Справа № 457/1736/23 Головуючий у 1 інстанції: Василюк Т.В.
Провадження № 33/811/321/24 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника Вернієвської О.Б. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Трускавецького міського суду Львівської області від 08 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

За постановою суду, 22.11.2023 року о 19 год. 57 хв. у м. Трускавець по вул. Стебницькій, 23 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Vito», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з даною постановою, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Вернієвська О.Б. подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Трускавецького міського суду Львівської області від 08 лютого 2024 року, скасувати її і провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на такі доводи: в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом; відеозапис не містить доказів того, чому працівники поліції зупинили його транспортний засіб та взагалі факту керування та зупинки транспортного засобу; в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено даних про технічні характеристики засобу фіксації за допомогою якого здійснювалася відеозйомка.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Вернієвська О.Б. не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені.

Згідно довідки про доставку повідомлення, 26.03.2024 року судові повістки сформовані в електронному вигляді і доставлені на номер мобільного телефону ОСОБА_1 та захисника Вернієвської О.Б. що відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23.01.2023 року.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, прихожу до наступних висновків.

З огляду на те, що судове засідання, на якому було прийнято оскаржене рішення, проводилося у відсутності ОСОБА_1 , а тому апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 652737 від 22.11.2023 року;

- рапортом інспектора СРПП ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Орсуляка Ю.М. від 22.11.2023 року відповідно до якого встановлено, що під час несення служби по забезпеченню безпеки дорожнього руху у період з 08 год. 00 хв. 22.11.2023 року по 08 год. 23.11.2023 року разом із лейтенантом поліції ОСОБА_3 22.11.2023 року о 19 год. 55 хв. в м. Трускавці по вул. Стебницькій, 23 було помічено водія який керував автомобілем марки «Mercedes-Benz Vito», державний номерний знак НОМЕР_1 . Водій порушив правила дорожнього руху, а саме не надав перевагу в русі на нерегульованому пішохідному переході пішоходам, які рухалися по ньому. Після чого даний автомобіль було зупинено згідно ст. 35 п. 1 Закону України «Про Національну поліцію». Водієм даного т/з виявився гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий АДРЕСА_1 . Під час перевірки документів у водія громадянина ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу на спецзасобі Драгер АРБН 6820 чи у медичному закладі на що останній відмовився. Після чого на водія зібрано матеріали, складено протокол серії ААД № 652737 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та складено адміністративну постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

- відеозаписом фіксації правопорушення з нагрудної камери поліцейського;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 22.11.2023 року відповідно до якого у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.11.2023 року;

- постановою про накладення адміністративного правопорушення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8190254 від 22.11.2024 року відповідно до якої встановлено, що 22.11.2023 року водій керуючи транспортним засобом наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів, чим порушив п. 18.1 ПДР України, що знаходяться в матеріалах справи.

Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта щодо невстановлення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом є неспроможним та спростовується переглянутим відеозаписом наявним в матеріалах справи.

Окрім того, слід звернути увагу на те, що ОСОБА_1 стверджуючи, що за кермом не перебував одночасно не зазначає хто перебував за кермом його транспортного засобу.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та зводяться до власної оцінки фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів, при цьому, захисник оцінює ці докази вибірково, ігноруючи при цьому їх сукупність.

Отже, враховуючи відсутність будь-яких скарг щодо дій працівників поліції при складенні ними протоколу та інших процесуальних документів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в письмових доказах та на відеозаписі нагрудних камер, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта.

У ході апеляційного розгляду апеляційним судом не було встановлено обставин, які б свідчили про наявність в діях працівників поліції порушення приписів «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та КУпАП, та такі дії у встановленому законом порядку не оскаржувалися .

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

На переконання апеляційного суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

поновити захиснику Вернієвській О.Б. строк апеляційного оскарження.

Постанову судді Трускавецького міського суду Львівської області від 08 лютого 2024 року, якоюОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката Вернієвської О.Б. без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк