Справа № 946/1371/24
Провадження № 3/946/764/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 лютого 2024 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., ознайомившись з адміністративними матеріалами, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , с. Руська Поляна, Черкаська область, начальника служби охорони праці у НОМЕР_2 загоні морської охорони (в/ч НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

встановив:

21.02.2024 до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення РУМО №304901 від 20.02.2024 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Судом встановлено, що 19.02.2024 року о 08 год. 30 хв. на території воїнської частини НОМЕР_1 , під час вибуття на ділянку відповідальності групи офіцерів згідно службового завдання №03.2/2009/24-Вн від 17.02.2024, військовослужбовець капітан 3 рангу ОСОБА_1 перебував з ознаками алкогольного сп`яніння (під час руху службового автомобіля, в салоні відчувався різкий запах алкоголю від даного військовослужбовця). Від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та дачі пояснень ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, порушив вимоги ст.241 Статуту Внутрішньої служби Збройних сил України, абз.7 ст. 4 ЗУ «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 21.01.2021 М1869-ІХ, тобто вчинив військове адміністративне правопорушення в умовах особливого періоду (воєнного стану), за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 28.02.2024р., останній відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння з тих причин, що лікар закладу охорони здоров`я не повідомив відомостей про проходження ним спеціальної підготовки, про засіб вимірювальної техніки (тесту) його відповідність діючому законодавству (п. 5 порядку направлення). У матеріалах справи відсутні пояснення можливих свідків, які також перебували в авто - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Відсутні характеризуючи документи відносно нього - службової характеристики, особової картки заохочень-стягнень. У матеріалах відсутній первинний рапорт ОСОБА_5 від 19.02.2024 №03.2/2038/24-Вн, в якому капітан 1 рангу ОСОБА_6 доповідає командиру загону, що він, ОСОБА_1 , нібито був виявлений з явними ознаками алкогольного сп`яніння під час шикування складу групи офіцерів, які повинні були вибувати для перевірки місць віддаленого несення служби та в подальшому був направлений на медичне обстеження. В матеріалах справи, з рапорту ОСОБА_5 , вбачається, що спочатку в нього виникли підозри, а під час слідування в авто було відчутно різкий запах алкоголю, що суперечать першому рапорту. На передодні вибуття з в/ч він отримав особисту вогнепальну зброю у чергового частини, який, при виявлені у нього можливих ознак алкогольного сп`яніння, йому би зброю не видав, оскільки це суперечить відомчим НПА. Відповідно до п. 4 порядку огляд в/с, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння на вулицях, скверах, парках проводиться посадовою особою уповноваженою на проведення начальником органу управління Військової служби правопорядку у ЗСУ. А з рапорті Олійника вбачається, що він відчув різкий запах алкоголю та наказав йому, ОСОБА_1 , вийти з авто в центрі міста та в подальшому наказав слідувати до в/ч. Відповідно до п. 6, у разі неможливості застосування спеціальних технічних засобів відеозапису огляд проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки особи, які перебувають у відносинах підлеглості з особою стосовно якої проводиться огляд, або особи щодо неупередженості яких є сумніви. Гідульян, ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 є в/с підлеглими уповноваженої особи, які насамперед виконують накази командира. Відповідно до п.11 свідками складання протоколу є підлеглі в/с Сахарнян, ОСОБА_4 , особи щодо неупередженості яких є сумніви.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнав частково. Зазначив, що він не знав про службове завдання заздалегідь, належним чином його не було повідомлено. Напередодні у нього був конфлікт з військовим ОСОБА_8 . Вважає, що це його помста. Відмовився він від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, так як він не пив та хвилювався, що результат буде сфабрикований. У нього не має по службі стягнень, має лише заохочення.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення притягуваного, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що притягуваний ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 2 ч.3 ст.172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння - тягнуть за собою накладення штрафу від ста до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до семи діб. Участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до десяти діб.

Відповідно до ч.3 ст.172-20 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Вказані обставини справи, а саме відмова військовослужбовця ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, також підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення РУМО №304901 від 20.02.2024 року, який ОСОБА_1 особисто підписав без заперечень, актом №1 про фіксацію відмови від тестування на алкоголь використанням газоаналізатора, та іншими доказами в їх сукупності.

Вказаний факт відмови також визнається і не заперечується притягуваним, як у письмових поясненнях, так і в усних поясненнях у судовому засіданні.

Аналіз сукупності усіх даних, що містяться в досліджених у суді доказах, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, приймаючи до увагу особу ОСОБА_1 , суд вважає, що для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, буде достатнім застосування адміністративного стягнення у виді мінімального штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки в даному випадку таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме такого стягнення, як арешт з утриманням на гауптвахті.

У зв`язку із тим, що притягуваний є учасником бойових дій та військовослужбовцем, то він звільняється від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: А.С. Адамов