Справа № 173/342/24
Провадження № 3/173/349/2024
ВЕРХНЬОДНІПРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 р. м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Бурхан С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Верхньодніпровську, матеріал, які надійшов від ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

РНОКПП відсутній в матеріалах справи;

місце проживання:

АДРЕСА_1 ;

місце роботи: м. Волноваха ГАЗ служба,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КпАП України

встановив:

12.01.2024 року о 17 годині 20 хвилин в Дніпропетровській області, Кам`янський район, с. Дідове, вул. Центральна, 20, водій залишив місце ДТП, до якого він причетний, чим порушив вимоги 2.10. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 122-4 КпАП України.

В судове засідання гр. ОСОБА_1 з`явився, заперечував свою причетність.

Відповідно до положення ст.251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, яка використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КпАП України, висновок про наявність вини ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Постанова судді, згідно ст. 283 КпАП України має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам ст. 283 КУпАП, ґрунтуватися на встановлених в ході судового розгляду обставинах та достатніх і беззаперечних доказах, оцінка яких проводиться в порядку ст. 252 КпАП України, шляхом всебічного, повного і об`єктивного їх дослідження як окрема, так і в сукупності з іншими обставинами.

Суди мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом були досліджені протокол про адміністративне правопорушення та інші додані документи, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №020093 від 16.01.2014 року, що 12.01.2024 року о 17 годині 20 хвилин в Дніпропетровській області, Кам`янський район, с. Дідове, вул. Центральна, 20, водій залишив місце ДТП, до якого він причетний, чим порушив вимоги 2.10. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 122-4 КпАП України (а.с.1).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна, умисна або необережна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ст. 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні.

Обов`язковою ознакою складу даного правопорушення є суб`єктивна сторона, яка визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, які б указували на вчинення гр. ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ст. 122-4 КпАП України.

Згідно п. 33.2. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

Як вбачається з пояснень гр. ОСОБА_1 , вони домовились з водієм ОСОБА_2 про добровільне відшкодування завданих збитків, при цьому вирішивши не повідомляти органи поліції. Тому жодного умислу (прямого чи непрямого) на залишення місця ДТП у нього не було.

Крім того, з письмового пояснення водія автомобіля Skoda Octavia гр.. ОСОБА_3 , вбачається, що 12.01.2024 року близько 17 години 30 хвилин він рухався на автомобілі по справах з м. Верхньодніпровськ в м.Вільногірськ приблизно біля буд.20 по вул.Центральна сДідове Кам`янського району, він побачив на проїзній частині без відповідних показників зупинився автомобіль ВАЗ 21061 з д.н. З3883ДЦ по руху його слідування, хотів здійснити обгін, але на зустрічній смузі їхало авто, після чого після чого розуміючи, що він не встигне зупинитись до зіткнення з вище зазначеним авто здійснив з`їзд на узбіччя дороги в результаті якого сталося зіткнення з автомобілем ВАЗ 21061, з яким обидва авто зазнали механічне пошкодження. При спілкування з водієм ВАЗ21061 було вирішено, що претензій ніхто не має в зв`язку з чим поліцію не викликали та кожний поїхав по своїх справах.

Інші докази, крім протоколу про адміністративне правопорушення, які б свідчили про наявність в діях гр.. ОСОБА_1 складу даного правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

За відсутністю всіх обов`язкових елементів складу даного правопорушення, можливість притягнення особи до відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, виходячи з вимог ч. 1 ст. 247 цього Кодексу, виключається.

З огляду на вище вказане, та враховуючи, що висновки про доведеність винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про те, що факт вчинення гр.. ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, свого підтвердження в судовому засіданні не знайшов.

У відповідності до ст. 247 ч. 1 п. 1 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу зазначеного адміністративного правопорушення.

З врахуванням наведеного, провадження в справі про адміністративне правопорушення слід закрити в зв`язку з відсутністю в діях гр.. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Оскільки адміністративне стягнення на гр. ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП - не сплачується.

На підставі викладеного та керуючись 221, 247, 283 КпАП України суддя, -

постановив:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя С.М. Бурхан