 294 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності правопорушника, з участю його захисника.

У судовому засіданні за допомогою відеоконференції приймав участь захисник правопорушника адвокат Гайворонський О.М. Він підтримав свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити. Крім того, послався на ст.293 КУпАП та звернувся до суду з проханням скасувати постанову і надіслати справу на новий розгляд.

Апелянт зазначив, що у нього є сумніви, що постанова ЕАС №7429315 від 30.07.2023 за ч.2 ст.126 КУпАП стосовно ОСОБА_1 набрала законної сили, адже у справі немає довідки про повторність.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, приходить до висновку, щоЗміївського районного суду Харківської області від 18.12.2023 року потрібно залишити без змін, апеляційну скаргу необхіднозалишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні п.2.5, п.2.1 "а" Правил дорожнього руху України.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, ч.5 ст.126 КУпАП, суд першої інстанції послався на відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №288785 від 29.10.2023 в якому зафіксовано порушення п.2.5 ПДР України, а саме відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у встановленому законом порядку в медичному закладі охорони здоров`я; взяв до уваги дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №289123 від 29.10.2023 в якому зафіксовано порушення п.2.1 "а" ПДР України, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортним засобом відповідної категорії; відеозаписи, долучені до протоколів про адміністративні правопорушення; копію постанови серії ЕАС №7429315 від 30.07.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення ПДР України та притягнення до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про дорожній рух» особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Пункт 2.1.а Правил дорожнього руху України зобов`язує водія механічного транспортного засобу мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Статтею 126 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання вимог п.2.1.а Правил дорожнього руху України. Відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції, зокрема, розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою, другою і четвертою статті 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Доводи захисника про те, що в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження повторності вчиненого правопорушення ст.126 КУпАП спростовуються завіреною копією постанови ЕАС №7429315 від 30.07.2023 відповідно до якої на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за порушення п.2.1.а Правил дорожнього руху України у розмірі 3400 гривень (а.с.5).

Так, під час перегляду відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського в порядку підготовки до апеляційного розгляду, встановлено, що працівники поліції за допомогою службового планшету з`ясували, що на ОСОБА_1 вже було накладено стягнення за ч.2 ст.126 КУпАП про що повідомили останньому, а він в свою чергу не заперечував проти цього.

Крім того, адвокат Гайворонський О.М. у своїй апеляційній скарзі зазначив, що ОСОБА_1 навчається на водія в учбовому закладі у м.Слов`янськ Донецької області, де проходить військову службу, тобто він ще не отримав право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Таким чином, винність ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які є логічними, послідовними та узгоджуються між собою.

Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Суд звертає увагу на Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі - «Інструкція»), якою повинні керуватися патрульні поліцейські у випадку виявлення у водія ознак сп`яніння.

Відповідно до п.3 Розділу І цієї Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.7 Розділу І цієї Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Відповідно до п.п.3, 4, 15, 16, 17, 18, 22 Розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма». Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху Україниводій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає за необхідне наголосити, що протокол за ч.1 ст.130 КУпАП може складатися також внаслідок відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Інспектором поліції в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук.

З цього слідує, що працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному в Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Так, з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 32107, державний номерний знак НОМЕР_1 , порушуючи комендантську годину, у зв`язку з чим був зупинений працівниками поліції, які виявили у водія ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд.

Під відеозапис ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Подальша поведінка ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції давала підстави вважати, що він остаточно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так як факт керування транспортним засобом доведений та не спростований, ОСОБА_1 як водій не мав підстав для відмови на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння.

Працівники поліції, керуючись п.2.5 Правил дорожнього руху України мали процесуальні підстави для складання відповідного протоколу, в якому зафіксовано саме факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому в апеляційній скарзі не наведено жодних доводів, які б слугували підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, всі зібрані докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст.251 КУпАП.

Крім того, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

У зв`язку з цим суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційні вимоги захисника у частині скасування постанови та направлення справи на новий розгляд не підлягають задоволенню, адже повноваження апеляційного суду визначаються не статтею 293 КУпАП, а ч.8 ст.294 КУпАП.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Поряд з цим, відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Всі інші доводи захисника не знаходять свого підтвердження і спростовуються доказами, які наявні в матеріалах справи.

Важливо наголосити, що низка рішень ЄСПЛ дійсно містить, розвиває та удосконалює підхід до обґрунтованості (вмотивованості) судових рішень.

До того ж, у пункті 34 рішення у справі «Шкіря проти України» (заява № 30850/11) ЄСПЛ повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує національні суди обґрунтовувати свої рішення. Це зобов`язання не можна розуміти як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а питання дотримання цього зобов`язання має вирішуватися виключно з огляду на обставини справи (див., наприклад, рішення у справах «Гарсія Руіз проти Іспанії» [ВП] (Garcia Ruiz v. Spain) [GC], заява № 30544/96, пункт 26, ЄСПЛ 1999-I, «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, пункт 25, від 18 липня 2006 року, «Бендерський проти України» (Benderskiy v. Ukraine), заява №22750/02, пункти 42-47, від 15 листопада 2007року, та «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine), заява №5231/04, пункти 18 і 19, від 07 жовтня 2010 року).

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, застосоване до ОСОБА_1 є достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових правопорушень і таким, що відповідає характеру вчиненого правопорушення, меті адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху Українита правильно притягнуто до відповідальності і посилання апелянта на передчасність постанови є безпідставними, а тому апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 25, 33, 38, 294, 295 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Зміївського районного суду Харківської області від 18.12.2023 року, задовольнити, поновивши вказаний строк як пропущений з поважних причин.

Постанову Зміївського районного суду Харківської області від 18.12.2023 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника правопорушника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст.294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило