провадження № 33/824/859/2024 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Березовенко Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником - адвокатом Малюгою Вадимом Миколайовичем, на постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 22 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 22 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір, що становить 536 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , через захисника - адвоката Малюгу Вадима Миколайовича, подав апеляційну скаргу до суду першої інстанції.

У апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в його діях. Також просив викликати у судове засідання працівників патрульної поліції для дачі пояснень з приводу виявлення у ОСОБА_1 підозри на стан наркотичного сп`яніння, його ознак.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що суд першої інстанції проігнорував пояснення ОСОБА_1 в частині відсутності у нього ознак наркотичного сп`яніння, перевірка патрульними та подальше складання протоколу було пов`язано з тим, що на ОСОБА_1 вже був складений раніше протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, проте патрульним ОСОБА_1 не довіряв, оскільки у направленні вони не вказали найближчий заклад охорони здоров`я та не пояснили йому право скористатися правовою допомогою, не дали подзвонити адвокату, не відпускали до дружини та маленької дитини.

Суд першої інстанції не врахував той факт, шо патрульні перешкоджали апелянту спілкуватися із своїм захисником, не роз`яснили його право самостійно звернутися до лікаря-нарколога протягом 2 годин.

03 грудня 2023 року працівниками патрульної поліції, було складено протокол серії ААД № 724807 за ч.1 ст.130 КУпАП на громадянина ОСОБА_1 відносно подій, які фактично відбулися ввечері по вул. Гната Хоткевича в Деснянському p-ні м. Києва.

03 грудня 2023 року, о 16 год. 00 хв., ОСОБА_1 їхав до своєї дитини, його зупинили працівники поліції та почали перевіряти документи, на що він відповів, що їде до маленької доньки та дуже поспішає.

Проте поліцейські почали звіряти його автомобіль по планшету, перевірили документи. Не почувши запаху алкоголю, патрульні сказали, що у нього є ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували йому проїхати з ним в заклад охорони здоров`я, на що він не погодився, проте нервував через те, що його чекала маленька дитина. Згодом на нього було складено протокол.

Патрульні побачили у базі Армор, що у ОСОБА_1 , вже був протокол за ч.1 ст.130 КупАП, і вирішили безпідставно скласти на нього ще один протокол за ч.1 ст.130 КупАП (п.2.5 ПДР). Із за цього у ОСОБА_1 не було довіри до поліції і він пояснив патрульним, що вже їздив до лікарні раніше. Ознак сп`яніння у нього не було, зупинка авто була пов`язана із порушенням ПДР через затор на дорозі, а не через керування у стані сп`яніння.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності (ст. 254 КУпАП).

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше 24 (двадцяти чотирьох) годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним.

Відповідно до п. 7 Інструкції № 1452/735 про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», далі Інструкція з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, уповноважена особа поліції забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. В іншому випадку, огляд вважається не дійсним. Відповідно п.16 Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Зазначає, що наразі Київський апеляційний суд, ще розглядає апеляційну скаргу на постанову Деснянського районного суду міста Києва № 754/9476/23 від 19 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 вже було позбавлено права керування тз на 1 рік, проте постанова ще не набрала законної сили, розгляд справи призначений на 26.12.2023 року.

Апелянт вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений статтею 130 КупАП, оскільки патрульні не запропонували найближчий заклад охорони здоров`я. У направленні відсутня адреса найближчого закладу охорони здоров`я, як передбачено ст.266 КупАП. Тобто працівники поліції вимагали від ОСОБА_1 проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння за відсутності передбачених законом підстав, які б свідчили про наявність у останнього ознак такого сп`яніння.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. При цьому слід зауважите, що працівники поліції є посадовими особами, та, відповідно до статті 19 Конституції України, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

У призначене судове засідання ОСОБА_1 та його захисник, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не з`явились.

Враховуючи, що відповідно до вимог ст. 294 КУпАП явка учасників справи до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, неявка таких осіб належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи за відсутності доказів поважності причин неявки, не є перешкодою для розгляду справи у їх відсутність.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 03 грудня 2023 року о 16 год 10 хв в місті Києві водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SUZUKI, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Г. Хоткевича, 1 з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, тобто вчинив дії, передбачені ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами у справі, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 03.12.2023 серії ААД № 724807, в якому, зокрема, зазначено, що 03 грудня 2023 року о 16 год 10 хв в місті Києві водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SUZUKI, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Г. Хоткевича, 1 з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху;

- відеозаписом з нагрудних камер (відеореєстратора) 471738 та 474789 працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення даного адміністративного правопорушення;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 03.12.2023.

Окрім того, ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, що підтверджується розпискою водія від 03 грудня 2023 року.

З відеозапису з нагрудних камер (відеореєстратора) 471738 та 474789 вбачається, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 права, назвали причину зупинки, зазначили наявні у нього ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, однак він відмовився пройти такий огляд.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини справи співпадають з обставинами, зафіксованими на долучених до протоколу відеозаписах, зокрема як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом безпосередньо перед зупинкою, так і вимогу поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та відмову від такого огляду з боку ОСОБА_1 , що утворює склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доказів на спростування обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 суду не надано.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суд, діючи у відповідності до вимог ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є законним і обґрунтованим.

Так, частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність особи, яка керує транспортним засобом виникає і в разі її відмови від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, обов`язковими елементами об`єктивної сторони такого складу правопорушення як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є: факт керування транспортним засобом та факт відмови особи, яка керує таким засобом від проходження огляду на стан сп`яніння.

Слід зауважити, що під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до частин першої, другої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до абзацу другого частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Положеннями абзацу п`ятого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII встановлено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Так, відповідно до пункту 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не вказали найближчий заклад охорони здоров`я спростовується матеріалами справи, а саме направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 03 лютого 2023 року, де зазначено найменування закладу охорони здоров`я: м. Київ, Соціотерапія (а.с.4).

Доводи апелянта щодо того, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 право скористатися правовою допомогою, «не дали подзвонити адвокату», спростовуються записом з нагрудних камер (відеореєстратора) 471738 та 474789, на якому видно, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 права, назвали причину зупинки, зазначили наявні у нього ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, однак він відмовився пройти огляд. Також, з відеозапису вбачається, що поліцейським було чітко озвучено водієві підстави та спосіб проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

За таких обставин, оскільки відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, так як на ньому зафіксована подія правопорушення, апеляційний суд оцінює його в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в оскаржуваній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

А відтак, апеляційний суд відхиляє вказані доводи апелянта, як такі, що за даних обставин та наявних в матеріалах справи доказів, не спростовують висновків суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, беручи до уваги наведені норми права та встановлені у справі обставини, апеляційний суд, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що матеріалами справи зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд відхиляє й довід апеляційної скарги про відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, що, на його думку, вбачається з відеозапису з нагрудної боді-камери поліцейського.

Так, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 024686 від 12 квітня 2023 року працівниками поліції у ОСОБА_1 було виявлено такі ознаки наркотичного сп`яніння: порушення мови, зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці.

Апеляційний суд наголошує, що наявність вказаних ознак наркотичного сп`яніння об`єктивно та достовірно можна встановити лише перебуваючи безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу, а не зі змісту відеозапису. А тому, відповідно, працівники поліції, виявивши у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, правомірно пропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Натомість, ОСОБА_1 , будучи упевненим у відсутності в нього таких ознак, міг підтвердити це, пройшовши огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Так, закон оперує правовими категоріями «відмова від огляду» та «незгода (на застосування спеціального технічного засобу або з його результатами)», які є різними видами вольових актів та тягнуть різні правові наслідки.

Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в медичних закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення лабораторного дослідження біоматеріалу.

Всі досліджені докази вказують, що водій відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в цілому.

Таким чином, у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, а посилання водія та його захисника на порушення такого порядку є безпідставними.

Крім того, апелянт, обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказував, що працівники поліції не роз`яснили йому його права та обов`язки.

З цього приводу варто зазначити таке.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Також суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Окрім того, з дослідженого відеозапису вбачається, що працівники поліції неодноразово та чітко пояснили, що вбачають у водія ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд у медичному закладі.

Поведінка ОСОБА_1 вказує, що він не вимагав роз`яснення йому певних прав або особливостей процедури, повністю усвідомлював вимогу поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, здійснював активні, свідомі та вольові дії, розумів ситуацію, у якій опинився. Разом з тим, не заявляв клопотання про надання йому правової допомоги чи необхідність отримання юридичних послуг.

Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 724807 від 03 грудня 2023 року мається підпис ОСОБА_1 про те, що йому роз`яснено його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 263 КУпАП України (а.с.2).

Тому апеляційний суд доходить висновку про дотримання права на захист ОСОБА_1 та усвідомлення ним суті інкримінованого йому діяння.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що переглядом справи не встановлено порушень працівниками поліції Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, і могли стати підставою не виконувати водієм законних вимог поліції про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Всі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень та протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 повністю відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України і є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги, розцінюються апеляційним судом критично і до уваги не приймаються, оскільки зводяться лише до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку та тлумачення норм права на розсуд апелянта, однак при цьому не ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Враховуючи викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані.

Оскільки судове рішення, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 22 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та стягнуто судовий збір у дохід держави в розмірі 536,80 грн - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником - адвокатом Малюгою Вадимом Миколайовичем - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Березовенко