Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/22/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Бондаренко В. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2024 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Чуприни Сергія Павловича на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21 листопада 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами на один рік, а також стягнуто з нього у дохід держави судовий збір в сумі 536 гривень 80 копійок,

за участі:

захисника адвоката Чуприни С.П.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно постанови Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21 листопада 2023 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 14.10.2023 року о 18 год. 20 хв. на польовій дорозі м. Бобринець керував транспортним засобом Ford Kuga, державний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, який складає 1,23‰ алкоголю в крові, чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, в апеляційній скарзі захисник Чуприна С.П. просить скасувати постанову суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду справи, допустив порушення норм процесуального права та зробив висновки, які не грунтуются на фактичних обставинах справи та на доказах наявних в матеріалах справи.

Захисник звертає увагу на те, що КУпАП не містить вимог щодо фіксування судового засідання у протоколі, тоді як в порушення положень закону, матеріали справи містять протокол судового засідання від 21.11.2023 згідно якого, в судовому засіданні ОСОБА_1 визнавав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та відмовився від надання пояснень. Разом з цим, зазначений протокол судового засідання не відображає дійсних обставин, які мали місце в судовому засіданні 21.11.2023.

Так, захисник зазначає, що фактично, ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнавав вину та пояснював, що 14.10.2023 року о 18 год. 20 хв. він не керував транспортним засобом Ford Kuga, державний номер НОМЕР_1 у м.Бобринець та не був зупинений працівниками поліції, а лише сидів у авто, яке стояло без руху на узбіччі. Того вечора, близько 18:10 год. він разом зі своїм знайомим ОСОБА_2 , який керував автомобілем, приїхали у місто Бобринець та зупинились на узбіччі дороги і ОСОБА_2 пішов у магазин придбати цигарки, після чого під`їхали працівники поліції та почали задавати питання ОСОБА_1 , який перебував в автомобілі, щодо гучності увімкненої у авто музики, тощо.

На зазначене суд першої інстанції взагалі не звернув увагу, відмовив у задоволенні усного клопотання про виклик свідка ОСОБА_2 та не зазначив про це у постанові, натомість, зазначив як встановлені на підставі доказів відомості, які спростовуються матеріалами справи.

По-перше, згідно протоколу, подія (керування ОСОБА_1 транспортним засобом Ford Kuga, державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння і зупинка працівниками поліції) мала місце 14.10.2023 року о 18 год. 15 хв. у м.Бобринець по вулиці Каштановій, тоді як згідно Постанови, суд вказує встановленим, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Kuga, державний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння 14.10.2023 року о 18 год.20 хв. на польовій дорозі м.Бобринець.

По-друге, посадовою особою, якою складено Протокол та в подальшому судом не було враховано, що під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу, що не вбачається із матеріалів справи.

Відеозаписами події не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Ford Kuga, державний номер НОМЕР_2 , та його зупинку працівниками поліції 14.10.2023 року о 18 год. 20 хв. на польовій дорозі м.Бобринець, оскільки з відеозаписів чітко вбачається, що 14.10.23 о 18:15 год. авто патрульних поліцейських рухається по асфальтованій вулиці у населеному пункті та здійснивши поворот ліворуч, проїжджає повз авто Ford Kuga, державний номер НОМЕР_1 , яке стоїть праворуч на узбіччі без руху. З чого слідує, що матеріали справи не містять доказів на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Ford Kuga, державний номер НОМЕР_1 , та його зупинку 14.10.2023 року о 18 год. 20 хв. на польовій дорозі м.Бобринець.

По-третє, з урахуванням того, що ОСОБА_1 14.10.2023 року о 18 год. 20 хв. не керував транспортним засобом та не був зупинений працівниками поліції під час керування автомобілем на польовій дорозі м.Бобринець, відповідно були відсутні підстави для проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння. Враховуючи зазначене, дії останнього не можна вважати порушенням підпункту «а» п.2.9 Правил дорожнього руху України.

На безпідставні вимоги поліцейського, ОСОБА_1 14.10.2023 року о 18 год. 20 хв. погодився та пройшов огляд на стан сп`яніння, при цьому, зробив це не будучи ознайомленим із правами визначеними ст.268 КУпАП, зокрема правом на юридичну допомогу під час провадження у справі про адміністративне правопорушення та на відмову від проходження такого огляду, у зв`язку з тим, що він не керував транспортним засобом.

Отже, в матеріалах справи відсутній відеодоказ, на підтвердження того, що обвинувачений керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції.

Свідки, які б могли підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинку працівниками поліції, також відсутні, що вбачається із Протоколу.

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, матеріали справи не містять.

З урахуванням наведеного захисник вважає, що постанова судді районного суду від 21.11.2023 про визнання ОСОБА_1 винним у порушенні підпункту «а» п.2.9 ПДР України та скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Чуприну С.П., які підтримали апеляційні вимоги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитавши за клопотанням апелянта свідка ОСОБА_2 , апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановлених обставин, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у повному обсязі не дотримався, через що постанова суду підлягає скасуванню, виходячи з такого.

Як убачається з оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 14.10.2023 року о 18 год. 20 хв. на польовій дорозі м. Бобринець керував транспортним засобом Ford Kuga, державний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, який складає 1,23‰ алкоголю в крові, чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху.

Проте, у відповідності до протоколу серії ААД № 545850 від 14.10.2023, ОСОБА_1 поставлено у провину те, що він 14.10.2023 о 18 год. 15 хв. в м. Бобринець по вул. Каштановій керував транспортним засобом Ford Kuga, д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, встановлені районним судом обставини не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки час та зокрема місце вчинення адміністративного правопорушення інкриміноване ОСОБА_1 , суттєво відрізняється від даних зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та відеозапису наявному у матеріалах справи.

Крім того, з постанови районного суду убачається, що у даній справі, в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП визнав, від надання пояснень відмовився.

Більш того, як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, районний суд врахував визнання вини ОСОБА_3 . Тобто, суд у постанові послався на пояснення особи, яка не є стороною по даній справі, що є неприпустимим.

За вказаних обставин постанова районного суду не може вважатись законною та обґрунтованою, оскільки не ґрунтується на всебічно та об`єктивно з`ясуваних обставинах справи, а тому підлягає безумовному скасуванню.

Відповідно до вимог ч.ч. 7, 8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову та прийняти нову.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, врахувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним судом встановлено, що 14.10.2023 року о 18 год. 15 хв. у м. Бобринець по вул. Каштановій водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Kuga, д.н.з НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніня зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера Драгер. Результат 1,23‰. Тест № 3668, чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не зважаючи на апеляційні доводи щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, його винуватість підтверджується що підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 545850 від 14.10.2023, з якого убачається, що саме 14.10.2023, о 18 год. 15 хв., в м. Бобринень по вул. Каштановій, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 , (а.с. 1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та чеком результатом DRAGER Alcotest 6810 № 3668, які підтверджують тестування ОСОБА_1 , проведеного о 18 год. 17 хв. 14.10.2023 з результатом 1,23 ‰ (а.с. 3,4)

- відеозаписами, які міститься на цифровому носії інформації DVD-R диск, файл 1 -0181620_0008; файл 2 IMG_3840, доданими до протоколу в порядку ч. 2 ст.266 КУпАП.

Вказані докази є належними і допустимими та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні.

Суд критично відносить до доводів апеляційної скарги з приводу того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки це повністю спростовується наявними відеозаписом, на якому зафіксовано, що автомобіль Ford Kuga, д.н.з НОМЕР_1 білого кольору рухається на зустріч патрульного автомобіля поліції. Одразу після роз`їзду вказаних автомобілів, патрульний автомобіль поліції здійснює розворот за автомобілем Ford Kuga, та зупиняє його за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору. Одразу після зупинки транспортного засобу, з місця сидіння водія виходить водій який, у подальшому було встановлено є ОСОБА_1 . Окрім цього, з відеозапису убачається, що підставою зупинки транспортного засобу слугувало те, що у ньому гучно лунала музика.

Під час розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував факту керування ним даним транспортним засобом. Про керування будь якою іншою особою даним автомобілем, працівникам поліції не зазначав.

Тому, апеляційний суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_2 з приводу того, що саме він у зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, місце та час керував транспортним засобом Ford Kuga, д.н.з НОМЕР_1 .

Будь яких інших переконливих доводів щодо невинуватості ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не наведено та під час апеляційного розгляду не вставлено.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Однак, ОСОБА_1 вказані вимоги Правил дорожнього руху було порушено, оскільки останній керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, виходячи із вище наведених та досліджених судом доказів, апеляційний суд приходить до висновку, що посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, було дотримано процедуру проведення огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння, що передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що становить підвищену суспільну небезпеку, адже потенційно створювало загрозу життю, здоров`ю та майну, як порушника, так і інших осіб, оточуючим об`єктам державного або приватного майна.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс» проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).

Відповідно до копії посвідчення водія, ОСОБА_1 видавалось посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії В, серії НОМЕР_3 (а.с. 6).

При накладенні стягнення відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, та вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Виходячи з наведеного, оскільки постанова районного суду скасовується з винесенням апеляційним судом нової постанови, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Чуприни Сергія Павловича задовольнити частково.

Постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21 листопада 2023 року, стосовно ОСОБА_1 скасувати.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко