Справа № 755/899/24
Провадження №: 3/755/688/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" лютого 2024 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Галига І.О., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 25.12.2023 року о 11 год. 00 хв., в м. Києві, вул. Микільсько-Слобідська, керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer» д.н.з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні надав пояснення, з яких вбачається, що він вживав алкогольні напої напередодні події, проте в стані сп`яніння не був, почував себе добре. Вказав, що відмовився від проходження огляду, оскільки працівники поліції не надали на його вимогу документи на прилад «Драгер», проте це не зафіксовано на відеозаписі. Самостійно огляд у лікаря нарколога він після цього не проходив, оскільки поспішав на роботу. Просив допитати у якості свідка його мати, яка була присутня на той час в автомобілі, проте в подальшому відмовився від її допиту.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Красноштан О.В. просила закрити провадження у справі за відсутністю в діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Вказала, що склад правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та п. 2.5 ПДР, а тому його відповідальність за діяння, зазначене в протоколі, на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП виключається. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є таким, що складений із порушенням вимог законодавства України та не може вважатися допустимим доказом і бути покладеним в основу доведеності вини особи, що притягується до відповідальності. Працівниками поліції порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735. Матеріали справи не містять жодного доказу, на підтвердження того, що ОСОБА_1 порушив ПДР, за що і був зупинений працівниками поліції. Вказала, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376, оскільки працівниками поліції не було долучено пояснення ОСОБА_1 про те, що в останнього відсутні будь-які ознаки алкогольного сп`яніння. Зазначила, що вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності вважається необгрунтованою та безпідставною, а тому, не породжує у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння. Вказала, що як вбачається з переглянутого відеозапису із нагрудної камери поліцейських, що долучений до матеріалів справи, ОСОБА_1 працівником поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння або за допомогою приладу Драгер, або у лікаря-нарколога, або відмовитися від проходження такого огляду, однак, разом з цим, поліцейськими не роз`яснено ОСОБА_1 про сам порядок проходження огляду на стан сп`яніння, не роз`яснено права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, а також, про можливість самостійно протягом двох годин звернутися до медичного закладу для проходження огляду.

Суд, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ААД №730541 та відеозаписом бодікамер 474067 та 471682, долученим до даного протоколу, постановою про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та довідкою щодо реєстрації транспортного засобу.

Доводи сторони захисту щодо відсутності доказів правомірності зупинки ОСОБА_1 є безпідставними та спростовуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом бодікамер, з якого вбачається, що ОСОБА_1 зупинено працівниками поліції за проїзд на заборонений сигнал світлофора, у зв`язку із чим його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та останній добровільно сплатив штраф.

Крім того, із дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 працівник поліції тричі пропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте він тричі відмовився від проходження огляду, у зв`язку із чим було складено протокол відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції.

Жодних доказів, що ОСОБА_1 просив працівників поліції надати йому сертифікат повірки приладу «Драгер», досліджений в судовому засіданні відеозапис не містить. При цьому ОСОБА_1 не надав суду інших доказів на підтвердження такої вимоги.

Щодо відсутності пояснень ОСОБА_1 в матеріалах справи, то останній в судовому засіданні пояснив, що письмово їх працівникам поліції не надавав.

Порушень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суспільна небезпека вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, на думку суду полягає у піддані ризику небезпеки життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції частини першої статті 130 КУпАП.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 33, 36, 40-1, 130, 251, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання нею законної сили.

Суддя: