22.02.2024 227/401/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м.Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Любчик В.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Відділу поліції №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №367841 від 27.01.2024 року вбачається, що 27.01.2024 року о 09.40 год. гр. ОСОБА_1 в м. Добропілля біля буд. №13 по вул. Луганського, здійснювала торгівлю цигарками «Маршал» за ціною 50,00 грн. за пачку, чим порушила п. 11 ч. 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 156 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та її представник адвокат Кириченко О.О. не з`явились, але від останнього на адресу суду надійшла письмова правова позиція, в якій також просив розглянути справу без його участі та без участі ОСОБА_1 , також просив провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Вказана правова позиція обґрунтована тим, що сторона захисту вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, а інформація, яка в нього вноситься в обов`язковому порядку повинна ґрунтуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото- та відео- фіксації, поясненнях свідків, тощо. Адвокат вважає, що протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому некоректно зазначена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, (суть адміністративного правопорушення, викладена в протоколі не відповідає диспозиції відповідної норми КУпАП), а саме: в протоколі не зазначено, що ОСОБА_1 здійснювала торгівлю цигарками саме без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку. Крім того, поліцейський, який складав протокол некоректно зазначив в ньому норму чинного законодавства України (норму матеріального права), яку на переконання сторони обвинувачення, ніби то, порушила ОСОБА_1 оскільки ст. 15-3 ЗУ «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (в редакції Законів № 1019-IX від 02.12.2020, № 1978-IX від 16.12.2021) взагалі не містить в своїх положеннях п.11 ч.1, та, відповідно не встановлює жодних правил поведінки суб`єктами вказаного законодавчого акту та не визначає жодних імперативних заборон. Звісно, якщо саме цей законодавчий акт мав на увазі поліцейський, спотворивши його назву в протоколі про адміністративне правопорушення. ОСОБА_2 зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відомості про свідків адміністративного правопорушення, яке, ніби то вчинила ОСОБА_1 та про понятих, за участі яких вчинялись відповідні процесуальні дії особистий огляд та огляд речей ОСОБА_1 , крім того в протоколі зазначено, що особистий огляд та вилучення будь-яких речей для тимчасового зберігання у ОСОБА_1 за наведених вище обставин не проводився. Не на користь сторони обвинувачення свідчить також хронологія, вилучення поліцейськими цигарок у обвинуваченої ОСОБА_1 та «покупця» ОСОБА_3 , яка зазначена поліцейськими у відповідних протоколах огляду місця подій від 27.01.2024 року, доданих до протоколу. Так, з аналізу зазначених вище письмових доказів вбачається, що о 9 год. 40 хв. поліцейський Андрейко, ніби то, вилучив цигарки на розкладці у обвинуваченої ОСОБА_1 , а о 10 год. 05 хв. той таки поліцейський оглядає в присутності понятих цигарки без марок акцизного збору у «покупця» ОСОБА_3 , з пояснень якого поліцейському стало відомо про вчинення «дівчиною в синій курточці» адміністративного правопорушення продажі «покупцю» цигарок без марок акцизного збору. Тому виникає обґрунтований сумнів щодо належності зазначених вище письмових доказів, в їх сукупності, та узгодженні наведених в них подій з подіями, які знайшли своє відображення в протоколі про адміністративне правопорушення, що розглядається. У зв`язку з чим адвокат Кириченко О.О. вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №367841 від 27.01.2024 року, а також долучені до нього протоколи огляду місця подій від 27.01.2024 року і пояснення «покупця» ОСОБА_3 не є і бути не можуть належними і допустимими доказами провини ОСОБА_1 у вчиненні останньою адміністративного проступку за ч. 1 ст. 156 КУпАП. Крім того ОСОБА_2 вважає, що фотознімки, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення не можуть бути належними і допустимими доказами, оскільки вони були зроблені в порушення наказу МВС України від 18.12.2018 року за № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999). Тому матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, якими зафіксовано сам факт торгівлі ОСОБА_1 за наведених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин - роздрібної чи оптової. Адвокат вважає, що сама по собі наявність цигарок чи інших тютюнових виробів в певній місцевості, без підтвердження факту їх продажу (реалізації) певною особою, не є достатнім доказом на підтвердження торгівлі ними. Враховуючи, що в матеріалах адміністративної справи, на думку адвоката, відсутні належні та допустимі докази, які могли б свідчити про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, ОСОБА_2 вважає, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, письмову правову позицію адвоката Кириченка О.О., приходжу до висновку, що вказане провадження підлягає закриттю виходячи з такого.

Відповідно до статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу порушника, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення порушника, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Аналіз статті 256 КУпАП свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в протоколі трьох складників: фактичних обставин; правової кваліфікації; формулювання порушення.

При цьому під формулюванням порушення (суть) розуміється короткий виклад тексту диспозиції правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула звинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого діяння, а юридичне формулювання (формула та формулювання) - це правова модель діяння, вказівка на правові норми, порушення яких інкримінується особі.

Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що протокол, який складено відповідальною особою, повинен містити відомості про обставини, що характеризують суть адміністративного правопорушення у відповідності до диспозиції інкримінованої статті із визначенням: суб`єкта, суб`єктивної сторони, об`єкта, об`єктивної сторони, оскільки протокол за своєю суттю та призначенням, крім доказового значення, представляє собою обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення (проступку) в межах якого суд здійснює розгляд справи.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2000, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії» зазначено, що «обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «b» ч.3 ст.6 Конвенції…».

Таким чином, особа, якій висунуте звинувачення, повинна бути детально поінформована про його причину, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення останнього, а також про його характер, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів.

Юридичну визначеність необхідно розуміти через такі її складові, як-то: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права. Кожна особа відповідно до конкретних обставин має орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних правових наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права.

Уточнювати, відредактовувати протокол з цього питання Суд змоги не має, адже ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №367841 від 23.01.2024 року, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Частина 1 ст. 156 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

В протоколі зазначено склад адміністративного правопорушення як «27.01.2024 року о 09.40 год. гр. ОСОБА_1 в м. Добропілля біля буд. №13 по вул. Луганського, здійснювала торгівлю цигарками «Маршал» за ціною 50,00 грн. за пачку, чим порушила п. 11 ч. 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП».

Але у зазначеному протоколі не зазначено, чи були вказані тютюнові товари без марок акцизного податку, відомості про це в протоколі про адміністративне правопорушення фактично відсутні.

Крім того ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» в редакції, яка була чинна на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, не містила п. 11.

Вказане свідчить, що суть описаного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 є незрозумілою і не дає суду розуміння в чому ж саме обвинувачують її.

Суд зазначає, що за для можливості притягнення винної особи до адміністративної відповідальності за інкриміноване правопорушення суд повинен чітко розуміти в чому обвинувачують особу. Відсутність чіткого, конкретизованого обвинувачення унеможливлює притягнення особи до відповідальності, оскільки суд перевіряє факти, які підлягають оцінці лише в межах обвинувачення.

Крім того, в протоколі також відсутні будь-які дані щодо отримання ОСОБА_1 грошей від продажу сигарет, тобто виручки, яка відповідно до ч. 1 ст. 156 КУпАП повинна бути конфіскована, у разі визнання особи винною у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.

Також до протоколу про адміністративне правопорушення не додано пояснень свідків, які б могли бачити та засвідчити факт продажу ОСОБА_1 тютюнових виробів.

З письмових пояснень ОСОБА_3 від 27.01.2024 року не можливо встановити, яка саме особа здійснила йому продаж сигарет.

Тобто в судовому засіданні взагалі не можливо встановити, чи дійсно ОСОБА_1 здійснювала продаж тютюнових виробів, тобто факт купівлі (продажу) тютюнових виробів жодним чином не підтверджено, оскільки фіксації обставин вчинення правопорушення за допомогою відеозапису не здійснювалося.

Інші докази, які б підтверджували торгівлю ОСОБА_1 тютюновими виробами, відсутні.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд не вправі самостійно припускати факти, які підлягають доведенню оскільки в такому випадку вийде за межі обвинувачення та вдасться до припущень, що неприпустимо враховувати при доведеності вини особи з огляду на гарантування кожному обвинуваченому можливості засудження виключно при доведеності вини поза розумним сумнівом.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в матеріалах справи маються вагомі розбіжності, а у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад та подія адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 156, 221, 247 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 156 КУпАП провадженням закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Любчик