Справа №: 716/393/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2024 суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Пухарєва О.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 249449 від 21.01.2024, в рамках проведення спеціальних заходів з виявленням порушників законодавства з прикордонних питань, прикордонним нарядом «Контрольний пост» о 16:10 год. 21.01.2024 був виявлений ОСОБА_1 в складі групи осіб спільно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на околиці населеного пункту Звенячин Чернівецького прикордонного району Чернівецької області, що на ділянці відповідальності НОМЕР_1 прикордонного загону, за спробу незаконного перетину державного кордону з України поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст.9,12 ЗК «Про державний кордон України» від 07.11.1991, тобто вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачене ч.2 ст.204-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, зазначив, що 21.01.2024 він разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 їхали на легковому автомобілі Хундай із с. Велике Вербче Рівненської області до м.Чернівці на роботу. На посту в с.Звенячин їх зупинили працівники прикордонної служби, які перевірили їх документи про особу та склали на них протоколи про адміністративне правопорушення щодо спроби перетину ними державного кордону. ОСОБА_1 вказав, що жодного наміру перетинати державний кордон він не мав і будь-яких спроб він для цього не вчиняв.

Заслухавши особу, відносно якої складено адміністративний протокол, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що дану справу слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб.

Диспозиція статті має бланкетний характер, у зв`язку з чим встановлення складу адміністративного правопорушення регулюється спеціальним нормативним актом, що регулює порядок перетинання державного кордону України, яким є Закон України «Про державний кордон України».

Так, ч.1,2 ст.9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Крім того, ч. 3 ст.9 вказаного Закону визначено що, пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Відповідно до ч.1 ст.12 зазначеного Закону пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 на території Україні запроваджено воєнний стан (воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень).

Суд приймає до уваги, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Як вбачається з матеріалів справи, як докази вчинення правопорушення, матеріали справи містять лише протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №249449 від 21.01.2024, пояснення інспектора прикордонної служби ОСОБА_4 та схему місця розміщення прикордонного наряду "контрольний пост" розташовананого на Південно-Східній околиці населеного пункту Звенячин, на автомобільній дорозі Е85.

Зазначений протокол є неналежним доказом, оскільки, у порушення вимог ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, уповноваженою посадовою особою не конкретизовано місце вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому діяння, не зазначено спосіб спроби перетину кордону, координати, де нібито здійснено спробу перетину державного кордону групою осіб.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Проте в матеріалах справи відсутня схема правопорушення, на якій би були зафіксовані умовні позначки місця вчинення правопорушення, маршрут руху порушника та лінію державного кордону, а також фото чи відео фіксації факту вчинення правопорушення чи інших беззаперечних доказів, які б вказували на причетність та умисел ОСОБА_1 разом із іншими особами (групою осіб) на перетин кордону в такий спосіб, яке ставиться йому у провину.

Пояснення інспектора прикордонної служби Савчука В., як доказ винуватості ОСОБА_1 суд оцінює критично, оскільки в розумінні ст. 251 КУпАП, такі пояснення не можуть вважатися належним і допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки працівники прикордонної служби є зацікавленими особами.

Інших доказів, які б підтверджували обставин, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення в матеріалах справи не міститься.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, вважаю, що в матеріалах справи відсутні докази незаконного перетину кордону ОСОБА_1 в складі групи осіб за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Докази, які містяться в матеріалах справи суд оцінює виключно як припущення посадових осіб прикордонної служби, вони є недостатніми для обґрунтування вини ОСОБА_1 за критерієм «поза розумним сумнівом».

Підсумовуючи наведене, прихожу до висновку, що в матеріалах відсутні належні та достатні докази, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП «поза розумним сумнівом».

У відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.Пухарєва