ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/622/24 Справа № 208/9415/23 Суддя у 1-й інстанції - Ізотов В. М. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., ознайомившись з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційною скаргою захисника Доронкіна Ігора Ігоровича на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 листопада 2023 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований

за адресою:

АДРЕСА_1

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

за участю:

захисника Доронкіна І. І.

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 30 вересня 2023 р. приблизно о 23:47 год. особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у м. Кам`янське по просп. Т. Шевченка, 51 керував автомобілем марки «BMW 560X» номерний знак « НОМЕР_1 », з явними ознаками алкогольного сп`яніння сильним запахом алкоголю з порожнини рота, почервонінням очей та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обгрунтування доводів клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження зазначає, що ОСОБА_1 про дату та час судового розгляду належним чином повідомлений не був, судовий розгляд проведено без його участі. Зазначає, що договір про надання правової допомоги з підзахисним укладено 08 січня 2024 року, після чого за допомогою системи Електронний суд захисник дізнався, про тре що адміністративна справа стосовно ОСОБА_1 розглянута 27 листопада 2023 року, у зв`язку з чим одразу звернувся до апеляційного суду зі скаргою. Вказані причини просить визнати поважними та поновити строк апеляційного оскарження.

Позиції учасників апеляційного процесу.

Захисник просив поновити строк апеляційного оскарження та викладені в клопотанні обставини визнати поважними. Вважав за можливим здійснювати судовий розгляд без його підзахисного, який належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату і місце апеляційного провадження повідомлений належним, про про причини неявки в судове засідання не повідомив, заяв про відкладення судового засідання не подавав, захисник під час апеляційного розгляду вважав за можливе проводити судовий розгляд без участі його підзахисного, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведений без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП.

Неявка в судове засідання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Мотиви апеляційного суду.

Розглядаючи доводи клопотання про поновлення строків апеляційного оскарження приходжу до висновку про відсутність поважних причин для його поновлення.

З наданих матеріалів видно, що судовий розгляд проведено без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Про дату та час судового розгляду ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, про що свідчить довідки про доставку смс-повідомлення на контактний номер зазначений ОСОБА_1 в письмових поясненнях (а. с. 5, 17, 23). Крім того, з наданих матеріалів видно, що ОСОБА_1 зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№490344, правами та обов`язками, датою і часом судового розгляду ознайомлений, про що свідчить його власноручний підпис у протоколі (а. с. 1). З зазначеного слідує, що останньому було достеменно відомо, що стосовно нього складено адміністративний матеріали, який буде призначений до розгляду в Заводському районному суді м. Дніпродзержинська на 12-00 годину 02 листопада 2023 року.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що судом першої інстанції ОСОБА_1 завчасно в порядку передбаченому законом неодноразово викликався до суду шляхом направлення смс-повідомлень на вказаний ним номер та судовими повістками про виклик за місцем проживання (а. с. 11, 16, 17, 19, 20, 22, 23). Будучи належним чином повідомленим про місце, дату та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності до суду першої інстанції не з`являвся, про поважні причини неявки не повідомляв, правничою допомогою захисника скористався лише після примусового виконання судового рішення.

В суді апеляційної інстанції захисник зазначив, що ОСОБА_1 про місце, дату та час повідомлений належним чином. Враховуючи зазначене, апеляційний суд зауважує на тому, що ОСОБА_1 повідомлений шляхом направлення смс-повідомлення на мобільний номер, за яким здійснювались виклики і судом першої інстанції. З огляду на викладене, доводи захисту щодо необізнаності останнього про здійснення судового розгляду в суді першої інстанції є неприйнятними.

Доводи захисника щодо необізнаності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про судові засідання суду першої інстанції на які останній неодноразово належним чином викликався, суд апеляційної інстанції не може визнати обґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 під час складання адміністративного протоколу було роз`яснено права та обов`язки, порядок та строк його оскарження.

З наданих матеріалів видно, що ОСОБА_1 звернувся за отриманням правничої допомоги 08 січня 2024 року, тобто через значний проміжок часу після постановлення оскаржуваного судового рішення, яке вже було звернено до примусового виконання (а. с. 35, 40).

Суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що сам факт звернення за правничою допомогою, через значний проміжок часу після винесення оскарженого рішення, без обґрунтування неможливості звернення до суду саме особою, яка притягується до адміністративної відповідальності у встановлені строки не може безумовно вважатися поважною причиною для поновлення цих строків.

При зверненні до суду не доведено той факт, що ОСОБА_1 не міг своєчасно дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом визначеного законом строку. В той же час, триваюча пасивна поведінка особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог закону визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, або зволікання з укладанням договору про надання правничої допомоги не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії» та «Девеер проти Бельгії» Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 будучи обізнаним про здійснення судового розгляду адміністративного матеріалу стосовно нього, почав вживати заходи для апеляційного оскарження через значний проміжок часу за відсутності об`єктивних причин, які б унеможливлювали своєчасне подання апеляційної скарги.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує судова практика Європейського суду з прав людини.

З огляду на те, що клопотання захисника, так і інші матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей про наявність поважних об`єктивних причин пропуску строку апеляційне оскарження постанови суду, враховуючи положення ч. 2 ст. 294 КУпАП, вважаю за необхідне клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 листопада 2023 року залишити без задоволення, а апеляційну скаргу - повернути особі, яка ії подала.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Доронкіна Ігора Ігоровича про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 листопада 2023 року залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника Доронкіна Ігора Ігоровича на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 листопада 2023 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун