П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ№ 127/3255/24
21 лютого 2024 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Медяна Ю.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з ГУ ДПС у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 164 КУпАП

в с т а н о в и в:

18.01.2024 о 16:00 год. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , здійснював підприємницьку діяльність без державної реєстрації, а саме: надання послуг фотозйомки в орендованому приміщенні фотостудії «RED» (згідно з поясненнями), чим порушив ст.42, 58 ГК України, ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних і фізичних осіб». Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився повторно, про час та місце судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» зазначив, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП при розгляді даної справи присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою.

З огляду на викладене суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість доказів, суд дійшов наступного висновку.

За змістом статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності суд дійшов висновку, суд дійшов такого висновку.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З протоколу про адміністративне правопорушення №70 від 18.01.2024, вбачається, що 18.01.2024 о 16:00 год. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , здійснював підприємницьку діяльність без державної реєстрації, а саме: надання послуг фотозйомки в орендованому приміщенні фотостудії «RED» (згідно з поясненнями), чим порушив ст.42, 58 ГК України, ст.4 закону України «Про державну реєстрацію юридичних і фізичних осіб». Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

Частиною 1 ст. 164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які регулюють правила підприємницької діяльності, які є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Закон України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Таким чином, для здійснення господарської діяльності фізична особа повинна бути зареєстрована в установленому законом порядку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності», під господарською діяльністю слід розуміти діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язану з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої - безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку.

У п.4 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт

підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа

тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної

особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції,

виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка

містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною

особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три

рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, як слідує з наведеного вище, відповідно до зазначених норм закону, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП суду мали бути надані докази того, що він систематично здійснює господарську діяльність з надання послуг фотозйомки та отримував від здійснення зазначеного виду діяльності дохід.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними, допустимими та достовірними доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Інших достатніх, допустимих та достовірних доказів систематичного здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності з надання послуг фотозйомки матеріали справи не містять.

З інших наявних у матеріалах справи доказів, а саме: акту фактичної перевірки №81/02-32-24-05/ від 18.01.2024, акту відмови від підписання матеріалів перевірки та отримання примірника акта №81/02-32-24-05/ від 18.01.2024, направлень на перевірку від 16.01.2024 №269 та №237 також не вбачається факт систематичного здійснення ОСОБА_1 діяльності з надання послуг фотозйомки.

Таким чином, факт зайняття ОСОБА_1 саме господарською діяльністю, обов`язковою ознакою якої є її систематичність, не доведений належними та допустимими доказами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 12, 13, 164, 245, 247, 251, 252, 266, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її постановлення.

Суддя