Березівський районний суд Одеської області
15.04.2024
Справа № 494/456/24
Провадження № 3/494/240/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2024 р. м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

11.03.2024 року до Березівського районного суду Одеської області від Березівського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказана справа надійшла в провадження судді Римар І.А. та призначена до судового розгляду на 25.03.2024 року.

Згідно протоколу серії ААД №470790 про адміністративне правопорушення від 06.03.2024 року вбачається, що 06.03.2024 року о 10:48 год. в с. Новоселівка по вул. Нова, 53 Березівського району Одеської області, керував автомобілем RENAULT KANGOO д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки ТЗ із застосуванням «Drager Alcotest 6810», результат 0.25 проміле, з результатом згоден, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 13.05.2024 року.

В судовому засіданні 25.03.2024 року ОСОБА_1 винним себе не визнав та зазначив, що прилад, за допомогою якого поліцейські проводили огляд стан алкогольного сп`яніння, був не справний та одразу не роздруковував покази, підписував протокол та пояснення під примусом поліцейських, які йому не роз`яснили процедуру освідування, просив повторно продути Драгер або проїхати до медичного закладу на медичний огляд для здачі крові, однак поліцейські йому відмовили та вказали, що автомобіль буде забраний на штраф майданчик.

Постановою суду від 25.03.2024 року витребувано з Березівського РВП ГУНП в Одеській області технічну характеристику на прилад Драгер, яка надійшла до суду, також здійснено виклик поліцейського, який складав протокол, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який відбирав пояснення в особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні 15.04.2024 року ОСОБА_1 повторно вказав, що винним себе так і не визнає з підстав зазначених вище.

Викликані в судове засідання 15.04.2024 року поліцейські ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені були належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили.

Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами та за відсутності поліцейських, які складали вищевказані матеріали.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, переглянувши у тому числі відеозапис, суд доходить до наступного висновку:

Статтею 245 КУпАП передбачено: «Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.».

Згідно ст. 254 КУпАП «Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності…».

Відповідно до ст. 280 КУпАП «Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи».

Як встановлено вище та підтверджено матеріалами справи, відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол, яким передбачено правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 статті 251 КУпАП передбачено: «Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу».

Оскільки, ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення - не визнає, а тому вказані обставини у протоколі є недоведеними та підлягають встановленню (доказуванню) під час розгляду справи.

Водночас, суд враховує, що навіть у разі наявності підпису водія у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом його вини. Вказане підтверджується практикою ВС, а саме Постановою ВС/КАС № 757/2757/16-а від 22.07.2019 року.

Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України: «Кожен має право на справедливий … розгляд його справи …».

Відповідно до позиції Європейського суду з права людини /справа «Надточій проти України» ( заява №7460/03)/ Уряд України визнає карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Оскільки справа за своєю суттю є кримінальною, то адміністративні правопорушення підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно з п.а ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.50р. кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд поєднуються з положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (№475/97-ВР) та є частиною національного законодавства.

Статтею 252 КУпАП передбачено: «Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю».

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що працівниками поліції складено адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 , за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушено п.2.9 Правил дорожнього руху України.

Згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підставою складання протоколу стали покази роздруківки алкотестеру Драгер 6820, який показав результат 0,25 проміль.

Разом з цим, як вбачається з супровідного листа Березівського РВП , на адресу суду надіслано додаток на 5 арк та ДВД диск. Окрім цього, згідно опису документів вбачається, що до справи долучені ( 1. Протокол про адміністративне правопорушення, 2.роздруківка алкотесту №27, 3.пояснення ОСОБА_1 , 4.розписка ОСОБА_4 , 5.копія посвідчення водія ОСОБА_1 , 6.ДВД диск з відеозаписом).

Порядок проходження огляду особами, які керують транспортними засобами, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, встановлюється вимогами ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкції).

Згідно до п.10 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак, в матеріалах справи взагалі відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток №2 до Інстукції). Поліцейські на виклик до суду не з`явились та не надали пояснень щодо відсутності акту відповідно до додатку №2, при цьому у судовому засіданні ОСОБА_1 ставив під сумнів використання даного приладу, вказане також підтверджується з доданого відеозапису.

Отже, порушення поліцейським Інструкцій, в тому числі оформлення використання алкотестеру Драгер без відповідного акту із занесенням до нього результатів (додаток №2 до Інструкції) - тягне за собою визнання недійсними результату огляду та порушення порядку складення протоколу.

Зважаючи на те, що під час огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння був застосований прилад «Drager Alkotester 6820», однак огляд поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів був проведений з порушенням процедури проведення такого огляду, зокрема без складання акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, форма якого затверджена як додаток №2 до Інструкції, то результати такого огляду є недійсними.

З досліджених судом доказів встановлено обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, у зв`язку із не доведенням та відсутністю доказів фактичних обставин вчинення ним правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення.

Більш того, суд вважає зазначити, що відповідно до п.7 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» межі допустимої абсолютної похибки (в інтервалі діапазону вимірювання від 0 до 0,4 ‰ - +,- 0,04 проміле); відносної (в діапазоні вимірювання понад 0,4 ‰) ± 10 %.

Таким чином, при виявлені в організмі у водія навіть 0,25 проміль за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» алкоголю із врахуванням можливої похибки виміру приладу, - є допустимою під час застосування зазначеного технічного засобу.

З відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що у ОСОБА_1 були сумніви щодо вказаного результату та останній разом зі свідком, який наполегливо просив пройти повторний продув, поліцейським було фактично відмовлено.

Суд також вважає зазначити, що поліцейські повинні чітко роз`яснювати процедуру освідування на стан алкогольного сп`яніння, особливо у разі незначного перевищення, з урахуванням можливої похибки виміру «Drager Alcotest 6820».

Проте, навіть не зважаючи на роздруківку Драгера 6820, яка показала 0,25 проміль, без складання відповідного акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, форма якого затверджена як додаток №2 до Інструкції та відсутність поліцейських під час судового засідання для надання пояснень щодо вищевказаного, суд, враховуючи вимоги статті 62 Конституції України, вважає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та те, що ОСОБА_1 не погоджується із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, до протоколу не додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, суд доходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена допустимими та достовірними доказами.

За таких обставин, суд вважає закрити провадження саме на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП, оскільки зважаючи на те, що ОСОБА_1 свою вину не визнав, суд доходить висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КупАП.

Керуючись статтями 40-1, частиною першою статті 130, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Справу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП - закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 19.04.2024 року.

Суддя І.А. Рима