Справа №443/375/24
Провадження №3/443/225/24
ПОСТАНОВА

іменем України

21 березня 2024 рокусуддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

10 лютого 2024 року о 12:17 год в м. Ходорів по вул. Стуса, буд 13А, Стрийського району, Львівської області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «АЗЛК 2140», державний номерний знак НОМЕР_1 під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно і не спричинить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до по сторонніх осіб, в результаті чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Ford Fusion», державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Таким чином, ОСОБА_1 порушено вимоги п.п.2.3 б, 10.9 Правил дорожнього руху.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №752811 від 13.02.2024 року, 10.02.2024 року о 12:17 год.в м. Ходорів по вул. Стуса, буд 13А, Стрийського району, Львівської області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «АЗЛК 2140», державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважний, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Ford Fusion», державний номерний знак НОМЕР_2 , після чого самовільно залишив місце ДТП до якого був причетний.

Постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 08.03.2024 року матеріали адміністративної справи №443/375/24 (Провадження №3/443/225/24) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.122-4 КУпАП та справу №443/376/24 (Провадження №3/443/226/24) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП об`єднано в одне провадження та присвоєно справі номер №443/375/24 (Провадження №3/443/225/24).

ОСОБА_1 під час розгляду справи заперечив факт вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Пояснив, що 10.02.2024 року в суботу він із своєю дружиною поїхав в м.Ходорів за таблетками, автомобіль припаркував біля магазину «Аврора». Коли виїжджав із парковки заднім ходом, водій автомобіля, який знаходився позаду нього хотів припаркувати автомобіль на його місце, однак він не знає чи він його зачепив. В понеділок біля 11.00 год. ОСОБА_2 припаркувала свій автомобіль на те місце біля магазину «Аврора» та повідомила, що її автомобіль стоїть тут від суботи та викликала працівників поліції. Працівники поліції приїхали на другий день сфотографували автомобіль та склали на нього протокол. В нього наявний поліс автоцивілки на автомобіль, та на його автомобілі пошкоджень немає. Крім того, долучив відеозапис події на CD-диску із відеокамери спостереження магазину «Аврора». Також, зазначив, що він не мав жодного умислу покидати місце ДТП, оскільки не відчув зіткнення його автомобіля з іншим.

Допитана, як свідок потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні дала покази про те, що 10.02.2024 в суботу вона припаркувала свій автомобіль біля магазину «Аврора». Пізніше вона вернулась до автомобіля, що перепаркувати його, однак її автомобіль міг рухатись тільки назад, оскільки поламалась коробка передач. На наступний день в неділю її автомобіль відремонтували, та майстер її повідомив, що її автомобіль був вдарений, хоча вона про це не знала. В понеділок вона почала телефонувати в поліцію та повідомила, що її автомобіль вдарили. В той час коли працівники поліції складали адміністративні матеріали, її автомобіль було розвернуто в інший бік та після складання протоколу, вона поїхала помити машину.Крім того, долучила відеозапис події на CD-диску із відеокамери спостереження магазину «Аврора».

Допитаний як свідок інспектор СРПП відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Богдан М.В. в судовому засіданні дав покази про те, що протоколи про вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП та ст.124 КУпАП було складено в будинку ОСОБА_1 в понеділок, тобто через два дня з моменту настання ДТП, якому перед тим було показано відеозапис події з камер спостереження магазину «Аврора». Оскільки від потерпілої ОСОБА_2 поступило повідомлення, що в суботу відбулося ДТП, та розташування транспортного засобу ним було показано, так як він був розташований у понеділок.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілу, свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно диспозиції статті 124 КУпАП відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, не створювати небезпечні умови для дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 затверджено правила дорожнього руху.

Відповідно до 2.3 «б» для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п.10.9 ПДР під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП доведеною повністю, що підтверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД №752810 від 13.02.2024 року;

-фото-таблицею, на яких зафіксовано пошкодження, які зазнали транспортні засоби;

-відеозаписом події на двох CD-диска з якого вбачається, що 10.02 2024 року о 12:17 год. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «АЗЛК 2140», державний номерний знак НОМЕР_1 під час руху заднім ходом, здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Ford Fusion», державний номерний знак НОМЕР_2

-письмовими та наданими під час розгляду справи поясненнями ОСОБА_2 ..

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

В даному випадку суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази повністю підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Одночасно, як вбачається із акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї , ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 разом із своєю дружиною ОСОБА_3 . Обоє пенсіонери, одинокі, проживають на одну пенсію, інших доходів не мають, часто хворіє. З майна наявний власний будинок 95,4 кв.м. та автомобіль «Москвич 2140», який придбано у 1987 році (а.с.14-15).

Відповідно до довідки про доходи №721787, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Миколаївському об`єднаному управлінні ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за віком, яка за період із серпня 2023 року по січень 2024 року складає 26040,30 грн. (а.с.18).

Згідно довідки про доходи №118105, ОСОБА_3 перебуває на обліку в Миколаївському об`єднаному управлінні ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за віком, яка за період із серпня 2023 року по січень 2024 року складає 25703,46 грн. (а.с.17).

Як видно із огляду ангіохірурга ВМКЦ ЗР від 05.07.2023 року, у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наявний наступний діагноз ЦВХ, стан після операції-ендартеректомій із обох ВСА (18.01. та 12.03.2010 р.р.) з приводу атеросклеротичного стенозу та девіації обох внутрішніх сонних та хребетних артерій. Наслідки перенесеного гострого порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом в вертебро-базилярному басейні та в басейні лівої СМА, у вигляді правобічного легкого геміпарезу. Дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ стадії. Варикозне розширення п/вен обох н.кінцівок. ХВН ІІІ ст.ІХС. Стенокардія навантаження стабільна ІІ Ф.К. Атеросклеротичний кардіосклероз. Н ІІА. Атерослерз аорти. Розширення черевного відділу аорти (2,5 см.). Стеноз верхньобрижової артерії (а.с.19).

Згідно висновку магнітно-резонансної томографії від 08.11.2023 року, у ОСОБА_1 , 1946 р.н. наявні ознаки дистрофічно-дегенеративних змін (остеохондрозу та спондилоартрозу) поперекового відділу хребта. Протрузії міжхребцевих дисків на рівні сегментів L1-L2; L2-L3. Грижа міжхребцевого диску на рівні сегменту L3-L4 до 6,3 мм. Грижа міжхребцевого диску на рівні сегменту L4-L5 до 5,8 мм. Грижа міжхребцевого диску на рівні сегменту L5-S1 до 6,0 мм. Стеноз спинномозкового каналу на рівні сегменту L4-L5 (а.с.20).

Відповідно до висновку нейрохірурга від 27.11.2023 року, у ОСОБА_1 наявний поширений міжхребцевий остеохондроз, деформуючий спондильоз, спонділоартроз грудного та поперекового віддлів хребта S-подібний сколіоз ІІ ст. поперекового відділу хребта, з множинними протрузффями МХД, вторинним люмбальним та рормантельним стенозом на рівні L3-S1 з больовим синдромом (а.с.21).

Як видно із висновку кардіолога від 27.11.2023 року, у ОСОБА_1 , 1946 р.н. наявний діагноз гіпертонічна хвороба ІІ ст., ступінь 3, ризик дуже високий. Гіпертензивне серце без ознак застійної серцевої недостатності ІХС. Стенокардія навантаження стабільна. ІІ ФК. Атеросклеротичний кардіосклероз. Комбінована аортальна вада без переваги. СН НА з збереженим рівнем ФВ ЛШ (64%). Атеросклероз аорти (а.с.22).

Відповідно до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер, обставини та наслідки вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, є особою пенсійного віку, стан його здоров`я, суд вважає, що для досягнення завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та зважаючи на мету адміністративного стягнення, достатнім буде застосувати до правопорушника усне зауваження зі звільненням від адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення.

При вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, суд виходить з такого.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Цією ж нормою закону передбачено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності її дія або бездіяльність повинна бути протиправною, тобто порушувати встановлений законом порядок.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо - транспортної пригоди особами, до якої вони причетні.

Обов`язковою ознакою складу даного правопорушення є суб`єктивна сторона, яка визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №752811 від 13.02.2024 року, ОСОБА_1 ставиться в провину те, що він в порушення п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху, керуючи автомобілем «керуючи автомобілем марки «АЗЛК 2140», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем марки «Ford Fusion», державний номерний знак НОМЕР_2 , після чого самовільно залишив місце ДТП до якого був причетний.

З наданих суду пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він не мав умислу на вчинення правопорушення, оскільки не відчув зіткнення його автомобіля з іншим.

Також, з дослідженого відеозапису події з камер спостереження магазину «Аврора», яка мала місце 10.02.2024, видно, що ОСОБА_1 здійснивши наїзд на припаркований автомобіль, не усвідомив (не відчув) зіткнення, оскільки не проявив жодного природнього реагування на таке зіткнення та продовжив рух.

Працівниками поліції не надано до суду доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 діяв умисно та усвідомлював протиправний характер своїх дій.

Таким чином, суд приходить до переконання після дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було ушкоджено автомобіль потерпілої, водій ОСОБА_1 поїхав з місця зіткнення, при цьому не розуміючи того, що він став учасником ДТП, про що дізнався лише через декілька днів.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282. Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Аналогічні положення закріплено у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи (Cправа «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146).

Зважаючи на викладене, суддя приходить до висновку, що у ОСОБА_1 був відсутній умисел на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди і в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.122-4КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 22, 122-4, 124, 247, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на підставі ст. 22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності за вказане адміністративне правопорушення, у зв`язку з малозначністю, оголосивши усне зауваження, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП закрити.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.І. Сливка