ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/757/24 Справа № 199/673/24 Суддя у 1-й інстанції - ЛИСЕНКО В. О. Суддя у 2-й інстанції - Онушко Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Онушко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро апеляційну скаргу адвоката Анищенка А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 лютого 2024 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ТОВ Стан Систем, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 гривень на користь держави.

Не погоджуючись із вказаною постановою адвокат Анищенко А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 лютого 2024 року та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат Анищенко А.О. зазначає, що на відеозаписі з відеокамер поліцейських відсутній момент зупинки автомобіля ОСОБА_1 , а також факт керування останнім транспортним засобом. Також не керування ОСОБА_1 автомобілем, на думку апелянта, підтверджують свідок ОСОБА_2 , який у той час знаходився у якості пасажира в даному транспортному засобі, та мати ОСОБА_1 ОСОБА_3 , але суд першої інстанції не взяв їх до уваги.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника адвоката Анищенка А.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 130 КУпАП встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як убачається з матеріалів адміністративної справи, 14.01.2024 о 01:05 годині водій ОСОБА_1 у місті Дніпрі по вул. Передова, 175 керував транспортним засобом «Renault Kangoo», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що встановлено зі згоди водія приладом «Драгер ARHK-0532», результат огляду 0,72 %о, тест № 2263, чим водій порушив вимоги п. 2.9-а Правил дорожнього руху.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами вчинення адміністративного правопорушення та зібраними у відповідності з нормами КУпАП у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №689647 від 14.01.2024 року, складеним у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП; відеозаписом з бодікамер працівників поліції; рапортом поліцейського; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого за допомогою приладу «Драгер ARHK-0532» водій ОСОБА_1 пройшов огляд для визначення стану сп`яніння, проба позитивна 0,72 %о; роздруківкою результату тесту проба позитивна 0,72 %о. Водій ОСОБА_1 власноручним підписом засвідчив свою згоду з результатом огляду в акті огляду та на роздруківці тесту без зауважень.

Зазначені докази є чіткими, узгоджуються між собою, та в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б їх спростовували.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до роздруківки з результатом огляду за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820, з результатами огляду (тест №2263 - проба позитивна 0,72 проміле) ОСОБА_1 погодився, підписав без жодних застережень акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів і чек з драгера.

Відеозаписом, наявним у матеріалах справи, зафіксовано, як працівники поліції підійшли до транспортного засобу «Renault Kangoo», н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого на водійському місці перебував громадянин, який представився як ОСОБА_1 , а на передньому пасажирському місці перебував громадянин, ідентифікований як ОСОБА_2 , який на 00 хв. 12 с. на питання поліцейського відповів: «Ми зараз їдемо додому». На 00 хв. 40 с. відеозапису на питання поліцейського: «Що Ви тут стоїте? Чого Ви ще не вдома, 01:00 година ночі?», ОСОБА_1 відповів на 00 хв. 42 с.: «Ми від друга їхали із «Сільпо». Далі ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора, роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду. Роз`яснено право проїхати до закладу охорони здоров`я. Працівники поліції зазначили, що у разі необхідності вони можуть надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку газоаналізатора Драгер, роз`яснили, що у разі відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння буде складено протокол про адміністративне правопорушення. На повторне питання поліцейського: «Що Ви тут робите?», на 12 хв. 03 с. відеозапису ОСОБА_1 відповів: «Їдемо додому», а на питання іншого поліцейського: «Чого тут стоїте?», ОСОБА_1 відповів на 12 хв. 08 с.: «Чесно тому що Вас побачили, ми збиралися додому їхати». На 13 хв. 00 с. відеозапису ОСОБА_1 повідомив, що він побачив авто поліцейських та зупинився. Далі ОСОБА_1 були оголошені ознаки алкогольного сп`яніння, які виявлені у нього, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; млява мова; поведінка, що не відповідає дійсності, поліцейських також звернув увагу, що в салоні автомобіля багато відкритих пляшок з алкоголем та із салону автомобіля пахне алкоголем. На пропозицію поліцейського ОСОБА_1 погодився та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора, проба позитивна. ОСОБА_1 також надав поліцейському посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, згідно якого він є власником транспортного засобу «Renault Kangoo», н.з. НОМЕР_1 . Також на даному відеозаписі зафіксовано процесу складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та факт роз`яснення йому прав та обов`язків. Тож, з огляду на це доводи апелянта стосовно не керування його підзахисним транспортним засобом є безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження матеріалами справи під час апеляційного перегляду.

Зафіксовані на відеозаписі обставини підтверджуються й рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 УПП в Дніпропетровській області ДПП рядового поліції Данілова А.В., з якого убачається, що 14.01.2024 під час несення служби у складі автопатруля «Легіон-121» сумісно зі старшим лейтенантом взводу 2 роти 1 батальйону 2 УПП в Дніпропетровській області Кардашової А.М. та лейтенантом взводу 2 роти 1 батальйону 2 ОСОБА_4 , патрулюючи вул. Передову, помічено поряд з будинком 175 авто «Рено Канго», н.з. НОМЕР_1 , водій якого порушує комендорську годину. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_2 , посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 30.03.2021), останній повідомив, що рухається від товариша додому, також під час спілкування виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Водій погодився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер ARHK-0532». Водія ознайомлено з усіма документами приладу та сертифікацією Драгеру, звірені серійні номера. Результат огляду 0,72 %о. На водія ОСОБА_1 складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, посвідчення водія вилучено, видано тимчасовий дозвіл. Авто передано тверезому водієві мамі ОСОБА_3 , 1976 р.н.

Не можна визнати слушними й посилання апелянта на те, що суд залишив поза своєю увагою покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які, на думку захисника, можуть слугувати підтвердженням відсутності керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки суд першої інстанції дав належну оцінку поясненням цих свідків, критично поставившись до них та зазначивши, що показання свідка ОСОБА_3 не підтверджують та не спростовують факту керування транспортним засобом її сином ОСОБА_1 , а свідок ОСОБА_2 під відеозапис бодікамери поліцейського ствердно повідомив, що вони їдуть додому.

Таким чином, з урахуванням наведеного апеляційний суд в даному випадку цілком погоджується з висновком суду першої інстанції, що розташування ОСОБА_1 на місці водія, його відповіді поліцейським щодо мети перебування в салоні автомобілі за його кермом та його дії щодо руху додому на цьому автомобілі, надані ним водійські документи, проходження огляду на стан сп`яніння об`єктивно надали можливість поліцейським ідентифікувати ОСОБА_1 як водія транспортного засобу, який здійснював рух на ньому, а при появі службового автомобіля поліцейських, зупинив його рух через острах бути притягнутим до відповідальності за факт керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння під час дії комендантської години, оскільки під час апеляційного розгляду суду апеляційної інстанції особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисником не було надано доказів на підтвердження протилежного.

Апеляційним переглядом також встановлено, що накладаючи адміністративне стягнення суд першої інстанції дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, яке характеризуються умисною формою вини, складає підвищену суспільну небезпечність, становить небезпеку дорожнього руху та несе загрозу для його учасників, і призначив його у встановлений КУпАП строк з дня вчинення правопорушення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для закриття провадження у відповідності до п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у апеляційного суду немає.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, тому оскаржувану постанову суду слід залишити без змін, а подану на неї апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника Анищенка А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 лютого 2024 року залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 лютого 2024 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Онушко