ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2024 Справа №607/621/24 Провадження №3/607/309/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащук П.Я., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючої,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №541410 від 04.01.2024, ОСОБА_1 28.12.2023 близько 17 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , вчинила стосовно свого чоловіка ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювалася в його сторону нецензурними словами. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

У судове засідання особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилася з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялася належним чином.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №541410 від 04.01.2024, у матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, наявні: рапорт працівника поліції від 28.12.2023; письмові пояснення ОСОБА_1 від 28.12.2023, у яких вона повідомляє про вчинення її чоловіком ОСОБА_2 стосовно неї домашнього насильства; письмові пояснення ОСОБА_2 від 04.01.2024, у яких зазначено про виникнення між ними конфлікту та взаємні образи.

Проте, в наданих суду матеріалах немає прямих доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Суд бере до уваги відсутність свідків вчинення правопорушення. Окрім того, як вбачається із рапорта поліцейського, саме ОСОБА_1 викликала поліцію з приводу спричиненого її чоловіком конфлікту.

З цих підстав, суд не приймає до уваги протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 , оскільки фабула адміністративного правопорушення, викладена в самому протоколі, не відображає дійсних обставин, здобутих під час розгляду справи в суді, а інших доказів, які б підтверджували вину правопорушника суду не надано.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

З огляду на викладене, в діях ОСОБА_1 суддя не вбачає наявності події та складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, слід закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

Керуючись ст.ст. 8, 33, 173-2, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ч. 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Cуддя П. Я. Стельмащук