Номер провадження: 33/813/777/24
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І.А.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Кравця Ю.І., при секретарі судового засідання - Гасанової Л.Я. кизи, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м. Одесивід 05.02.2024 року, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, ІПН: НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 17000,00грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Судом 1-ої інстанції встановлені наступні обставини: 02.09.2023 року о 16 годині 29 хвилин, у м. Одеса по вул. Північна, буд. 82, керував автомобілем «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 , під впливом лікарських засобів, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено зі згоди водія, у встановлено законом порядку у медичному закладі, що підтверджується висновком № 001991.

За вказаними обставинами 03.10.2023 року співробітниками поліції складено протокол серії ААД № 552123.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що не погоджується з постановою суду першої інстанції з таких підстав:

- суд першої інстанції не прийняв до уваги того, що в матеріалах справи містяться суперечливі дані щодо стану в якому перебував ОСОБА_2 , оскільки у протоколі міститься інформація щодо наркотичного сп`яніння, а в постанові суд зазначив, що останній перебував під дією лікарських препаратів, що вказує на різну кваліфікацію дій, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП;

- суд перебрав на себе функцію обвинувачення, оскільки самостійно змінив фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення;

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.09.2023 р. № 001991 містить в собі виправлення та виданий на особу ОСОБА_3 , а не на ОСОБА_3 .

Посилаючись на наведені доводи, ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду відносно ОСОБА_2 та постановити нову, якою провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, апеляційна скарга ОСОБА_2 містить в собі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, яке він обґрунтовує тим, що хоча і був присутній в судовому засіданні суду першої інстанції, повний текст оскаржуваної постанови отримав лише 08.02.2024 року.

На підставі цього просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 05.02.2024 року.

В судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_2 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Що стосується доводів про поновлення строку на апеляційне оскарження, судом встановлено таке.

Згідно положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Як вбачається з матеріалів судової справи, ОСОБА_2 був присутнім в судовому засіданні суду першої інстанції, однак копію повного тексту постанови ним отримана лише 08.02.2024 року (а.с.51).

Апеляційна скарга на постанову судді першої інстанції до Малиновського районного суду м. Одеси 27.09.2023 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду (а.с.48).

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_4 право на доступ до правосуддя, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що останньому була вручена або надіслана судом першої інстанції копія оскарженої постанови в передбачений законом строк, а тому матеріали справи, доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження не спростовують.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 про незаконність оскарженої постанови, судом встановлено таке.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакціїповністю доведена та підтверджується дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №552123 від 03.10.2023 (а.с. 1);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001991, відповідно до якого ОСОБА_3 перебуває в стані сп`яніння викликаному барбітуратами (лікарськими препаратами) (а.с.3);

- матеріалами відеофіксації адміністративного правопорушення (а.с. 5).

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 9.11.2015 ( далі- Інструкція) , також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008.

Пунктом 12 розділу 2 Інструкції визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками визначеними у п. 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я , який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння видається на підставі акта медичного огляду.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Отже законодавцем визначено, що діагноз за результатами огляду особи на стан сп`яніння у медичному закладі визначає лише лікар, і такий діагноз має бути встановлений за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями, проведення яких є обов`язковим, і внесений до акта медичного огляду, і відповідно до остаточного висновку щодо результатів огляду, копія якого вручається водію, поліцейському.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із матеріалів відеозапису, огляд ОСОБА_5 на стан сп`яніння проводився у відповідності із вимогами законодавства та діючих нормативних актів.

Відповідно до ч. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

В той же час, лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному-для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Оскільки огляд ОСОБА_5 проводився на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, за результатами якого було складено висновок, у даному випадку відсутня необхідність долучення до матеріалів справи акту на стан сп`яніння.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_2 зазначив, що не погоджується з протоколом та з аналізами. Крім того, вказав, що вживав ліки «Корвалмент».

Таким чином вказаними пояснення ОСОБА_2 фактично підтвердив, що керував транспортним засобом під впливом лікарського препарату «Корвалмент», що знижує увагу та швидкість реакції.

Відповідно до інструкції до ліків під назвою «Карвалмент», яка мається у загальному доступі у мережі Інтернет у графі «Особливості застосування», зазначено, що здатність впливати на швидкість реакції при керуванні транспортними засобами чи роботі з іншими механізмами. Необхідна обережність у перші години після застосування лікарського засобу при керуванні транспортними засобами або роботі, що потребує підвищеної уваги, у зв`язку з можливими побічними ефектами (запаморочення та сонливість). Посилання: (https://compendium.com.ua/dec/268630/).

Будь-яких рецептів, або інших доказів на підтвердження того, що лікарський препарат «Карвалмент» був призначений лікарем для вживання ОСОБА_4 , апелянтом апеляційному суду надано не було.

Доводи апеляційної скарги що ОСОБА_2 в момент його освідування не вживав наркотичних засобів та у стані наркотичного сп`яніння не перебував, апеляційний суд не приймає, оскільки вказані твердження не спростовують висновок медичного закладу про перебування водія ОСОБА_5 на момент огляду в стані сп`яніння викликаному барбітуратами (лікарськими препаратами).

Посилання апелянта, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.09.2023 р. № 001991 містить в собі виправлення та виданий на особу ОСОБА_3 , а не на ОСОБА_3 , апеляційний суд приймає, але на думку апеляційного суду вказане порушення є технічною опискою та не свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, з урахуванням також пояснень самого апелянта, який погодився з вказаними висновками.

Доводи апелянта стосовно того, що суд першої інстанції не прийняв до уваги того, що в матеріалах справи містяться суперечливі дані щодо стану в якому перебував ОСОБА_2 , оскільки у протоколі міститься інформація щодо наркотичного сп`яніння, а в постанові суд зазначив, що останній перебував під дією лікарських препаратів, що вказує на різну кваліфікацію дій, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, є неприйнятними, оскільки диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тому вказані обставини не впливають на доведеність факту вчинення адміністративного правопорушення та не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд визнає що докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 02 вересня 2023 року та інкримінуються ОСОБА_6 .

Вищевказані докази, поза розумним сумнівом доводять, наявність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Інших істотних та переконливих доводів, які б свідчили про недопустимість доказів, які містяться в матеріалах справи або спростовували висновки судді першої інстанції в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_5 та були підставою для її скасування або зміни, не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

У відповідності до припису п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, за результатами апеляційного розгляду апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та справедливою, тому підстави для задоволення апеляційної скарги, - відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення

Постанову Малиновського районного суду м. Одесивід 05.02.2024 року, відносно ОСОБА_3 , про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець