Справа № 526/413/24
Провадження № 3/526/452/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2024 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судових засідань Павленко Т.І.

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №1 Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, одружений, пенсіонер,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

30 січня 2024 року близько 12 год. 10 хв. у АДРЕСА_2 ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

ОСОБА_1 пояснив суду, що 30 січня 2024 року прибув на пошту в м. Гадяч для отримання лампочок, однак таких як йому потрібно великих не було, давали маленькі, на що він змушений був погодитися. Його сусід ОСОБА_3 пропустив його в черзі. Під час спілкування з оператором «Укрпошти» він помітив, що в нього немає паперового пенсійного посвідчення та показав його у Дії, але номер не співпадав. Працівник пошти стала просити паперовий аналог, а він лампочки, сказавши, що передзвонить з дому і повідомить номер посвідчення. Йому відмовили, на що він підвищив голос і сказав на працівника пошти, що вона «коза», «тупа» і «тупорила», попросив запросити начальника, але вона викликала поліцію. Себе винним не визнає, нецензурною лайкою він не висловлювався, всі слова є літературними, ніякого порядку він не порушував, а вимагав захисту своїх прав.

Потерпіла ОСОБА_2 показала суду, що працює оператором пошти, того дня вела прийом громадян, ОСОБА_1 пред`явив паспорт і код, паперового пенсійного посвідчення в нього не було, тож показав пенсійне посвідчення в Дії. Для її роботи потрібно було зчитати штрих код, але ОСОБА_1 як відкрити штрих код не знав і вимагав видати йому лампочки. Вона неодноразово йому пояснювала необхідність відкрити весь додаток, але він не слухав, став кричати, плювався, обзивав її наркоманкою, висловлювався в її адресу образливими словами та нецензурною лайкою, тряс решітку, на зауваження не реагував, внаслідок чого вона та її співробітниця не могли вести належний прийом відвідувачів, тому вона викликала працівників поліції. Згодом йому допомогла інша жінка відкрити додаток Дія, після чого після зчитування штрих коду йому видали лампочки. Дії ОСОБА_1 тривали приблизно 30 хв.

Свідок ОСОБА_4 показала суду, що 30 січня 2024 року була на роботі, ОСОБА_1 прийшов отримувати лампочки, але у нього не було паперового пенсійного посвідчення, у Дії не міг показати все пенсійне посвідчення, бо не умів користуватися даним додатком. ОСОБА_1 став висловлюватися нецензурною лайкою, хлопав по бар`єру, тряс решітку, ображав співробітників. Він перервав роботу всього закладу, бо за його криком було не чути клієнтів. Приїхала поліція, якась жінка допомогла йому відкрити додаток, тоді йому видали лампочки.

Свідок ОСОБА_3 , показав суду, що 30 січня 2024 року на пошті платив за комунальні послуги, побачив сусіда ОСОБА_1 і пропустив його в черзі, бо підходила вже обідня перерва, а він хотів отримати лампочки. Була суперечка за пенсійне посвідчення, але він не дослухався до сварки, був зайнятий своїми справами.

Поліцейський СРПП ВП № 1 ОСОБА_5 , показав суду, що по прибуттю за викликом на пошту бачив, як ОСОБА_1 кричав в сторону ОСОБА_2 , виражався образливими словами та нецензурною лайкою, голосно кричав хвилин 20. Після збору матеріалу, він прийшов до висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення та на ОСОБА_1 склав протокол за ст. 173 КУпАП, відповідно роз`яснивши його права.

Свідок ОСОБА_6 показала суду, що того дня перебувала в приміщенні пошти, ОСОБА_1 вів себе неадекватно, ображав ОСОБА_2 непристойними та нецензурними словами, вона робила йому зауваження, проте він не реагував і продовжував висловлюватися в адресу ОСОБА_2 образливими словами. Вона відкрила йому в Дії розгорнутий вид пенсійного посвідчення, зрозумівши, що він не вміє користуватися додатком.

Крім пояснень, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173 КУпАП підтверджується сукупністю інших досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, рапорті оперативного чергового, письмових поясненнях очевидців даної події, відеозаписом вказаних подій та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

З переглянутому в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться в приміщенні пошти біля операційного вікна, при спілкуванні з поліцейським кричить, продовжує висловлював своє незадоволення, вказуючи, що в адресу ОСОБА_2 він говорив літературні слова, зокрема «тупорила». Поліцейський в свою чергу повідомив ОСОБА_1 про те, що ведеться відео фіксування, показав нагрудний жетон, провів збір матеріалів, повідомив про складання протоколу, роз`яснив ОСОБА_1 його права, зачитав протокол та вручив його копію. Після цього інший поліцейський повторно роз`яснив ОСОБА_1 його права.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Зібрані у справі докази та перевірені в ході судового розгляду обставини справи свідчать про те, що конфлікт виник через невміння ОСОБА_1 користуватися додатком Дія, відповідно працівник пошти, не маючи необхідних даних для перевірки особи пенсіонера, відмовила у видачі лампочок, що обурило ОСОБА_1 і він став висловлюватись в адресу ОСОБА_2 образливими та нецензурними словами, голосно кричав, що призвело до порушення громадського порядку в громадському місці та спокою громадян, оскільки вони не мали змоги отримати послуги пошти, вимушені були стати очевидцями сварки та образ з боку ОСОБА_1 .

Відповідно до диспозиції ст.173 КУпАП дрібним хуліганством є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст.173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання.

Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері, а також насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, які слідкують за порядком.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії, протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У правовому висновку Верховного Суду України, сформульованого в рішенні від 4 жовтня 2012 року (справа № 5-17кс12), дано юридичну характеристику складу злочину - хуліганство та пояснено відмінність його від злочинів, учинених на ґрунті особистих неприязних стосунків. У контексті даної справи у цьому висновку зазначено, що об`єктом посягання при хуліганстві є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, усталених правил поведінки в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного. В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Зміст та спрямованість цього діяння випливає з характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між учасниками конфлікту.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22 грудня 2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства від інших протиправних дій.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей. Особа, яка здійснила дрібне хуліганство, усвідомлює, що своїми протиправними діями вона посягає на громадський порядок у громадському місці.

Суб`єктивна сторона правопорушення також характеризується наявністю прямого умислу, а також обов`язкової ознаки хуліганства - мотиву явної неповаги до суспільства, тобто очевидна, демонстративна зневага винного до встановлених у суспільстві правил поведінки. Неповага до суспільства - це прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Неповага має бути явною. Це означає, що неповага до суспільства є очевидною, безсумнівною як для хулігана, так і для свідків його дій. Саме мотив є відмітною рисою хуліганства, яка відрізняється від інших правопорушень тим, що:1) вчиняється за явно несуттєвим приводом; 2) безпосередня причина конфлікту при хуліганстві у більшості випадків є внутрішньою, тобто в самому діючому суб`єкті і не викликана необхідністю ззовні (конкретною ситуацією);3) дії хулігана не завжди логічно обґрунтовані і обумовлені певними обставинами;4) спрямованість і предмет посягання хуліганських дій часто не визначені.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого вказаною статтею, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Зокрема, це нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері.

Фактичні обставини справи свідчать, що конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник спонтанно і був направлений саме на порушення громадського порядку і спокою тих громадян, які знаходились в приміщенні пошти.

Виходячи з матеріалів справи, тяжкості вчиненого правопорушення, відношення до скоєного, вважаю, що ОСОБА_1 слід піддати стягненню у вигляді штрафу, так як саме таке адміністративне стягнення буде необхідним і справедливим з метою запобігання вчинення правопорушень в подальшому.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 401, 173, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 51 грн.

Стягти з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605.60 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення та судовий збір вноситься особою, що притягнута до адміністративної відповідальності в установу банку України.

Штраф має бути сплачений особою, що притягнута до адміністративної відповідальності, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу 102 грн., а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Поовний текст постанови складено 12.04.2024.

Головуюча: Л. В. Максименко