Справа №461/793/24
Провадження №3/461/439/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2024 року м. Львів.

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., при секретарі судового засідання Штогрині В.-Н.Л., за участю представника митниці Лубоцького Б.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської митниці, про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина РЕСПУБЛІКА БІЛОРУСЬ, місце народження - РЕСПУБЛІКА БІЛОРУСЬ, місце роботи - ВІЙСЬКОВОСЛУЖБУВЕЦЬ ЗСУ НОМЕР_1 , посада або рід занять НАВІДНИК, місце проживання АДРЕСА_1 паспорт НОМЕР_2 від 16.03.2012 виданий МІНІСТЕРСТВО ЗАКОРДОННИХ СПРАВ РЕСПУБЛІКИ БІЛОРУСЬ,

за ч. 6 ст.470 Митного кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про порушення митних правил №0012/20900/24 04.01.2024 о 24 год. 18 хв., в зону митного контролю митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці, смугою руху «червоний коридор» в напрямку «виїзд з України», прибув транспортний засіб марки «NISSAN X-TRAIL», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , яким громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_1 , слідував в Республіку Польща з України в якості водія.

Під час проходження митного контролю та митного оформлення зазначеного вище транспортного засобу, після проведення перевірки у відповідності до інформації електронної бази ЄАІС «Перетин кордону транспортним засобом» та спрацювання «АСУР» АСМО «Інспектор» з`ясовано, що громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_1 , 16.08.2023 17:34:13 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , VIN- НОМЕР_4 через пункт пропуску "Рава-Руська" митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці по смузі руху «червоний коридор» в митному режимі «Транзит». На момент перетину кордону 04.01.2024 року ОСОБА_1 у відповідності до ст. 460 МК України жодних документів не було надано. Станом на 04.01.2024 року вказаний автомобіль за межі митної території не вивозився та у інший митний режим не поміщений. Таким чином, ОСОБА_1 перевищив більше ніж на тридцять діб строк доставки транспортного засобу особистого користування до митного органу призначення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що ввіз на митну територію України вказаний транспортний засіб в якості гуманітарної допомоги, який передано на потреби військової частини НОМЕР_5 .

Представник Львівської митниці в судовому засідання зазначив, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України.

Заслухавши представника Львівської митниці, позицію ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч. 1 ст. 486 МК України).

Відповідно до ст.458 України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи iншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна вiдповiдальність.

Частиною 6 ст. 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що громадянам дозволяється поміщувати у митний режим транзиту транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

Відповідно до глави 55 р. ХІІ МК України, поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов`язання, застосування заходів гарантування тощо).

Пунктом 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, встановлено, що термін «товар» вживається в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Таким чином «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», оскільки є рухомою річчю.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 МК України (ст. 90 та 93 МК України).

У відповідності до ст. 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці п`ять діб.

Частиною 2 ст. 95 МК України встановлено, що до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України.

Статтею 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі ч.6 ст. 470 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

Як вбачається з матеріалів справи, громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_1 , 16.08.2023 17:34:13 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , VIN- НОМЕР_4 через пункт пропуску "Рава-Руська" митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці по смузі руху «червоний коридор» в митному режимі «Транзит».

Відповідно до копії декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, наданої ОСОБА_1 , транспортний засіб марки NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , VIN- НОМЕР_4 визнається гуманітарною допомогою.

Про те, що автомобіль марки NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , VIN- НОМЕР_4 , був ввезений в якості гуманітарної допомоги та переданий для забезпечення виконання бойових завдань військовій частині НОМЕР_5 свідчить звернення командира вказаної військової частини начальнику Львівської митниці.

Окрім того, вказані обставини не заперечувалися представником Львівської митниці.

Указом Президента України Зеленського В.О. №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією з боку Російської Федерації, на території України введено воєнний стан, дію якого продовжено.

Листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 на підставі ст.ст.14. 14-1 Закону України «Про торгово промислові палати в Україні», Статуту Торгово промислової палати України, Торгово промислова палата засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до УказуПрезидента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Враховуючи це, ТПП України підтвердила, що воєнний стан на території України з 24.02.2022 до його офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язкам, виконання яких/якого настало згідно умов договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/якого стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Таким чином, аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд дійшов висновку, що у даному випадку не вбачається вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, оскільки викладені вище обставини свідчать, що причини пропуску строку є суттєвими та поважними.

Положеннями п.3 ч.1 ст.8 МК України визначено, що державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції».

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Оцінюючи докази у справі, враховую те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи мiсцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанi дiяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст.527 МК України, у справі про порушення митних правил митний орган або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: про проведення додаткової перевірки; про накладення адміністративного стягнення; про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України, а тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 458,459,461,470,486,527,528МК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_3 за ч.6 ст.470 Митного кодексу України - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя В.Є. Радченко