справа №176/17/24
провадження №3/176/14/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2024 року Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Волчек Н.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли із відділення поліції №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серія ВАВ №082785 від 13 грудня 2023 року, гр. ОСОБА_1 13.12.2023 року о 19:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 вчинив відносно своєї падчерки ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного характеру, а саме спричинив фізичний біль, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду не з`явився.

Відповідно до ст. 268 КУпАП суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Вимогами ст. 251 КУпАП передбачено поняття доказів та порядок їх збирання у справі про адміністративне правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються зокрема пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дані про свідків події.

Відповідно до вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженої Наказом МВС № 1376 від 06.11.2015 р. до протоколу додається - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Згідно до диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП, адміністративне стягнення накладається на особу, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення. Насильство в сім`ї є порушенням прав людини. У законодавчо закріпленому понятті «насильство в сім`ї» є конкретна вказівка на це: «якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина». Відповідно, не буде насильством у сім`ї вчинення дій, які за своїм характером мають ознаки цього виду насильства, але не порушують права та свободи особи. А тому, для правильної кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, факт порушення вказаних прав повинен відображатися у протоколі про адміністративне правопорушення.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно ст. 256 КУпАП, - у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються зокрема суть адміністративного правопорушення.

Згідно зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, відомості щодо заподіяння потерпілій шкоди, або її можливого заподіяння відсутні, а також не зазначено, в чому така шкода проявилась, або могла проявитись.

З письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а також додані до протколу про адміністративне правопорушення докази не містять взагалі інформації ким одне одному доводяться останні. Письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 матеріали справи взагалі не містять, а також відсутня інформації чи є ця особа повнолітньою, чи ні, немає підтверджень, що остання є донькою ОСОБА_3 .

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що дії ОСОБА_1 призвели до наслідків вчинення насильства, а саме призвели до тілесних ушкоджень потерпілої або викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Окрім того матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 протягом року вже притягався до відповідальності на підставі чого йому в провину ставиться саме ч.2 ст.173-3 КУпАП.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути підставою для притягнення особи до відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та враховуючи положення ч.1 ст. 247 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 КУпАП, а провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ч. 1 ст. 173-1, п.1 ст.247, ст. 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Н.Ю. ВОЛЧЕК