ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/458/24 Справа № 235/3179/23 Суддя у 1-й інстанції - Хмельова С. М. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_1 та її захисника Євдокімова О.М. на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08.12.2023 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, військовослужбовця ЗСУ, радіотелеграфіста військової частини НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ,

яку визнано винною в правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.172-20 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.,-

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено судом першої інстанції, 30 листопада 2023 року близько 18:00 години солдат ОСОБА_1 на території тимчасового розташування військової частини в м. Покровськ, Донецької області під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, була виявлена представниками військової частини з ознаками алкогольного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, характерний запах алкоголю), у зв`язку з чим була направлена на огляд до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою встановлення стану (ступеню) алкогольного сп`яніння. У результаті проведеного огляду на стан сп`яніння встановлено алкогольне сп`яніння 0,716%, що підтверджується тестом на алкоголь №1816 від 30.11.2023 року, про що був складений протокол про військове адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП серії ДНПК-2 № 4191 від 30 листопада 2023 року.

Постановою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08.12.2023 року ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, стягнуто судові витрати.

З таким судовим рішенням не погодились ОСОБА_1 та її захисник Євдокімов О.М. та оскаржили в апеляційному порядку з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційні скарги та клопотання про поновлення строку ОСОБА_1 та її захисника Євдокімов О.М. аналогічні за змістом одне одному. В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження вказують, що ОСОБА_1 не була присутньою у судовому засіданні та з постановою ознайомилась у електродному кабінеті лише 16.01.2024. У паперовому вигляді копію постанови ОСОБА_1 не отримувала. Зазначають, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та у неї не було можливості раніше ознайомитись з оскаржуваною постановою. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

Що ж стосується оскаржуваної постанови, то апелянти просять постанову суду скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. На обґрунтування своїх вимог вказують, що ОСОБА_1 30.11.2023 року не перебувала на території тимчасового розташування військової частини та не виконувала обов`язків військової служби, та перебувала за межами військової частини, оскільки в неї був вільний час, фактично вихідний день. Вказують, що між ОСОБА_1 та молодшим сержантом ОСОБА_2 раніше склалися неприязні стосунки та непорозуміння, він побачивши її поза межами військової частини, підійшов до неї поцікавитися як справи та почувши запах алкоголю та відвіз до комендатури повідомивши, що вона під час виконання обов`язків військової служби на території військової частини знаходилася у стані алкогольного сп`яніння, при цьому не надав доказів, які саме обов`язки виконувала ОСОБА_1 та на території якої військової частини, жодного свідка не назвав, відеодоказів не надав. Вважають, що з матеріалів справи не вбачається, що офіцер ІНФОРМАЦІЯ_2 старший лейтенант ОСОБА_3 є уповноваженою посадовою особою, якому надано право складати протоколи, тому протокол є неналежним доказом по справі. Також вказують, що в акті огляду зазначено двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яких ОСОБА_1 не бачила 30.11.2023 року та до протоколу не долучено письмові пояснення вказаних свідків і до протоколу також не додано відеозапису проведеного огляду. Тому акт також не може бути належним та допустимим доказом у справі.

Також до початку апеляційного розгляду захисником подані додаткові пояснення у справі. У яких вказує, що особа яка склала протокол не збирала доказів для встановлення істини по справі. Зазначає, що не встановлено точного часу виявлення правопорушення не вказано номеру військової частини на якої перебувала ОСОБА_1 , вважаючи, що у матеріалах справи відсутні докази вини ОСОБА_1 . Вказує, що оскільки у протоколі зазначений приблизний час скоєння інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення о 18 годині, то пройшовши медичний огляд о 19:41 може свідчити про його проходження після спливу двох годинного терміну з моменту виявлення, що вказує на неналежність доказу акту огляду.

Захисником Євдокімовим О.М. який діє в інтересах ОСОБА_1 подано клопотання про розгляд справи без його участі та без участі ОСОБА_1 , зазначивши, що апеляційні скарги підтримує та просить їх задовольнити.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційних скарг та письмові пояснення сторони захисту, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційні скарги залишенню без задоволення, враховуючи наступні обставини.

Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції вважає зазначені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними.

Враховуючи, що ОСОБА_1 та її захисник не були присутні під час судового розгляду даної справи, а з оскаржуваним рішенням суду ознайомились лише 16.01.2024, після чого було подано апеляційну скаргу, підтверджень отримання ОСОБА_1 у паперовому вигляді копії постанови відсутня, вважаю за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 172-20 КУпАП відповідальність наступає за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, зокрема ч. 1 - розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено, по теперішній час.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина ОСОБА_1 доведена доказами, наявними в матеріал справи, а саме протоколом про військове адміністративне правопорушення серії ДНПК-2 №4191 від 30 листопада 2023року, про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, де наведені обставини встановлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , з яким вона погодилась підписавши його, зауважень до протоколу у письмовому вигляді не надала, надала письмові пояснення, якими підтвердила вживання алкогольних напоїв та визнання своєї провини. (а.с.1-3)

Тестом №00001816 від 30.11.2023 року, за результатами огляду у ОСОБА_1 виявлено стан сп`яніння 0,716% проміле, з підписом ОСОБА_1 (а.с.4)

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, з яким ОСОБА_1 також погодилась підписавши його. (а.с.5)

Копією військового квитка НОМЕР_2 , відповідно до якого ОСОБА_1 є військовослужбовцем у військовій частині НОМЕР_1 . (а.с.8)

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не перебувала на території тимчасового розташування військової частини, перебувала за межами військової частини та не виконувала обов`язків військової служби, оскільки в неї був вільний час, фактично вихідний день, є безпідставними.

Оскільки під час апеляційного розгляду справи, так і під час її розгляду судом першої інстанції, стороною захисту не надано доказів перебування ОСОБА_1 за межами території тимчасового розташування військової частини в м. Покровськ, Донецької області та те, що вона не виконувала обов`язків військової служби. Міркування апелянтів, що у ОСОБА_1 був фактично вихідний день носять суб`єктивний характер та самі апелянти вказують, що у ОСОБА_1 був лише вільний час, це не вказує на не виконання нею у цей час обов`язків військової служби.

Посилання апелянта на те, що через неприязні стосунки та непорозуміння з молодшим сержантом ОСОБА_2 , побачивши ОСОБА_1 він поза межами військової частини, відвіз до комендатури повідомивши, що вона під час виконання обов`язків військової служби на території військової частини знаходилася у стані алкогольного сп`яніння, спростовуються наявними матеріалами адміністративної справи. Доказів на підтвердження своїх доводів, стороною захисту не наданно.

Факт її перебування на території військової частини у нетверезому стані підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів.

Також не знайшли свого підтвердження, доводи апеляційних скарг, що протокол є неналежним доказом по справі, оскільки у матеріалах справи відсутні повноваження на складання протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою посадовою особою, якому надано право складати протоколи. Оскільки стороною захисту не надано доказів на підтвердження своїх доводів.

Відповідно до вимог ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи, а саме органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків, - стаття 44, частини друга і третя статті 123, статті 172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7), командири (начальники) військових частин (установ, закладів), командири підрозділів, які уповноважені на те командирами (начальниками) військових частин (установ, закладів) (статті 172-10 - 172-20, крім правопорушень, вчинених поліцейськими поліції особливого призначення Національної поліції України під час дії воєнного стану).

Протокол було складено відповідно до норми чинного законодавства офіцером ІНФОРМАЦІЯ_2 , старшим лейтенантом ОСОБА_3 , у апеляційного суду не виникає сумнівів щодо складання вказаного протоколу уповноваженою на те особою, протокол є належним та допустимим доказом.

Відповідно ст.256, ст.251 КУпАП не міститься обов`язку щодо направлення таких наказів про уповноваження посадової особи, разом із протоколами до суду. У апеляційній скарзі не ставиться питання, щодо витребування таких наказів.

Доводи апеляційної скарги, що акт не може бути належним та допустимим доказом у справі, оскільки в акті огляду зазначено двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яких ОСОБА_1 не бачила 30.11.2023 року та до протоколу не долучено письмові пояснення вказаних свідків і до протоколу також не додано відеозапису проведеного огляду, є безпідставними, які не ґрунтуються на вимогах закону. Згідно наявних матеріалів справи ОСОБА_1 підписала вказаний акт огляду та складений відносно неї протокол про адміністративне правопорушення, та зауважень з цього приводу не зазначала.

Крім того присутність двох свідків або застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП. У даному випадку технічні засоби відеозапису не використовувались, а огляд був проведений у присутності двох свідків. Вимоги щодо долучення їх письмових пояснень до акту огляду або до протоколу про адміністративне правопорушення чинним законодавством не передбачено, так само не передбачена обов`язкова участь свідків або використання технічних засобів відеозапису саме під час складання самого протоколу про адміністративне правопорушення.

Міркування апелянта, що у протоколі зазначений приблизний час скоєння інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення о 18 годині, то пройшовши медичний огляд о 19:41 може свідчити про його проходження після спливу двох годинного терміну з моменту виявлення, що вказує на неналежність доказу акту огляду, є безпідставними. Оскільки як ОСОБА_1 так і її захисник не заперечували сам факт вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 30 листопада 2023 року та міркування апелянта, що навіть після спливу двох годин та можливим зменшенням рівня алкоголю через тривалість процедури, рівень алкоголю складає більше допустимої норми, не спростовує результату огляду та факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а навпаки, лише підтверджує.

На підставі викладеного у апеляційних скаргах не заперечується, а навпаки вказується факт, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та вживання нею алкогольних напоїв 30.11.2023 року.

Факт перебування ОСОБА_1 на території тимчасового розташування військової частини в м. Покровськ, Донецької області під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, яка була виявлена представниками військової частини з ознаками алкогольного сп`яніння, та проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до якого встановлено алкогольне сп`яніння 0,716 проміле підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів.

В зв`язку із чим, неприйнятними є всі інші доводи сторони захисту, викладені в апеляційних скаргах, з приводу не перебування ОСОБА_1 на території тимчасового розташування військової частини та інші доводи які спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Отже, адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, було скоєно ОСОБА_1 будучі військовослужбовцем в умовах особливого періоду, який на сьогодні діє в Україні, а саме під час дії воєнного стану, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Вважаю, що висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, на підставі викладеного апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08.12.2023 року повинна бути залишена без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 та її захиснику Євдокімову О.М. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та її захисника Євдокімова О.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08.12.2023 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя