Єдиний унікальний номер 728/270/24
Номер провадження 3/728/177/24
П О С Т А Н О В А

27 лютого 2024 року м. Бахмач
Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі головуючої судді Роздайбіди О.В., при секретарі Петренко О.Г.,
розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовослужбовець ЗСУ,
за ч.1 ст.130 КУпАП,-
26 січня 2024 року до Бахмацького районного суду Чернігівської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 005550 за ч.1 ст. 130 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній 19 січня 2024 року о 18 год 17 хв в м. Бахмач по вул.. Батуринській поблизу будинку №52 останній керував автомобілем GREAT WALL д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager 6820, результат становив 0.21‰, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху України.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що через поранення отриманні в районі Авдіівки, він проходить довготривале лікування , у зв`язку з чим приймає знеболюючи ліки, які можливо можуть знижувати швидкість реакції та увагу. В той день він випив пляшку рео, та був зупинений поліцейськими, які розгледіли в нього п`яний вигляд. Пройшов освідування за допомогою Драгера. З результатом не погодився, адже пляшка рео випита зранку не могла показати такий результат. У лікарню не поїхав так, як і так погано себе почував через численні травми, які наразі лікує.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно доположень КУпАП суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і не повноважний виходити за його межі, при цьому протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення і повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП, при цьому суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, вказаного у протоколі, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у ст.129 Конституції України.
За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо (стаття 280 КУпАП).
Так, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються органом (посадовою особою) на підставі доказів у справі про адміністративне правопорушення, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюються зазначені обставини. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто вказаним пунктом Правил дорожнього руху встановлено заборону керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а не у п`яному вигляді.
Також, санкція ч.1 ст.130 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 передбачає адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а не за керування транспортним засобом у п`яному вигляді.
Відповідно до "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я від 9.11.2015 №142/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (п.7 Інструкції). Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції (п.4 Інструкції).
Згідно матеріалів справи на підтвердження інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення працівниками поліції надано тест №1467 від 19.01.2024, відповідно до якого, тестування ОСОБА_1 на вміст алкоголю проводилось за допомогою спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 6820», відповідно до якого за результатами тестування в організмі останнього виявлено 0,21 проміле алкоголю.
Разом з тим, як слідує із технічних характеристик спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820, яка перебуває в загальному доступі в мережі інтернет, границі допустимої похибки під час експлуатації: для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі - абсолютна похибка ± 0,02 мг/л - у діапазоні від 0 до 0,2 мг/л; для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка ± 0,04 % - в діапазоні від 0 до 0,4 %; відносна похибка: +/-10% у діапазоні понад 0,4 проміле.
Також, згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alcotest 6820», Зав. № ARPA-0663, виробник «Drager Safety Ag&Co, KgaA» Німеччина, яким проведено тестування ОСОБА_2 , в діапазоні вимірювань від 0,00‰ до 0,4‰ границі допустимої похибки становить ±0,04‰.
Наведене свідчить, що в ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в межах похибки, заявленої виробником алкотестера, що свідчить про недоведеність його перебування в стані алкогольного сп`яніння.
Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - не доведена.
Надаючи оцінку наявним у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, доказам судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази про керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, так як відеозапис диску містить лише звукозапис, і встановити реальні події через це не можливо, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.
Отже, оскільки справи про адміністративні правопорушення розглядаються судом виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, суд не вправі виходити за межі зазначеної у протоколі суті адміністративного правопорушення та його кваліфікації, наслідком чого є погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
У відповідності до ст.62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.
Виходячи із змісту ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За даних обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття справи.
У свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»таст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст.284 та ст.247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 33, 130, 247, 276-285, 294 КУпАП,-
Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КупАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Роздайбіда