ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/121/24 Справа № 229/5545/23 Суддя у 1-й інстанції - Грубник О. М. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м.Кривий Ріг

26.02.2024р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційног о суду Залізняк Р.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області клопотаня про поновлення строку та апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дружківського міського суду Донецької області від 08.11.2023р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 оскаржив постанову суду першої інстанції в апеляційному порядку, та у зв`язку із поданням апеляційної скарги за межами строку на апеляційне оскарження, заявив клопотання про поновлення такого строку.

В обґрунтування поданого клопотання ОСОБА_1 вказав, що не був присутнім у судовому засіданні, про дату, час та місце судового розгляду судом не повідомлявся.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тимчасово за місцем мешкання не проживає, у зв`язку з проходженням служби, не міг належним чином реагувати на рішення суду, яке направлялось за місцем його мешкання, тому вважає достатніми підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 :

- вказує, що судом при винесенні оскаржуваної постанови не було враховано, що його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена, протокол складний із порушенням процесуального права та є недійсним;

- зазначає, що не керував транспортним засобом, та факт керування не підтверджений доказами, автомобілем керувала інша особа, тобто об`єктивна сторона правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутня;

- зазначає, що матеріали справи не містять протоколу огляду водія та результатів фіксації такого огляду, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП, та складений протокол є незаконним;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_1 повідомлений належним чином, у судове засідання не прибув, клопотання про відкладення судового розгляду не подав.

Судове засідання розпочато за участі захисника Дона В.О., та після оголошення матеріалів справи та вимог апеляційної скарги було оголошено перерву для надання часу захиснику для ознайомлення з матеріалами справи за поданим клопотанням. Судовий розгляд відкладено на 26.02.2024р. У призначений до розгляду день від захисника надійшло клопотання про розгляду апеляційної скарги за його відсутності.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді доповідача, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 06.08.2023р. о 02:10год. в м. Дружківка Донецької області, вул. Потьомкіна, 46, водій керував транспортним засобом «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager» на місці зупинки транспортного засобу відмовився, від проходження такого огляду у медичному закладі також відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП.

В обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції поклав протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №022819, рапорт працівників поліції Тихого В.О., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які додані до протоколу, направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.08.2023р., відеозапис з бодікамери.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 погоджується із висновками суду першої інстанції про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджений відеозаписом, на якому ОСОБА_1 особисто повідомляє, що їхав до медичної установи через ушкодження руки. Підставами зупинки транспортного засобу стали рух цивільного транспортного засобу під час дії комендантської години (02:30 год.), підставою законної вимоги працівника поліції щодо ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння стали виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, та особисте повідомлення ОСОБА_1 , що він перед керуванням транспортним засобом випив чотири чарки коньяку.

Доводи ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом, суд апеляційної інстанції сприймає як спосіб ухилення від відповідальності оскільки факт керування транспортним засобом іншою особою не підтверджений жодним доказом, а саме при спілкуванні з працівниками поліції поряд із автомобілем, яким керував ОСОБА_1 жодної сторонньої особи не виявлено, що підтверджується відеозаписом. Піс час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 неодноразово повідомив, що їхав до медичної установи, проте після оголошення працівником поліції, що щодо нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зайняв протилежну позицію, що їхав на пасажирському сидінні. При цьому відомостей про іншу особу, яка нібито керувала транспортним засобом, ОСОБА_1 не повідомив.

Доводи апеляційної скарги, що судом при винесенні оскаржуваної постанови не було враховано, що його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена, протокол складний із порушенням процесуального права та є недійсним, є неспроможними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 254, 255, 256 КУпАП, тому відсутні підстави для визнання його неналежним доказом.

Доводи апеляційної скарги, що матеріали справи не містять протоколу огляду водія та результатів фіксації такого огляду, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП, та складений протокол є незаконним, є також безпідставними, оскільки від огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, а протокол про адміністративне правопорушення є наслідком такої відмови, оскільки є порушенням п. 2.5 ПДР України, та тягне адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову водія від огляду на стан сп`яніння на законну вимогу працівника поліції.

Наведена вище сукупність фактичних обставин не викликає жодного сумніву у факті керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, при обставинах викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, стан якого не визначений через відмову ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Таким чином доводи апеляційної скарги про скасування оскаржуваної постанови, із закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є неспроможними та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дружківського міського суду Донецької області від 08.11.2023р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік задовольнити.

Строк на апеляційне оскарження постанови Дружківського міського суду Донецької області від 08.11.2023р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік поновити.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дружківського міського суду Донецької області від 08.11.2023р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без задоволення.

Постанову Дружківського міського суду Донецької області від 08.11.2023р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя