Провадження № 3/643/517/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2024

17 січня 2024 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Сугачова О.О. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1831 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

До Московського районного суду м. Харкова, після дооформлення, надійшов адміністративний матеріал (протокол серії ВАВ № 877187 від 20.10.2023) про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1831 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у відношенні ОСОБА_1 .

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 20.10.2023, згідно ухвали Московського районного суду м. Харкова від 2012 року, не сплачував аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , 2009 року народження, на протязі більш ніж 1 рік, що призвело до заборгованості у сумі 49 409,26 грн.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1831 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Викликуваний в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 1831 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи та надані докази, дійшов до такого.

Відповідно до ст. 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Загребельної І.А. перебуває виконавче провадження № 37929094 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку боржника, починаючи з 02.10.2012 та до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається із копії розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 09.08.2023 ВП № 37929094, складеного державним виконавцем Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Загребельною І.А., у ОСОБА_1 дійсно існує заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 49 409,26 грн.

Закон України № 2234-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07.12.2017, на підставі якого Кодекс України про адміністративні правопорушення доповнений ст. 1831 Кодексу України про адміністративні правопорушення, набрав чинності 06.02.2018.

Відповідальність за ч. 1 ст. 1831 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

ОСОБА_1 не скористався правом з`явитись до суду та надати суду свої пояснення, докази та заперечення проти доказів, наданих працівниками поліції.

За таких обставин у суду відсутні підстави ставити під сумнів докази, які надані працівниками поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 ,

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 877187 від 20.10.2023 ОСОБА_1 підписано, з правами ознайомлений, письмові пояснення надав на окремому аркуші.

Як вбачається з копії письмових пояснень ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, останній зазначає, що з 2012 року сплачував аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Останній раз сплатив аліменти у квітні 2022 року. Після чого ОСОБА_3 з дитиною зникла, і він не знав на який рахунок продовжувати перерахування аліментів. Зазначив, що в подальшому зобов`язується вчасно сплачувати аліменти, реквізити для перерахування аліментів отримав у державного виконавця.

Досліджені обставини, норми Кодексу України про адміністративні правопорушення свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 1831 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обставини вчинення правопорушення та вина ОСОБА_1 підтверджуються матеріали справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 20.10.2023 (а.с.2), копією реєстраційної картки звернення (а.с.5), копією розрахунку заборгованості по аліментам (а.с.6), копією постанови по відкриття виконавчого провадження (а.с.7), копією письмових пояснень (а.с.8).

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Таким чином, суд вважає за необхідне постановити рішення на підставі сукупності наявних у справі доказів.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1831 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини правопорушника, негативні наслідки, які настали, дані про особу, що скоїла адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1831 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладає на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605 грн 60 коп.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 1831, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1831 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, на користь держави, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова.

Суддя О.О. Сугачова