ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Володимир

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Каліщук А.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27.10.2023 о 02 годині 15 хвилин годині керуючи автомобілем марки «Opel Omega» р.н.з. НОМЕР_1 в м. Володимирі по вул. Устилузькій, 140 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка не відповідає обстановці) і від проходження у встановленому порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи через його захисника Омелянюка М.В., що підтверджується розпискою про вручення судової повістки для передання ОСОБА_1 . Не подавав клопотань про відкладення судового розгляду, та не повідомив суд про поважну причину неприбуття.

Захисник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, місце судового розгляду, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки. На час розгляду справи (11.30 година) захисник не подавав клопотань про відкладення судового розгляду, не повідомив суд про причину неприбуття, а також не надав суду доказів, що не з`явився з поважних причин.

На думку суду, такі дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та захисника свідчать про зловживання своїми процесуальними правами та спрямовані на безпідставне затягування розгляду справи, з метою уникнути відповідальності, а тому розгляд справи проводиться за відсутності ОСОБА_1 та захисника Омелянюка М.В.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази в сукупності, приходжу до наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними перевіреними в судовому засіданні доказами.

Згідно з п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року (Інструкція).

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.п. 6, 7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Оскільки поліцейським було виявлено запах алкоголю із порожнини рота ОСОБА_1 , порушення мови, поведінку, яка не відповідала обстановці, тобто встановлено ознаки алкогольного сп`яніння, а тому відповідно до вимог п. 2.5 ПДР ОСОБА_1 на вимогу поліцейського повинен був пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

На місці події працівником поліції було складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом не встановлено порушень працівниками поліції при огляді на стан алкогольного сп`яніння вимог ст. 266 КУпАП, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому вищенаведений акт та направлення є дійсними та беруться судом до уваги.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відеозаписом з камери поліцейського підтверджується, що ОСОБА_1 на місці події пропонувалось пройти огляду з метою виявлення алкогольного сп`яніння, однак він відмовився проходити такий огляд на місці зупинки.

Також було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, однак ОСОБА_1 також відмовився проходити огляд у медичному закладі.

Відмову пройти такий огляд ОСОБА_1 обгрунтовував тим, що він не керував транспортним засобом, а тому були відсутні підстави проходити такий огляд.

Однак такі обгрунтування ОСОБА_1 суд оцінює критично, оскільки вони не відповідають дійсним обставинам справи і надані з метою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Із відеозапису з камери поліцейського встановлено, що доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом повністю спростовані поясненями ОСОБА_3 .

Зокрема, ОСОБА_3 під час спілкування із поліцейськими підтвердив, що транспортним засобом керував ОСОБА_1 , котрий після зупинки поліцейськими транспортного засобу, пересів на заднє сидіння автомобіля.

Також із даного відеозапису встановлено, що під час спілкування ОСОБА_1 із ОСОБА_3 , останній заперечив факт керування автомобілем та повідомив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. При цьому, ОСОБА_1 жодним чином не заперечив такі доводи ОСОБА_3 , що підтверджується відеозаписом, тобто фактично погодився з ними та визнав їх.

Крім того, із відеозапису з реєстратора поліцейських встановлено, що після зупинки поліцейським автомобіля «Opel Omega» р.н.з. НОМЕР_1 , із цього транспортного засобу ніхто не виходив. На передньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_3 , а на задньому сидінні знаходився ОСОБА_1 .

Даний запис підтверджує, що у автомобілі, окрім ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , інших осіб не було та підтверджує пояснення ОСОБА_3 .

Пояснення ОСОБА_3 та відеозаписи з реєстратора, камер поліцейських щодо факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , повністю узгоджуються між собою, не суперечать іншим матеріалам справи, а тому суд не вбачає підстав для ненадання їм доказового значення та визнає їх належними, допустимими, достовірними, достатніми доказами, котрі підтверджують факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , а не іншою особою.

З грудня 2023 року ОСОБА_1 та його захисником Омелянюком М.В. не надано суду жодних належних, допустимих доказів, котрі б спростували обставини, котрі викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

У матеріалах справи достатньо доказів, котрі дають суду можливість дійти висновку, що мала місце дана подія, в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винесення постанови про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні даного правопорушення за відсутності поліцейських та свідка ОСОБА_3 .

Суд звертає увагу, що ОСОБА_3 неодноразово викликався в судові засідання, однак не з`являвся, не повідомляв про причину неприбуття.

Також до ОСОБА_3 застосовувався привід, однак особа не була доставлена в суд, оскільки останній відсутній за місцем проживання.

Таким чином, на підставі вищенаведених доказів в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, відмовився пройти такий огляд на місці зупинки, а також у закладі охорони здоров`я, що є порушенням п. 2.5. ПДР.

Оцінивши всі зібрані та перевірені докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд звертає увагу, що керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що слід застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, не вбачаючи підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності.

При цьому суд бере до уваги, що постановою суду від 22.06.2022 ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яку суд не бере до уваги, як доказ на підтвердження винуватості, однак характеризує особу, як схильну до вчинення даних правопорушень, підтверджує відсутність позитивних змін в його особистості після закінчення виконання стягнення за попередньою постановою суду й неготовність, небажання до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, стійку направленість на вчинення аналогічних правопорушень, котрі можуть призвести до тяжких наслідків.

Керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, на підставі ч.1 ст.130 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн судового збору за наступними реквізитами: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу в сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду.

Суддя:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя А.А. Каліщук