ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи №678/1523/23
Номер провадження №3-678-96/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року селище Летичів

Суддя Летичівського районного суду Хмельницької області Ходоровський І.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Летичів адміністративний матеріал, який надійшов із Відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого,

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

1. 02 лютого 2024 року до суду для розгляду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ №960029 від 12 жовтня 2023 року, у якому фабула обвинувачення викладена наступним чином: 10 жовтня 2023 року близько 17 год. 50 хв. в АДРЕСА_1 громадянин ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки громадянки ОСОБА_2 , що виражалось у погрозах фізичною розправою та образах нецензурною лайкою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

2. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

3. За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.ст. 278, 280 КУпАП суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

4. Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Елементами складу адміністративного правопорушення є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Відсутність однієї з ознак означає відсутність складу правопорушення в цілому.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та на підставі належних та допустимих доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

5. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Із аналізу положень ст.ст. 254, 255 КУпАП випливає, що протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

6. Як зазначено у ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду (ч. 1). Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (ч. 2). Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3).

В ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (ч. 1). Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку (ч. 2).

7. Отже, відповідно до норм діючого в Україні законодавства, обвинувачення повинно бути конкретним і не порушувати право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна чітко знати і розуміти суть обвинувачення.

8. Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Отже, положення ч. 2 ст. 173-2 КУпАП є бланкетними.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

9. Тобто, у протоколі про адміністративне правопорушення працівник поліції у разі кваліфікації дій особи за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП має зазначити обставини, які передбачені як ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, так і обставини, визначені у ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

10. Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов до суду для розгляду, не містить формулювання обвинувачення відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (не зазначено щодо завдання шкоди здоров`ю потерпілого, який характер має домашнє насильство, не вказано про те, що дії вчинені особою, яку протягом року піддано адміністративному стягненню).

11. За змістом рішень Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року) у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

12. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово висловлював позицію згідно якої адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.

13. Відсутність конкретного обвинувачення позбавляє суд можливості зробити будь-які категоричні висновки щодо обставин події, об`єктивно визначити кваліфікацію діяння та встановити наявність чи відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу конкретного адміністративного правопорушення, законність висунутого їй обвинувачення.

При цьому, обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у ньому відомостей покладається на уповноважену службову особу та не може бути перекладено на суд.

14. У п. 150 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» вказано, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

15. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП є неконкретним, тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 1-2, 7, 9-10, 221, 245-249, 251-252, 254-256, 268, 276-279, 280, 283-285, 287, 294, 298 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ №960029 від 12 жовтня 2023 року).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя підпис І.Б. Ходоровський

Суддя І.Б. Ходоровський