Справа№ 718/2/24
Провадження№ 3/718/1/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2024 р. м. Кіцмань Чернівецька область

Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Масюк Л.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВП №2 (м.Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки за національністю, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Кіцманського районного суду Чернівецької області 01.01.2024 року надійшли матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення: серії ВАВ № 076780 від 19.12.2023 року, відповідно до змісту якого 14.12.2023 року близько 14:00 год. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 ухилялася від виконання передбачених законодавством обов`язків, а саме лишила без догляду свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за що передбачена відповідальність, передбачена ч.1 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибула, хоча своєчасно та належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку СМС повідомлення. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Стаття 6 Європейської конвенції про захист прав людини (далі -Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд. Вона закріплює принцип верховенства закону, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємними частинами «права на суд» слід розглядати, зокрема, наступні вимоги : вимога «змагальності» процесу відповідно до статті 6 Конвенції передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, в ході розгляду; право на «публічне слухання», що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в цивільному судовому процесі перед судом (Екбатані проти Швеції (Ekbatani v. Sweden, 26 травня 1988 р., номер заяви 10563/83, пп. 24- 33); право на ефективну участь (T. та V. проти Сполученого Королівства,16 грудня 1999 р., номер заяв 24724/94; 24888/94, пп. 83-89).

Стаття 6 Конвенції головним чином служить для визначення того, чи були надані особі достатні можливості викласти свою позицію і оскаржити докази, які він вважав недостовірними. (Каралевічус проти Литви (Karaleviиius v. Lithuania), 6 червня 2002 р., номер заяви 53254/99).

Враховуючи, що ОСОБА_1 повідомлялася про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилася, заяв чи клопотань до суду не подала, суддя приходить до висновку, що їй були надані достатні можливості викласти свою позицію і оскаржити докази, а тому справу слід розглянути на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 076780 від 19.12.2023 року, рапортом поліцейського від 15.12.2023 року, протоколом прийняття заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.12.2023 року, письмовими поясненнями ОСОБА_3 .

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП доведена повністю.

При накладенні адміністративного стягнення на правопорушника судом враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відносно неї слід застосувати адміністративне стягнення у межах санкції статті, а саме штрафу, що за своїм видом є справедливим, необхідним і достатнім для її виправлення, а також запобіганню вчиненню нею нових правопорушень.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, ч.1 ст. 184, 245, 251, 280, 284, 287, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 536,80 гривень судового збору в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області.

Суддя Кіцманського районного суду

Чернівецької області Л.О.Масюк