Єдиний унікальний номер 205/7445/23
Номер провадження3/205/51/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року м.Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

судді - Шиян В.В.,

за участю секретаря Сєдих Ю.О.

за участю захисника адвоката Рясного В.Д.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з проколом про адміністративне правопорушення, ААД № 513479 від 8 липня 2023 року, ОСОБА_1 , 8 липня 2023 року о 17-45 годині, по вулиці Крамнича в Новокодацькому районі міста Дніпра, керував транспортним засобом ПЕЖО 508, державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДД України.

Згідно адміністративного протоколу в діях водія ОСОБА_1 убачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав. Пояснив, що 8 липня 2023 року він знаходився вдома біля будинку 24 по вулиці Крамничій в місті Дніпрі. Його автомобіль знаходився біля гаражу, оскільки вранці на ньому виїжджав його син. Коли під`їхали співробітники поліції, він просто сидів в автомобілі, який не рухався, та намагався забрати куплений в ранці хліб, що лежав в автомобілі. Він пояснював співробітникам поліції, що він просто сидів в автомобілі, автомобіль не рухався, але вони не бажали його чути. Просить суд відмовити в притягненні його до адміністративної відповідальності.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Рясний В.Д. в судовому засіданні заперечував проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. В обґрунтування пояснив, що під час складання адміністративного протоколу, в порушення імперативного обов`язку співробітників поліції не зазначено модель, номер і серію засобу на який вівся відеозапис вчиненого правопорушення. В порушення вимог ч.3 ст. 266 КПАП України, після встановлення ознак сп`яніння, ОСОБА_1 не було доставлено до лікарні задля встановлення стану сп`яніння. Направлення на проходження медичного огляду теж не було виписано. В порушення вимог ст. 265-1 КпАП України, у ОСОБА_1 не було вилучено водійське посвідчення. Таким чином сукупність всіх зазначених недоліків ставить під сумнів законність складання адміністративного протоколу, у зв`язку з чим просить суд відмовити в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за недоведеністю.

За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні було допитано свідків.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він є сином ОСОБА_1 . В ранці 8 липня 2023 року, він взяв у батька автомобіль задля вирішення особистих питань. Пообіді він повернувшись до будинку батька, залишив автомобіль біля гаражу. Коли залишав автомобіль, співробітників поліції не бачив.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він проживає по сусідству від ОСОБА_1 . Після обіду 8 липня 2023 року, він бачив, що автомобіль ОСОБА_1 стоїть біля гаражу. Поряд знаходилися співробітники поліції. Розмова між ОСОБА_1 та співробітниками поліції проходила на підвищених тонах. Він підійшов поближче та деякий час був свідком розмови. ОСОБА_1 пояснював співробітникам поліції, що він не керував автомобілем. Під час розмови від ОСОБА_1 він не чув запаху алкоголю, хоча знаходився поряд. Він запропонував поставити автомобіль до гаражу. Пояснив, що в його присутності, співробітники поліції не пропанували ОСОБА_1 пройти медичне обстеження на визначення стану сп`яніння. Також пояснив, що він не бачив, щоб ОСОБА_1 в той день керував транспортним засобом.

Суд розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення прийшов до наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про скоєний на принципах забезпечення доведення вини за ст.129 Конституції України, і визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Диспозицією ч. 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд зазначає, що за п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час дослідження наданого співробітниками поліції відеозапису № 472232, 470465, 470479 судом було встановлено, що відеозапис розпочинається 8 липня 2023 року о 17:45 годині. В припаркованому автомобілі сидить водій ОСОБА_1 .. Під час спілкування з працівниками поліції, ОСОБА_1 веде себе зухвало, пояснює що він полковник, у зв`язку з чим співробітники поліції не мають право з ним так розмовляти. Дуже обурюється, що співробітники поліції прямували за його автомобілем від самого кафе. В подальшому водій ОСОБА_1 , визнає що він керував автомобілем, оскільки їздив до магазину за хлібом. ( На передньому сидінні в нього лежав хліб). О 17: 51 годині відеозапису, водій ОСОБА_1 визнає що він вживав алкогольні напої, але він себе добре почуває, оскільки лише тільки з`їздив до магазину та назад. На пропозицію співробітників поліції пройти медичне обстеження на визначення стану алкогольного сп`яніння, водій ОСОБА_1 відмовляється, але при цьому намагається домовитися зі співробітниками поліції, щоб відносно нього не складали протоколі про адміністративне правопорушення. Вся поведінка ОСОБА_1 на протязі часу спілкування з працівниками поліції показує його обурення діями співробітників поліції, оскільки останні не бажають домовитися з ним не дивлячись що він військовий на пенсії.

За п. 1.10 Правил дорожнього руху України водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Пленумом Верховного Суду України у п. 27 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14 (з наступними змінами) визначено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Як було встановлено судом, водій ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції, визнавав той факт, що він керував транспортним засобом, і що співробітники поліції рухалися за ним від самого магазину до гаражу, що його дуже обурило.

Покази свідків, які були допитані в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту, не спростовують факту керування, оскільки свідки не були очевидцями події, так як їм відомі лише події, які відбувалися або до спілкування зі співробітниками поліції, або вже під час спілкування.

Не визнання водієм ОСОБА_1 в судовому засіданні факту керування транспортним засобом, суд розцінює як спробу уникнути покарання.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

За ст.266 КпАП України огляд особи яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як вбачається з дослідженого під час судового засідання відео з боді камер поліцейських, останні пропанували пройти медичне обстеження на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що отримали від ОСОБА_1 впевнену відмову. При цьому сам ОСОБА_1 не заперечував факт вживання алкогольних напоїв, і навидь обурювався що не має нічого страшного, що він після того як трохи випив, сів за кермо та з`їздив до магазину за хлібом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року N 14 - при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП.

Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, проводиться у відповідності до КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я України N 1452/735 від 09.11.2015 року, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Рясний В.Д. не наполягали на тих обставинах, що ОСОБА_1 не було роз`ясненого його права, або він не був обізнаний про наслідки керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Що ж стосується посилань захисника на певні суперечності в діях співробітників поліції під час складання протоколів про адміністративні правопорушення, (у ОСОБА_1 не було вилучено водійське посвідчення, не виписано направлення до медичного закладу для проходження огляду на визначення стану сп`яніння) суд зауважує, що ОСОБА_1 відмовився надавати водійське посвідчення співробітникам поліції, від керування його не було відсторонено, оскільки за поясненнями свідка ОСОБА_3 саме він заганяв автомобіль до гаражу, від отримання будь яких документів, навидь від отримання копії протоколу, водій ОСОБА_1 відмовився.

Таким чином на думку суду всі ці обставини не спростовують провину ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, та відмови його від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, тоб то вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України.

Призначаючи ОСОБА_1 стягнення, суд виходить з наступного.

За положеннями ст. 33 КпАП України стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КпАП України, у справі не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 130 ч.1 КпАП України не збіг.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням особи правопорушника, обставин даної справи, в тому числі обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 130 ч.1 КпАП України, і вважає за можливе застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 33, 36,40-1, 280, 282, 283 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та покласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя: Шиян В.В.