ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1964/23 Номер провадження 33/814/261/24Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є. В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., при секретарі Чемерис А.К., за участі ОСОБА_1 , адвоката Тимошенко Д.В., адвоката Остапенко І.О.,розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Остапенко Ірини Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 13 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 173-2 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 13 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 24 липня 2023 року близько 19 год. 40 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , здійснив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: висловлював на її адресу словесні образи та погрози, чим могла бути заподіяна шкода її психологічному здоров`ю.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 статті 173-2 КУпАП, та піддано стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі 170 гривень.

Постанову в апеляційному порядку оскаржує адвокат Остапенко І.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що матеріали справи не містять доказів його вини у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно із диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Прозапобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 948119 від 24 липня 2023 року; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24 липня 2023 року та письмовими поясненнями ОСОБА_2 , письмовими поясненнями ОСОБА_3 , Формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, щодо постраждалої особи ОСОБА_2 з боку кривдника ОСОБА_1 , складеною 24 липня 2023 року поліцейським ст. інспектором СПДН Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Алексєєвим Є.О., відповідно до якої визначено високий рівень небезпеки вчинення домашнього насильства; терміновим заборонним приписом стосовно кривдника ОСОБА_1 , складеним інспектором СПДН Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенантом поліції Гавриленком О.А.

Вказані докази свідчать про те, що ОСОБА_1 допустив вчинення відносно ОСОБА_2 психологічне насильство, яке виявилось у словесних образах та, погрозах, яка викликали у постраждалої особи емоційну невпевненість, та завдали шкоди психічному здоров`ю особи, що, зокрема, підтверджується медичної карткою амбулаторного хворого, в якому внесено запис від 03 серпня 2023 року про звернення ОСОБА_2 до лікаря зі скаргами на психологічний стан після спілкування із колишнім чоловіком, за результатами чого їй було поставлено діагноз тривожно депресивний синдром ситуаційно обумовлений.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що обставини домашнього насильства, описані у протоколі про адміністративне правопорушення дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, суд всебічно, повно та об`єктивно розглянув зазначену справу, правильно встановив фактичні обставини, дослідив та оцінив наявні у справі докази та ухвалив законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

Підстави для скасування або зміни постанови місцевого суду, що є законною та обґрунтованою відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Остапенко Ірини Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 13 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Ю. В. Дряниця