ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/207/24 Справа № 199/7594/23 Суддя у 1-й інстанції - ВОРОБЙОВ В. Л. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: захисника Лучко А.С. переглянув апеляційну скаргу захисника, на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2022 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 21 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень і стягнуто судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутністю складу правопорушення.

Також, захисник просить поновити строк, оскільки ОСОБА_1 прибув до суду І інстанції 29 серпня 2023 року о 09 годині, як було зазначено в протоколі, але в суді пояснили про відсутність матеріалів. Дані матеріали надійшли до суд 18 вересня 2023 року, а про рішення ОСОБА_1 дізнався лише 14 грудня 2023 року.

В апеляційному суді захисник просив поновити строк на оскарження.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, приходить до висновку, що клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Із матеріалів адміністративної справи видно, що судовий розгляд у суді першої інстанції відбувся 21 вересня 2023 року та того ж дня було винесено постанову. Під час розгляду справи ОСОБА_1 дійсно не був присутній.

Проте, ОСОБА_1 знав, що розгляд справи відбудеться 21 вересня 2023 року о 08 годині 30 хвилин, так як останньому було надіслано СМС повідомлення про розгляд справи(а.с.13) Тобто ОСОБА_1 знав про день, час та місце розгляду справи, тому суд І інстанції в порядку ст. 268 КУпАП, розглянув справу без правопорушника.

У зв`язку з чим, десятиденний строк на подачу апеляційної скарги для правопорушника чи його захисника слід рахувати з 22 вересня 2023 року року і останній день без пропуску строку припадає на 02 жовтня 2023 року.

Разом з тим, з матеріалів справи видно, що апеляційну скаргу захисник Лучко А.С. подав 20 грудня 2023 року(а.с.20)

Не можуть бути підставою для поновлення строку доводи апеляційної скарги, що про рішення ОСОБА_1 дізнався лише 14 грудня 2023 року, так як останній був повідомлений належним чином про розгляд справи.

За вказаних обставин апеляційний суд не находить підстав для поновлення строку.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

За таких обставин апеляційний суд, з урахуванням вимог ст. 294 КУпАП, дійшов безсумнівно висновку, що строк на оскарження постанови був пропущений без поважної причини, тому в задоволенні клопотання про поновлення строку слід відмовити.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в поновлені строку захиснику Лучко А.С. на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2022 року, стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, а апеляційні скаргу провернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький