Справа № 358/240/24 Провадження № 3/358/246/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Романенко К.С., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника адвоката Божка М.І., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (м. Богуслав) про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки м. Городище Черкаської області, місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 10.12.1999 Богуславським РВ ГУ МВС України в Київській області, якій у відповідності зі ст. 268 КпАП України роз`яснені її права, -

за статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

26 січня 2024 року о 18 год. 00 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_2 в під`їзді будинку вчинила сварку з своєю сусідкою ОСОБА_2 , в ході якої ображала нецензурними словами, чим порушила громадський порядок та спокій громадян, за що відповідальність передбачена ст. 173 КУпАП.

Особа, щодо якої складеного протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнала факту вчинення нею дрібного хуліганства в громадському місці, пояснила, що проживає за адресою вказаною в протоколі разом із донькою та мамою ОСОБА_3 , за якою вона доглядає після перенесеного останньою повторного мозкового інсульту. Поверхом вище проживає ОСОБА_2 , яка постійно порушує тишу та заважає відпочивати, з поверху вище постійно лунають стуки... У той час, коли ОСОБА_2 не має вдома її донька запрошує до себе друзів, і після цього починають з квартири лунати стуки, крики, грюки ..... Від всього цього вона та її хвора мати не можуть спокійно відпочивати у себе вдома, це порушує якість її життя. Так, 26.01.2024 вона була вдома та з самого ранку із квартири ОСОБА_2 доносився гучний шум, близько о 18.00 вона пішла до квартири ОСОБА_2 зробити зауваження, оскільки стук в підлогу, який не давав їй та її матері відпочивати став нестерпним. Двері відкрила ОСОБА_2 , між ними виникла суперечка, під час якої вони розмовляли на підвищених тонах, однак нецензурні слова вона не висловлювала, оскільки взагалі їх при спілкуванні з будь-ким не використовує. Хто викликав поліцію вона не знає, пояснення вона надала 08.02.2024 року. Просила справу закрити за відсутністю складу правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Божок М.І. заявив клопотання про закриття адміністративного провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Божка М.І., які наполягали на закриття справи, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов таких висновків.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, під час розгляду справи, законодавець покладає на суд обов`язок, обумовлений з`ясуванням істотних обставин справи, перелік яких регламентовано законом, які слугують правовими підставами (підґрунтям) для прийняття рішення про визнання особи винуватою у скоєнні інкримінованого правопорушення та застосування до неї заходу державного примусу у вигляді накладення стягнення.

За приписами ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документа Склад адміністративного правопорушення - це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування відносно неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.

У сенсі положень ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на громадський порядок. Поняття «дрібне хуліганство» - це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе приставання до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, якщо вони за своїм характером не тягнуть застосування заходів кримінального покарання. Дрібне хуліганство характеризується наявністю умислу - особа, яка скоїла дрібне хуліганство, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок, і бажає чи свідомо допускає вияв неповаги до суспільства.

Безпосереднім об`єктом охорони за ст. 173 КУпАП є громадський порядок.

Для визначення поняття громадський порядок суд виходить із загальноприйнятого тлумачення цього поняття та встановленої судової практики про те, що громадський порядок - це стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, зокрема із використанням травмуючих властивостей таких предметів, як вогнепальна зброя, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною статтею, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу. До таких місць можна віднести під`їзди житлових будинків, підземні переходи, ліфти, таксофони, заклади охорони здоров`я, навчальні та освітньо-виховні заклади, дитячі майданчики, спортивні майданчики та приміщення закритих спортивних споруд, громадський транспорт; стадіони, приміщення відкритих та закритих спортивних споруд, заклади громадського харчування, приміщення закладів культури, приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ; приміщення підприємств, установ та організацій всіх форм власності.

Громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони. Зокрема, громадським місцем є ліфт, таксофон, приміщення та територія закладів охорони здоров`я, навчальних закладів, дитячих майданчиків, спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, закладів фізичної культури і спорту, під`їзди житлових будинків, підземні переходи, транспорт загального користування, що використовується для перевезення пасажирів, приміщення закладів ресторанного господарства, об`єктів культурного призначення, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ, стаціонарно обладнані зупинки маршрутних транспортних засобів, приміщення підприємств, установ та організацій усіх форм власності, готелів та аналогічних засобів розміщення громадян, гуртожитків, аеропортів та на вокзалів.

Таким чином, громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності. Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою.

Судом у судовому засіданні встановлені наступні обставини.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 976819 від 08.02.2024 року вбачається, що 26.01.2024 року приблизно о 18:00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_2 в під`їзді будинку вчинила сварку з своєю сусідкою ОСОБА_2 , в ході якої ображала нецензурними словами, чим порушила громадський порядок та спокій громадян, чим вчинила правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП.

З заяви про вчинене правопорушення від 30.01.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 просить прийняти міри до її сусідки, яка проживає по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , яка провокує її та інших мешканців будинку до вчинення сварок, при цьому висловлюється у її бік нецензурною лайкою та ображає її.

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що вона мешкає із своєю донькою в квартирі АДРЕСА_3 проживає ОСОБА_1 , з якою в неї склалися неприязні відносини. 26.01.2024 близько 18.20 стався конфлікт із її сусідкою - ОСОБА_1 . В ході сварки ОСОБА_1 висловлювалась на її адресу непристойними словами.

Дослідивши усі долучені до матеріалів справи докази в сукупності, суд вважає, що ними не підтверджено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відтак, тягар доказування на предмет доведеності достатності доказів винуватості ОСОБА_1 у скоєні інкримінованого адміністративного правопорушення покладено на особу, що складала протокол про адміністративне правопорушення, тобто поліцейських.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Водночас суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Наявні у матеріалах справи: заяви про вчинене правопорушення від 30.01.2024 року, не можуть слугувати однозначним доказом доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки в ньому зафіксовано обставини події лише зі слів потерпілої ОСОБА_2 .

Письмові пояснення ОСОБА_4 , які за своєю суттю не містять твердження хто саме висловлював нецензурні образи ОСОБА_5 чи її донька ОСОБА_6 , тож суд взяти до уваги ці пояснення, як належний доказ у справі не може.

Інших належних та допустимих доказів, матеріали справи не містять.

Отже, у матеріалах справи відсутні будь-які докази умисного порушення ОСОБА_1 громадського порядку і спокою громадян. Зміст висунутого звинувачення, сформульований у протоколі про адміністративне правопорушення не доведений належними доказами, визначеними ст. 251 КУпАП.

Окрім цього, суд зауважує, що характер конфлікту, який виник між вказаними вище особами, наявність якого не заперечується, дає підстави дійти висновку про те, що він виник не у сфері громадського порядку і не стосується суспільних відносин, які охороняються ст. 173 КУпАП, а за своєю правовою природою є побутовим (приватним), оскільки виник на ґрунті особистих неприязних взаємовідносин між сусідами, які проживають у одному будинку АДРЕСА_2 , та постійно зустрічаються під час відвідування загальних місць користування.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.98 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Суд вважає слушними доводи захисту щодо відсутності доказів на предмет доведеності винуватості ОСОБА_1 у скоєнні вказаного вище адміністративного правопорушення.

Згідно приписів статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні у судовому засіданні, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст.ст.173, п.1 ст.247, 251, п.3 ст.284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, закрити з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського о апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Головуючий: суддя К. С. Романенко