Справа № 151/19/24
Провадження № 33/801/358/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Моцний В. С.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Лисенка Станіслава Юрійовича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чечельницького районного суду Вінницької області від 20 лютого 2024 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Чечельницького районного суду Вінницької області від 20 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

У скарзі зазначає, що наявна в матеріалах справи роздруківка показників спеціального технічного засобу (чек Драгера) не стосується даної події, оскільки на ньому зазначено час та дату проведення огляду «05.01.2024 23 год. 33 хв»., тоді як згідно даних відеозапису початок відліку часу «06.01.2024 00 год. 16 хв.», а закінчення - «00 год. 39 хв.». У чеку зазначено температуру повітря «+7,0 С» градусів, однак, згідно відповіді Вінницького центру гідрометеорології на запит температура повітря в той день була в рази відмінна від температури, зазначеної в роздруківці. На відеозаписі не зафіксовано факту роздруківки результатів його освідування, підпис у роздруківці йому не належить. Питання щодо призначення судової почеркознавчої експертизи судом не вирішено. Направлення на огляд водія транспортного засобу є недопустимим та неналежним доказом у справі, оскільки зазначений у ньому час не узгоджується з часом, зафіксованим на відеозаписі. У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодних ознак приладу «Драгер», які дозволяють ідентифікувати прилад та модель. Акт огляду також є недопустимим доказом, оскільки не заповнювався уповноваженими особами в присутності ОСОБА_1 і підпис у вказаному акті йому не належить, а належить сторонній особі. Суд прийняв рішення за відсутності доказів, які підтверджують факт керування ним автомобілем. Поліцейський дістав спеціальний технічний засіб вже з наявним мундштуком, відкриття мундштука взагалі не відбувалося. Поліцейськими не додано відповідний сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого часу. Доказів, які б свідчили, що йому пропонували пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі та його відмови від такого огляду у матеріалах справи немає. Він неодноразово запитував щодо того, щоб пройти медичний огляд у лікарні.

Також ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, 29.02.2024 через підсистему «Електронний суд» було подано апеляційну скаргу, яка повернута 21.03.2024 Вінницьким апеляційним судом через не підтвердження повноважень захисника. 25.03.2024 ним повторно подано апеляційну скаргу, а відтак наявні підстави для поновлення стоку на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 289 КУпАП, в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

При вирішенні питання про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, апеляційний суд виходить з того, що постанову Чечельницьким районним судом Вінницької області винесено 20.02.2024 (а.с.19-20).

Вперше ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу 01.03.2024, тобто протягом визначеного ст. 294 КУпАП строку, однак, постановою Вінницького апеляційного суду від 21.03.2024 її було повернуто через відсутність документів, які б підтверджували повноваження захисника.

Повторно апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано 25.03.2024 разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи, що повторно апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано на четвертий день після повернення йому апеляційної скарги із усуненням недоліків такої апеляційної скарги, беручи до уваги, що вперше ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу протягом визначеного законом строку, з метою забезпечення конституційного права особи на оскарження судового рішення, про яке стверджується в рішеннях Європейського суду з прав людини, апеляційний суд прийшов до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши адвоката Лисенка С.Ю., який підтримав апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У статті 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №181943, складеного 06 січня 2024 року о 00 год. 35 хв. поліцейським з РПП СПД 1 ВП 1 Гайсинського РУП сержантом поліції Постернаком Д.О., 06 січня 2024 року о 00 год. 20 хв. в смт Чечельник по вул. Героїв Майдану водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW- Х5», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager», результат якого 1,47%. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

Цифровий показник приладу «Drager Alcotest 6810» становить 1,47 ‰, що відображено у роздрукованих на папері показниках спеціального технічного засобу та зафіксовано в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.1,3).

У підпункті а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, в тому числі, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.280 КУПАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та надав їм правову оцінку.

Висновок суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про відсутність в матеріалах справи доказів, які б підтверджували факт керування ним транспортним засобом, однак, вказані доводи відхиляються апеляційним судом з наступних підстав.

Для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП доведенню підлягають як факт керування особою транспортним засобом, так і факт перебування особи в стані сп`яніння.

У п. 27 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні» від 23.12.2005 № 14 судам роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про доведеність як факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так і факту його перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Вказаний висновок ОСОБА_1 в апеляційній скарзі жодним чином не спростований.

Апеляційний суд виходить з того, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №181943 від 06 січня 2024 року зазначено суть адміністративного правопорушення та опис установлених обставин, зокрема зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

У вказаному протоколі ОСОБА_1 зазначив, що він не їхав за кермом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються як протоколом про адміністративне правопорушення, так і, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Переглянувши відеозапис з портативного відеореєстратора (нагрудної камери поліцейського) апеляційним судом встановлено, що відеозапис розпочинається з того, як автомобіль з ввімкненими фарами та двигуном стоїть перед парканом. До нього підходить поліцейський і запитує водія ( ОСОБА_1 ), чому він не зупиняється, на що водій відповідає: «тож зупинився». На вимогу надати документи ОСОБА_1 відповів, що зараз йому винесуть з будинку куртку і він їх надасть, на що поліцейський відповів, що водій, коли керує транспортним засобом, повинен мати документи при собі. У ході спілкування ОСОБА_1 зазначив: «Я не те, щоб п`яний, я в адекваті, просто поїхали за соком… я готовий понести відповідальність, але не в тому плані, як ви собі думаєте». Після проведення огляду ОСОБА_1 повідомили, що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також протокол за ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом без наявності полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів

Із вказаного відеозапису слідує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, оскільки останній не заперечив вказаних обставин. Будь-яких заперечень щодо не керування ним транспортним засобом ОСОБА_1 під час розмови з поліцейським не висловлював.

Відтак, апеляційний суд вважає, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом є доведеним, а зазначення ним в протоколі про те, що він транспортним засобом не керував спрямоване на уникнення ним відповідальності.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про порушення поліцейськими процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як визначено статтею 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто із вказаного слідує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. І лише у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

З відеозапису з портативного відеореєстратора встановлено, що під час розмови з ОСОБА_1 поліцейський виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння і запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився. При цьому поліцейський роз`яснив, що ОСОБА_1 може пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і проїхати до закладу охорони здоров`я, або може відмовитися від проходження огляду. ОСОБА_1 висловив згоду на походження огляду за допомогою спеціального технічного засобу (Драгера). Перед проведенням огляду поліцейський надав ОСОБА_1 для перевірки запакований мундштук, який останній відкрив самостійно. За результатами огляду встановлено, що цифровий показник технічного засобу показав 1,47 проміле алкоголю в крові. ОСОБА_1 жодних заперечень щодо показників спеціального технічного засобу не висловив, а лише зазначив, щоб поліцейський швидше заповнював документи, бо він йде спати.

Необхідності направляти ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я не було, оскільки із положень згаданої ст. 266 КУпАП слідує, що водій транспортного засобу направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я лише у разі відмови від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або у разі незгоди з результатами огляду.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності (пункт 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 200 року №1103 (далі - Порядок)).

З результатами проведеного огляду ОСОБА_1 погодився, так як будь-яких заперечень не висловив. Результат огляду під сумнів не поставив. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також не заперечує факт перебування в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає про недопустимість, як доказу, роздруківки спеціального технічного засобу (чеку Драгера).

Пунктом 10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735 визначено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дійсно, із роздруківки спеціального технічного засобу встановлено, що датою та часом проведення огляду зазначено «05.01.2024 23.33», тоді як в протоколі про адміністративне правопорушення та з відеозапису з портативного відеорестратора встановлено, що подія мала місце 06.01.2024, що не заперечується ОСОБА_1 ..

Апеляційний суд, дослідивши докази шляхом співставлення (зокрема, відеозапис та роздруківку спеціального технічного засобу - чек Драгера), вважає, що в даному випадку роздруківка спеціального технічного засобу стосується тієї події, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення.

Прилад Драгер зафіксував час продуття та встановлення показників проміле 05.01.2024 23 год. 33 хв.. Переглядаючи відеозапис з нагрудної камери поліцейського встановлено, що 06.01.2024 продуття та встановлення показників проміле зафіксовано о 00 год. 33 хв..

Тобто, на переконання апеляційного суду, різниця в часі це помилка налаштувань часу в приладі Драгера, і те, що приєднаний чек Драгера це саме показник вмісту алкоголю в крові ОСОБА_1 свідчить те, що показник на приладі був озвучений поліцейським на камеру, саме з цим показником чек Драгера був підписаний ОСОБА_1 ..

Зазначаючи про те, що температура повітря, зазначена в роздруківці спеціального технічного засобу, не відповідала дійсній температурі повітря ОСОБА_1 не вказує наслідки такої обставини та чи могла вона призвести до похибки.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до Інструкції з експлуатації газоаналізатора «Drager Аlсоtеst 6810», яка є у відкритому доступі, відбір проби повітря, що видихає особа, та результат тестування здійснюється таким приладом автоматично, у разі будь-яких порушень під час відбору пристрій зазначає про помилку.

Різниця в температурних показниках (навколишнього середовища та тих, які зафіксовані в роздруківці спеціального технічного засобу) може бути спричинена тим, що до початку вимірювання прилад міг знаходитись у температурних умовах, що відрізняються від поточних погодних умов. Відповідно, поточна робоча температура для приладу буде відрізнятись від зовнішніх погодних умов, однак, жодним чином не впливатиме на результати тестування (результат огляду на стан сп`яніння), і це не свідчить про його непридатність.

Під час відбору в ОСОБА_1 проби видихаємого повітря будь-яких несправностей приладу не зафіксовано.

Доводи ОСОБА_1 з приводу того, що підписи в роздруківці та акті огляд йому не належать апеляційний суд сприймає критично, оскільки ОСОБА_1 не ставить під сумнів зазначену в них інформацію і не вказує, що вона не відповідає дійсності (окрім розбіжностей в даті і часу проведення огляду, зафіксованих в роздруківці показників та інших доказах).

Необхідності додавати відповідний сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого часу не було, оскільки відповідно до положень п. 5 розділу ІІ згаданої Інструкції 1452/735 ці документи надаються на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння.

Всі спеціальні технічні засоби, які використовуються поліцейськими, мають сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

ОСОБА_1 не був позбавлений можливості заявити клопотання про витребування вказаних документів під час розгляду справи в суді, однак, клопотань від нього не надходило.

ОСОБА_1 , при його незгоді з показниками приладу Драгер, міг наполягати на проведенні огляду в закладі охорони здоров`я або пройти такий огляд в порядку самозвернення, однак, останній забажав швидше закінчити неприємну для нього процедуру огляду.

Відхиляються доводи апеляційної скарги з приводу не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення будь-яких ознак приладу «Драгер», які дозволяють ідентифікувати прилад та модель, оскільки, по-перше, скаржником не зазначено, який законом чи підзаконним актом передбачені такі вимоги, по-друге, в роздруківці спеціального технічного засобу зазначено, що для проведення огляду використовувався прилад «Drager Alcotest 6810».

Відеозапис був безперервним з моменту зупинки ОСОБА_1 і до складення протоколу про адміністративне правопорушення і він є більш, ніж достатньо інформативним та таким, який спростовує багато позицій захисту, які спрямовані на уникнення від відповідальності. Фактично, з відео вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує факт вживання ним алкоголю, факт надходження пропозиції пройти огляд на місці або в закладі охорони здоров`я, і крім того, на відео видно, як ОСОБА_1 намагається уникнути відповідальності шляхом домовленості з поліцейським через пропозицію: «…давайте я вам дам дві заробітні плати…».

Всі позиції захисту (крім відсутності доказів керування транспортним засобом) з`явилися вже на стадії розгляду справи у суді першої інстанції і майже всі з них спростовуються відеозаписом.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильні висновки суду першої інстанції та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно, всебічно і об`єктивно дослідив матеріали справи та дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Чечельницького районного суду Вінницької області від 20 лютого 2024 року задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Чечельницького районного суду Вінницької області від 20 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало