Житомирський апеляційний суд
Справа №935/180/23 Головуючий у 1-й інст. Щербаченко І. В.
Категорія ст.124 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - Вернидуба Дмитра Вікторовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Вернидуба Дмитра Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 14 листопада 2023 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 14 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, адвокат Вернидуб Д.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що в діях його підзахисного відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки згідно Висновку експерта №СЕ-19/106-23/9583-ІТ від 14.08.2023, з технічної точки зору дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.10.1., 10.3. Правил дорожнього руху та знаходяться в причино-наслідковому зв`язку з виникненням ДТП. Крім того, звернув увагу, що свідок ОСОБА_3 повідомляв суду, що не бачив моменту зіткнення автомобілів ВАЗ та Rеnault Duster, а побачив автомобіль Rеnault Duster вже після того, як останній почав наближатись до його автомобіля після удару з автомобілем ВАЗ. Тому, вважає, що висновок суду про порушення ОСОБА_1 п.п.2.3,12.1,13.1 ПДР, а відповідно і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є помилковим.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження заявник посилається на те, що недоліки апеляційної скарги зазначені в постанові Житомирського апеляційного суду від 11.12.2023 усунуті.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Належним чином повідомлені про місце і час розгляду справи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції не з`явились, будь-яких клопотань не направляли, а тому суд розглянув справу у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується достатніми доказами, які б в сукупності дозволяли встановити обставини, які підлягають доказуванню у справі.

Зокрема, як на докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому правопорушення, суд першої інстанції послався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 391849 від 31.12.2022 (а.с.2); схему місця ДТП від 31.12.2022 (а.с.6), письмові пояснення ОСОБА_2 (а.с.7) та ОСОБА_3 (а.с.6).

Оцінивши зазначені докази, суд першої інстанції зробив висновок про наявність в діях ОСОБА_1 порушення п.п.2.3, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, а відповідно і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Разом з тим, вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ст.124 КУпАП, виходячи із наступного.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.124 КУпАП.

Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху України, передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: a) перед виїздом перевірити та забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; в) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів; г) під час руху на мотоциклі або мопеді бути в застебнутому мотошоломі й не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів; ґ) не забруднювати проїзну частину та смугу відведення автомобільних доріг; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; е) повідомляти дорожньо-експлуатаційним організаціям або уповноваженим підрозділам Національної поліції про виявлені факти створення перешкод для дорожнього руху; є) не вчиняти дій, внаслідок яких може бути пошкоджено автомобільні дороги та їх складові, а також завдано шкоди користувачам.

Пунктом 12.1. Правил дорожнього руху України, передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 13.1. Правил дорожнього руху України, передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно з диспозицією ст.124 КУпАП обов`язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів або іншого майна. Тобто, під час розгляду справи, де особа притягається до відповідальності за цією нормою закону, належить правильно встановити механізм ДТП та за результатами оцінки усіх доказів по справі зробити висновок про те, порушення якого саме із учасників дорожнього руху ПДР України перебувають у причинному зв`язку з тими наслідками, які тягнуть за собою адміністративну відповідальність.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №391849 від 31.12.2022, ОСОБА_1 31.12.2023 о 08 год 00 хв на автодорозі Київ-Чоп 113 км+800 с. Більківці, керуючи транспортним засобом «Rеnault Duster», номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху та інтервалу, дистанції, не слідкував за зміною дорожнього руху та здійснив зіткнення із транспортним засобом ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який здійснював поворот ліворуч, будучи в крайній правій смузі, внаслідок зіткнення ВАЗ відкинуло в правий бік дороги, а «Rеnault Duster» здійснив виїзд на крайню ліву смугу, де в той час знаходився транспортний засіб KIA, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який здійснив різке гальмування та допустив зіткнення із транспортним засобом «Rеnault Duster» та по інерції зіткнувся з колесовідбійником. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Водію ОСОБА_1 інкриміновано порушення ним пунктів 2.3, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 на місці ДТП, він 31.12.2022 їхав з Києва в сторону Житомира на автомобілі «Rеnault Duster», номерний знак НОМЕР_1 . На трасі біля міста Коростишева, близько 08 год 00 хв ранку їхав в правому ряду та побачив автомобіль «Жигулі» білого кольору, який виїжджав з полоси розгону, тому він перестроївся в лівий ряд, але «Жигулі» продовжували перетинати трасу вліво зі сторони полоси розгону до полоси розвороту з однаковою швидкістю, не реагуючи на його сигнал. Він загальмував і автомобіль «Жигулі» вдарив його в переднє праве крило та його відкинуло на колесовідбійник. Після чого в задню частину його автомобіля врізався автомобіль «КIA». Внаслідок ДТП його автомобіль отримав пошкодження у вигляді пом`ятого правого та лівого крила, розбитої правої передньої фари, переднього бампера, пошкоджені передні і задні двері лівої сторони, передні двері правої сторони, ліве заднє крило, двері багажника, задній бампер (а.с.5).

ОСОБА_2 на місці ДТП пояснював, що 31.12.2022 о 08 год 00 хв їхав в м. Коростишів, як відчув, що в його автомобіль в`їхав інший автомобіль Рено НОМЕР_1 , від чого його автомобіль відкинуло та розвернуло. Оскільки він вдарився головою, то поїхав в лікарню, де його оглянули лікарі. Від госпіталізації відмовився та повернувся на місце ДТП, так як серйозних травм не зазнав (а.с.7).

ОСОБА_3 на місці ДТП пояснював, що 31.12.2022 їхав в напрямку Київ-Житомир о 08 год 10 хв, попереду їхав ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_4 , який виконував маневр повороту ліворуч, в цей час їхав Рено НОМЕР_1 , який здійснив зіткнення з ВАЗ, і також різко повернув ліворуч, підрізавши його автомобіль, внаслідок чого він не встиг зреагувати та почав різко гальмувати і допустив зіткнення з Рено. Після зіткнення, внаслідок різкого гальмування, його автомобіль понесло у відбійник. Його транспортний засіб отримав значні пошкодження з матеріальними збитками, а саме: зігнутий капот, побитий бампер, потекло масло, крило переднє і заднє ліве, двері ліві передні і задні, середина під капотом вся поламана, праве переднє колесо (а.с.2).

В суді першої інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав, пояснив, що їхав на своєму автомобілі «Rеnault Duster», номерний знак НОМЕР_1 , в напрямку м. Житомир у крайній правій смузі руху із дозволеною швидкістю, під час руху зі смуги розгону побачив автомобіль ВАЗ, який почав різко виїжджати і відбулось зіткнення з ним, а саме удар в бік автомобіля ВАЗ державний номерний знак НОМЕР_4 , при цьому його автомобіль Renault Duster відкинуло у колесовідбійник, а ззаду його транспортний засіб вдарив автомобіль КIA.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 пояснив, що їхав по автодорозі Київ-Житомир з с. Більківці до с. Козак на автомобілі ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_4 , повернувши на трасу проїхав в крайній правій смузі руху метрів 100, не доїхав до розвороту, наміру розвертатись не мав, лівий поворот в його автомобілі ввімкнений не був, відчув удар від автомобіля Renault Duster, державний номерний знак НОМЕР_1 , зліва і втратив свідомість.

В суді першої інстанції ОСОБА_3 пояснив, що їхав зі швидкістю близько 70 км/год, попереду бачив автомобілі ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 , та «Rеnault Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 , автомобіль ВАЗ ударив автомобіль «Rеnault Duster», а автомобіль «Rеnault Duster», в свою чергу, ударив автомобіль KIA. Чи вмикав світловий покажчик повороту водій автомобіля ВАЗ ОСОБА_3 не бачив.

Також постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 13.06.2023 призначено у справі судову автотехнічну експертизу.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/106-23/9583-ІТ від 14.08.2023, місце зіткнення автомобіля ВАЗ-2105 з Renault Duster розташовано на 113 км. + 800 м. а/д «Київ-Чоп» Житомирського р-ну, в безпосередній близькості від ближньої границі розташування осипу уламків ТЗ (позн.1,2,4 схеми місця ДТП). Встановити в категоричній формі смугу руху на якій відбулося зіткнення, та як розташувались повздовжні вісі ТЗ відносно елементів проїзної частини не представляється можливим, по причині вказаній в дослідницькій частині. В даній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ-2105, р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 повинен був керуватися вимогами п.10.1.,10.3. Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору вбачається, що дії водія ОСОБА_2 не відповідали зазначеним вимогам ПДР України та знаходяться в причино-наслідковому зв`язку з виникненням даної ДТП. Оскільки дослідити по наданим матеріалам справи та визначити експертним шляхом технічну можливість у водія автомобіля Renault Duster ОСОБА_4 уникнути даної ДТП не представляється можливим, відповідно встановити чи відповідали дії водія ОСОБА_1 вимогам п.2.3 Правил дорожнього руху та чи знаходяться його дії в причинно-наслідковому зв`язку також не представляється можливим (а.с.50-53).

Аналізуючи зазначені докази в сукупності з поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, які були надані ними, апеляційний суд дійшов висновку, що матеріали справи не містили доказів, які в своїй сукупності дозволили б чітко встановити наявність або відсутність вини ОСОБА_1 в скоєнні ДТП, виявити причинно-наслідковий зв`язок між його діями та дорожньо-транспортною пригодою, оскільки матеріали справи, зокрема пояснення водіїв, містять відомості, які відрізняються між собою, що суттєво впливає на оцінку їхніх дій, а схема місця ДТП цих протиріч не усуває.

Так, протокол про адміністративне правопорушення, надані пояснення на місці ДТП, як ОСОБА_1 так і ОСОБА_3 , містять посилання на ту обставину, що автомобіль ВАЗ під керуванням ОСОБА_2 рухався зі смуги розгону та здійснював поворот ліворуч. Пояснення ОСОБА_2 , надані ним після ДТП та в судовому засіданні не містять посилання на смугу, в якій він рухався в момент дорожньої аварії, суду ОСОБА_2 пояснив, що не доїхав до розвороту, наміру розвертатись на мав, проте, як свідчить схема ДТП, осип уламків транспортних засобів ВАЗ та Renault розташований на межі смуги розгону та правої смуги руху. Характер ушкоджень транспортних засобів та локалізація осипу уламків узгоджується з поясненнями ОСОБА_1 . При цьому, докази щодо порушення останнім швидкісного режиму та наявності у нього технічної можливості уникнути даної ДТП в матеріалах справи відсутні.

Отже, матеріали справи не містять достатніх і беззаперечних доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 п.п.2.3, 12.1, 12.3 ПДР України та наявності причинно-наслідкового зв`язку між його діями та виникненням даної ДТП, тому його вина у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в абзаці другому п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява №39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.3, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, оскільки відповідно до змісту ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому постанову місцевого суду необхідно скасувати, а провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

У відповідності до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Клопотання адвоката Вернидуба Дмитра Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Коростишівського районного суду Житомирської області від 14 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу адвоката Вернидуба Дмитра Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 14 листопада 2023 року скасувати, постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич