Справа № 523/3497/24
Номер провадження 3/523/1826/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ДПС України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого генеральним директором ТОВ « ЦЕМЕНТ», який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

22.02.2024 головним державним інспектором Повзун О.В. Південного міжрегіонального управління ДПС складено протокол про адміністративне правопорушення №35/34-00-07-01 про те, що ОСОБА_1 вчинив порушення ведення податкового обліку, а саме, згідно акту перевірки від 18.12.2023 № 700/34-00-07-10/31519018 порушено: 1) пункт 14.1.231 пункту 14.1 статті 14, підпункту 140.5.15 пункту 140.5 статті 140 ПКУ, в результаті чого встановлено завищення від`ємне значення об`єкта оподаткування на суму 180 304 449 грн.; 2) пункту 185.1 статті 185, 187.1 статті 187, пункту 189.9 статті 189, 201.1 статті 201 ПКУ, в результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 811 815 грн., в тому числі за грудень 2018 року на суму 811 815 грн.; 3) пункту 185.1 статті 185, 187.1 статті 187, пункту 189.9 статті 189, 201.1 статті 201 ПКУ, в результаті чого платником податків не зареєстровано податкову накладну на суму 811 815 грн. ПДВ; 4) пунктів 103.2 та 103.3 статті 103, підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 ПКУ, в частині неутримання та не перерахування до бюджету податку за ставкою 15% від суми сплаченого доходу нерезиденту, в результаті чого занижено податок з доходу нерезидента у сумі 27 723 718,08 грн., в тому числі за 1 квартал 2018 року - 4 435 265,43 грн., за півріччя 2018 року - 8 692 508,09 грн., 3 квартали 2018 року - 12 956 283,54 грн., 2018 рік - 17 238 723,55 грн., І квартал 2019 року - 3 161 277,20 грн., за півріччя 2019 року - 5 736 960,52 грн., за три квартали 2019 року - 8 168 145,44 грн., за 2019 рік - 10 484 994,53 грн.; 5) підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16, пункту 103.9 статті 103 ПКУ, Наказу Міністерства фінансів України від 20.10.2015 №897 «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємства», в частині неподання Додатків ПН до Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за І кв.2018 рік, півріччя 2018 року, три квартали 2018 року, 2018 рік; 6) підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпункту 168.1 статті 168 пункту 170.9 статті 170, пункту 171.2 статті 171 ПКУ, в результаті чого не утримано та не перераховано податок на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся на загальну суму 4 100,92 грн.; 7) пункту 171.2 статті 171, пункту 176.2 статті 176 ПКУ, в результаті чого занижено зобов`язання з військового збору на загальну суму 341,74 грн.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. 14.03.2024 року на адресу суду представник ОСОБА_1 адвокат Маричева О.О. подала письмові пояснення в яких зазначила, що у періоді, за який проводилась перевірка, генеральним директором Компанії були: ОСОБА_2 (з 04.11.2016 р. по 11.09.2018 р), ОСОБА_3 (з 12.09.2018 по 13.12.2019), ОСОБА_1 (з 14.12.2021 р. по день підписання Акту перевірки), Головний бухгалтер ОСОБА_4 (з 01.01.2015 р. по 24.11.2017р.), ОСОБА_5 27.11.2017 р. по 08.06.2023 р.). Протокол складений без належних на те правових підстав, а в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП з огляду на наступне. В протоколі № 35/34-00-07-01 від 22.02.2024 року не розкрита об`єктивна сторона правопорушення та не вказані дії (бездіяльність) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, спосіб вчинення цього. Не наведені будь-які обставини, які б вказували на наявність у ОСОБА_1 наміру (умислу) на порушення порядку утримання та перерахування податку на доходи фізичних осіб і подання відомостей про виплачені доходи, що свідчить про відсутність суб`єктивної сторони цього правопорушення. Не викладена належним чином суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а також відсутні всі елементи складу адміністративного правопорушення. Тому, відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а також закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, письмові доводи представника, суд доходить таких висновків.

Відповідно до положень ч.1 та 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до матеріалів даної адміністративної справи вбачається, що на підставі акту документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ЦЕМЕНТ» від 18.12.2023 складено протокол про адміністративне правопорушення відносно генерального директора вказаного підприємства ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Разом з тим, при викладі у протоколі суті вчиненого адміністративного правопорушення, у ньому зазначено лише перелік норм податкового законодавства та не вказано які саме дії або бездіяльність у розумінні диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, були допущені саме ОСОБА_1 особисто, що призвели до порушення порядку утримання та перерахування податку на доходи фізичних осіб.

Ці обставини породжують в судді сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 та наявності в його діях складу правопорушення.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь, а матеріали справи не містять достатніх та допустимих доказів того, чи взагалі вчиняв ОСОБА_1 дії, вказані в протоколі, суд доходить висновку що є недоведеним склад адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП, а тому провадження в адміністративній справі підлягає закриттю з підстав п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись статтями 247,284 КУ пАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К.О. Далеко