ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/367/24 Справа № 182/6523/23 Суддя у 1-й інстанції - Ступак Т. С. Суддя у 2-й інстанції - Куракова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Куракова В.В., за участю ОСОБА_1 та його захисника Толпегіна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Толпегіна А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.12.2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ТОВ «Ніко Тьюб», пенсіонера, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 850 грн, -

УСТАНОВИЛА:

Судом першої інстанції встановлено, що 04.11.2023 р. о 09-30 год. в м. Нікополь по вул. Електрометалургів, 289 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Рено Трафік, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем Кіа Сееd, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , при ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень, чим порушив п. 13.1 ПДР.

На вказану постанову суду адвокат Толпегін А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова суду першої інстанції незаконна та підлягає скасуванню. Зауважує, що суд першої інстанції безпідставно не призначив експертизу для встановлення причинно-наслідкового зв`язку із настанням ДТП. Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 фактично випередив автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , а тому він не міг бути винним у вчиненні ДТП. Зауважує, що при складанні схеми ДТП допущені суттєві неточності у відображенні події ДТП. Просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Толпегіна А.В. та ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення за таких підстав.

Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення останнім правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 271670 від 04.11.2023 року та фото таблицею (а.с. 2, 6), схемою місця ДТП від 04.11.2023 року (а.с. 3), поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 4).

Сукупність вищенаведених доказів вказує, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не врахував дорожньої обстановки, не забезпечив безпечну дистанцію руху та здійснив зіткнення із задньою частиною автомобіля Кіа Сееd, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , отримавши на своєму автомобілі пошкодження передньої частини бамперу та номерних знаків, які могли утворитися в даній дорожній обстановці виключно у випадку удару транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 в автомобіль під керуванням ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Терміни, що наведені у ПДР, згідно п. 1.10 ПДР мають таке значення: безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Безпечний інтервал - це відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Під маневруванням ПДР передбачає початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом.

Змістовний аналіз розділу 13 Правил дорожнього руху вказує, що дотримання інтервалу та безпечної дистанції є запорукою ненастання ДТП, і саме цю можливість передбачає законодавець в п. 13.1 ПДР, якого повинні дотримуватись водії.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не дотримався як безпечної дистанції, так і безпечного інтервалу, дані дії не забезпечили можливість уникнути ДТП, а отже вказані дії ОСОБА_1 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП.

Вищенаведеним спростовуються доводи апеляційної скарги про невинуватість ОСОБА_1 в даній ДТП, оскільки він рухався по крайній лівій полосі, а водій ОСОБА_2 по середній полосі в тому ж напрямку.

Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 р., «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 р. неодноразово вказує, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинно бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Правом призначити експертизу наділений суд у випадку необхідності встановлення додаткових обставин події ДТП, наявності об`єктивних сумнівів у діях того чи іншого водія у дорожній обстановці, наявності доказів, які між собою не узгоджуються. В даній справі про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, виходячи із сукупності наявних в справі доказів прийшов до обґрунтованого висновку про наявність достатніх доказів для доведення вини ОСОБА_1 з урахуванням критерію «поза розумним сумнівом», з чим погоджується суд апеляційної інстанції, а отже необхідності у призначенні експертизи немає.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності відеозаписів, зі змісту яких вбачається невинуватість ОСОБА_1 є безпідставними, адже в ході перегляду даних відеозаписів встановлено, що на них відсутня чітка фіксація події ДТП за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги щодо протиправності дії поліцейських, які виразились, зокрема, у неправильному складанні схеми ДТП на думку суду апеляційної інстанції є безпідставними, адже в ході апеляційного розгляду стороною захисту не надано доказів оскарження протиправних, на їх думку, дій поліцейських як в порядку ЗУ «Про Національну поліцію», так і в порядку КАС України.

Схема місця ДТП, хоча і має описки, допущені при відображенні транспортних засобів, однак з її змісту можливо встановити всі обставини події ДТП, а отже такі описки є неістотними та не впливають на законність прийнятого рішення про винуватість ОСОБА_1 .

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП прийняв до уваги характер вчиненого правопорушення, його наслідки, обставини даної справи, а також дані про особу правопорушника.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Толпегіна А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.12.2023 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова