НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

01 квітня 2024 року Справа № 322/508/24 (Провадження № 3/322/480/24)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , неповнолітнього ОСОБА_2 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду 15.03.2024 з відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, за ч.1 ст.184 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

10.03.2024 близько 18:00 год ОСОБА_1 в порушення вимог ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» ухилилася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та контролю за своїм неповнолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у вказаний час покинув самовільно місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та до 12:40 год 11.03.2024 його місце знаходження було невідомо. Дитину було розшукано працівниками поліції та передано матері. Жертвою злочину, нещасного випадку неповнолітній ОСОБА_2 не став.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з такого.

Частиною першою статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законом обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Опитана в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що син вчинив вказані дії через не бажання слухатися і вчитися, через те що він без дозволу взяв банківську картку і витратив кошти на ігри. З сином проведено виховну бесіду, останній пообіцяв таких вчинків більше не вчиняти. Дотепер виконує свою обіцянку. Просила суворо її не карати.

Опитаний в присутності законного представника в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_1 повністю підтвердив показання матері. Вказав, що мама насварила його за те, що він не хотів вчитися, і що він багато часу витрачає на ігри. Через це він образився і вирішив так провчити її. На той момент він не думав, що його поведінка може привести до таких наслідків. Обіцяв, що в майбутньому не буде вчиняти подібного.

Суддею досліджені письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №905959 від 11.03.2024, реєстрація ВнП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ЄО №588 від 11.03.2024, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення або таке, що готується (заявниця ОСОБА_1 ), письмове пояснення ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , фото поліцейських з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , зобов`язання і заява ОСОБА_1 , копія подання т.в.о. начальника ВнП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , копія паспорта ОСОБА_1 , довідка відділення про наявність чи відсутність інформації щодо притягнення до адміністративної відповідальності протягом року за ст.184 КУпАП від 15.03.2024 №1798/72/03-2024.

Водночас, відповідно до ч.2 ст.29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Фізична особа може мати кілька місць проживання (ч.6 ст.29 ЦК України).

ОСОБА_2 виповнилося п`ятнадцять років, отже останній має право самостійно обирати місце свого проживання. Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 має можливість постійного нагляду за сином, адже окрім нього самостійно виховує ще чотирьох неповнолітніх дітей. Разом з цим, звернення останньої до поліції з метою розшуку дитини свідчить про її небайдуже ставлення до сина. Вчинення ОСОБА_1 правопорушення було певною мірою зумовлено віком сина, його характером і особистими переконаннями. ОСОБА_1 усвідомлює протиправність своєї поведінки, вживає заходи задля не повторення подібних ситуацій. Усі перелічені обставини дають підстави вважати, що остання не буде в майбутньому скоювати правопорушень.

За правилом ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З огляду на вказане, суддя дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з огляду на малозначність вчиненого нею адміністративного правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст.ст.22, 283 - 285, 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:

закрити справу про адміністративне правопорушення за частиною другою ст.184 КУпАП щодо ОСОБА_1 , зі звільненням її від адміністративної відповідальності, з огляду на малозначність вчиненого нею правопорушення, обмежившись оголошенням ОСОБА_1 , усного зауваження.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов