Справа № 944/5856/23 Головуючий у 1 інстанції: Колтун Ю.М.
Провадження № 33/811/1758/23 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

з участю адвоката Поліщука Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові у режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Поліщука Р.А. на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 30 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 30 жовтня 2023 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 ,

визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 03.09.2023 близько 21:00 год. старший солдат ОСОБА_1 , військовослужбовець призваний по мобілізації, в умовах особливого періоду, був виявлений та перебував в стані алкогольного сп`яніння на території в/м «Немирів» в/ч НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

На постанову судді представник ОСОБА_1 - адвокат Поліщука Р.А. подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Яворівського районного суду Львівської області від 30 жовтня 2023 року; скаксувати оскаржувану постанову та провадження щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що справу було розглянуто без участі ОСОБА_1 , копію оскаржуваної постанови він не отримував.

Апелянт свої апеляційні вимоги мотивує тим, що не погоджується із постановою суду першої інстанції, оскільки суд першої інстанції неповно та не всебічно дослідив усі обставини справи, не оцінив належним чином докази, які наявні в матеріалах даної справи.

Зазначає, що долучені письмові пояснення свідків відмови складання відносно ОСОБА_1 та проходження ним освідування на факту вживання алкогольних напоїв не відповідають вимогам допустимості доказів.

Апелянт вважає, що пояснення свідків були уже заздалегідь роздруковані на аркушах, що підтверджує ту обставину, що це не є їхньою особистою думкою, а лише позицією посадових осіб військової частини, які лише вписала цих осіб в якості свідків, а останні не були ні свідками події освідування ні свідками складання протоколу про адміністративне правопорушення, що спростовує дані які містяться в протоколі та суперечить всім обставинам справи.

Зазначає, що вказані свідки у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення та доводи адвоката Поліщука С.Л. на підтримання апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що дана скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та ін.

З матеріалів провадження вбачається, що суд при розгляді провадження вказаних вимог закону дотримався.

У ст. 4 Закону України Про дисциплінарний статут Збройних Сил України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (зі змінами) визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Частина 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Якщо ж дії, передбачені ч. 1 або 2 ст. 172-20 КУпАП, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, то відповідальність настає за ч. 3 вказаної статті.

Частина 3 статті 172-20 КУпАП, за якою ОСОБА_1 визнано винуватим, передбачає відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12 травня 2015 року № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України ( ст. 2 зазначеного Закону України).

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про військове адміністративне правопорушення А3618 №170 від 04.09.2023; висновком №1281 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.09.2023 року, письмовими поясненнями свідків, а також іншими доказами, які наявні в матеріалах справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП повністю та об`єктивно доведена зібраними по справі доказами.

Доводи апеляційної скарги на те, що огляд на стан сп`яніння проведений із порушенням вимог ст.266-1 КУпАП є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення такого огляду та оформлення протоколу, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду та складання протоколу до компетентних органів не звертався, матеріали справи таких також не містять, а тому, доводи апеляційної скарги у цій частині, є непереконливими.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що огляд на стан сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст.266-1 КУпАП та Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 № 329, а тому підстав вважати його недійсним немає.

Суд апеляційної інстанції не може взяти до уваги посилання апелянта на те, що свідки судом не допитувалися і не попереджені про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих свідчень, оскільки Кодекс України про адміністративні правопорушення, не містить вимоги щодо попередження свідків про кримінальну відповідальність, а їх письмові пояснення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказами.

Твердження апелянта зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки склад вчиненого адміністративного правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

Апеляційний суд приходить до переконання, що докази вчинення правопорушення ОСОБА_2 , які покладені суддею в основу постанови, були отримані з дотриманням вимог законодавства і суддя прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Поліщуку Р.А. строк на апеляційне оскарження постанови судді Яворівського районного суду Львівської області від 30 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Поліщука Р.А. - залишити без задоволення.

Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 30 жовтня 2023 року, щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 172-20 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА