справа № 208/313/24
№ провадження 3/208/618/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 лютого 2024 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянувши матеріали об`єднаної справи про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки

України, не працює, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянки України № НОМЕР_1 , виданий 10.08.2021 року, орган видачі № 1222, протягом року до адміністративної відповідальності не притягалась,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КУпАП, протокол

про адміністративне правопорушення серії ВАВ 928383 від 27.12.2023 року, -

встановив:

В провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська 11.01.2024 року надійшов адміністративний матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.187 КУпАП.

Ухвалою № 208/1991/23 Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.03.2023 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено адмiнiстративний нагляд терміном на 1 (один) рік, та застосовано такі обмеження: а) заборонено вихід з будинку з 21:00 год. до 5:00 год.; б) заборонено перебувати в ресторанах, готелях, вокзалах, кафе де продаються спиртні напої; в) заборонено виїзд за межі району (міста); г) зобов`язано з`являтись на реєстрацію до відділення поліції 4 рази на місяць.

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ 928383 від 27.12.2023 року слідує, що 26.12.2023 р. о 03:51 год. гр. ОСОБА_1 була відсутня за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , чим порушила вимоги адміністративного нагляду, а саме: пункт № 1, обмежень встановлених їй Ухвалою № 208/1991/23 Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 27.03.2023 року, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.187 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судове засідання з`явилася, винною себе визнала, але надала письмові пояснення, які були долучені до матеріалів справи де вказала, що в час перевірки вона була вдома, спала і не чула, щоб їй дзвонив телефон, в під`їзді двері зачинені на омофон, а в її квартирі омофон відсутній, тому в двері їй не могли стукати та дзвонити, а тому фактично перевірка не відбулась.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням положень зазначеної статті та відповідно до загальних засад адміністративного права України об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона в своїй сукупності визначають склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 стаття 187 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до вимог ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Так, КУпАП чітко визначає форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідно до приписів ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На доведення вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень до протоколу про адміністративне правопорушення долучено та направлено до суду такі докази:

- електронний рапорт в якому зазначено, що інспектор Мізюк О.С. 26.12.2023 року о 04:08 годині двері квартири ніхто не відчинив, опитати свідків не виявилось можливим із-за нічного часу доби, але не вказано адресу яку перевіряли та прізвище кого перевіряли;

- пояснення ОСОБА_1 , надруковані печатним текстом, в яких вказано, що вона знаходилася вдома, на під`їзді стоїть домофон, а в квартирі домофон відсутній, дзвінок на телефон вона не чула, тому і не відчинила двері, в яких не вказано дату коли пояснення було надано, та стоїть підпис нібито ОСОБА_1 , але ідентифікувати підпис не є можливим, оскільки будь-яких документів до матеріалів справи не додано;

- заява ОСОБА_1 , надрукована печатним текстом, в якій вказано що вона просить розглянути справу без неї, з порушенням згода та просить суворо не карати, в який не вказано дату коли заяву було підписано, та стоїть підпис нібито ОСОБА_1 , але ідентифікувати підпис не є можливим, оскільки будь-яких документів до матеріалів справи не додано

- копія Ухвали № 208/1991/23 Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.03.2023 року, яка належним чином не завірена посадовою особою;

Інших доказів матеріали справи не містять.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

З протоколів про адміністративні правопорушення, які надійшли до суду, ОСОБА_1 , ставиться у провину те, що вона порушила обмеження встановлені їй Ухвалою № 208/1991/23 Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.03.2023 року.

На переконання суду саме описання правопорушень у протоколі про адміністративні правопорушення не може бути беззаперечним доказом його вчинення без наявності будь-яких доказів його вчинення.

Крім того, фактично з доказів на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного із відсутністю останньої за місцем проживання, долучено лише письмові пояснення правопорушника в яких вона не визнає, що порушила адміннагляд, та пояснює, що була вдома і до неї в двері квартири ніхто не стукав та не дзвони, тому що під`їздні двері закриті на домофон, а в квартирі домофон відсутній, у протоколі вказано, що остання була відсутня у зазначений час вдома, яким чином була здобута відповідна інформація та перевірена в протоколі не зазначено, оскільки будь-які свідки відсутності ОСОБА_1 за місцем проживання у вказаний час та дні не зазначені, вказані події були зафіксовані на бодікамеру № 4473, як вказано в електронному рапорті, але відеозапис з камері до матеріалів справи не додано, долучений електронний рапорт також не підтверджує відсутність ОСОБА_1 , за місцем проживання у вказаний час та день, оскільки самі інспектори в рапорті зазначають, що перевірити наявність чи відсутність порушника вдома не виявилось можливим, оскільки двері в під`їзд були зачинені, і потрапити в під`їзд вони не змогли. Відтак протокол про адміністративне правопорушення, не береться судом до уваги, як достовірний, допустимий та достатній доказ, оскільки в них викладені відомості без зазначення свідків, фіксування подій, інші докази, долучені до справ, не містять жодних відомостей, які стосуються відсутності ОСОБА_1 за місцем проживання, або перебування її в інших місцях у вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення час, та як наслідок порушення ним заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час.

В результаті аналізу досліджених доказів, суд змушений прийти до висновку про те, що зібраних органами поліції доказів недостатньо для визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, відсутність достатніх доказів тягне за собою в даному випадку недоведеність події правопорушення і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого йому діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

В той же час, ст. 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Раніше вказані досліджені безпосередньо у суді докази ставлять під обґрунтований та розумний сумнів наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КУпАП.

У випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд не вбачає підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 187 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини, аналізуючи в сукупності наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні достатні об`єктивні дані, які вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч.1 ст. 187 КУпАП, на підставі чого справу про адміністративне правопорушення стосовно неї за вчинення адміністративного правопорушення, слід закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. 7, 9, 10, 24, 187, 221, 247, 251, 254, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження по справах щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, за ч.1 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Івченко Т. П.