П О С Т А Н О В А

Справа № 126/2483/23

Провадження № 3/126/54/2024

"13" березня 2024 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду Вінницької області Рудь О. Г.

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Відділу поліції №1 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався ,

за ст. 130 ч. 1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

До Бершадського районного суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 320875 від 08.10.2023 року, 08.10.2023 о 00 год. 29 хв. в с. Кидрасівка по вул. Шевченка водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ2104 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, нестійка хода). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

Перед початком судового розгляду справи ОСОБА_1 було роз`яснено його права у відповідності до ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 , вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, зазначив, що викладені в протоколі обставини не відповідають дійсності, зокрема вказав, що транспортним засобом, коли працівники поліції до нього під`їхали він не керував, а лише сидів в автомобілі, який не рухався. Також відмітив, що долучений до протоколу CD-диск не містить доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, лише підтверджують, що він знаходився в середині автомобіля, але транспортний засіб рух не здійснював. З урахуванням викладеного, просив суд закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши ОСОБА_1 та дослідивши адміністративні матеріали, суд дійшов слідуючих висновків.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1. 10 Правил дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ст.1 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року № 2344-ІІІ, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Слід врахувати, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в постанові Верховного суду від 20.02.2019 у справі № 404/4467/16-а зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Відповідальність за знаходження біля автомобіля, або в непрацюючому автомобілі, навіть у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, законодавством не встановлена.

ОСОБА_1 , надаючи пояснення в суді зазначив, що в момент, коли працівники поліції під`їхали до його автомобіля, він транспортним засобом не керував, тобто водієм не являвся.

З наданих до суду адміністративних матеріалів не можливо встановити чи керував ОСОБА_1 , автомобілем ВАЗ2104 д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки на відеозаписі, з технічного засобу долученого до матеріалів справи, що фіксує вчинене правопорушення взагалі не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та його зупинку поліцейськими. Автомобіль не перебував у русі. Складання протоколу по справі про адміністративне правопорушення відбулося із грубим порушенням норм чинного законодавства, зокрема: в ньому не зазначено свідків, які б могли підтвердити чи спростувати відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, разом з тим, до протоколу про адміністративне правопорушення долучені пояснення ОСОБА_2 .. Дана особа неодноразово викликалася в судові засідання, проте до суду не явилася, причини неявки не повідомила. Постанова про примусовий привід ОСОБА_2 поліцейськими ВП № 1 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області виконана небула.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він не являвся водієм на момент зупинки в розумінні п.1.10 ПДР України.

Як наслідок на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

В ході судового розгляду в діях ОСОБА_1 не встановлено ознак, які б свідчили про умисну чи необережну форму вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що унеможливлює кваліфікувати його дії за цією статтею.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи, що вина ОСОБА_1 не доведена, керуючись п. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. Г. Рудь