ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/ 481 / 24 Суддя суду апеляційної інстанції: Курило О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«21» лютого 2024 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Маленку В.В., безз участі особи притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , з участю його захисника - Черних І.О., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові, справу за апеляційною скаргою захисника правопорушника на постанову Харківського районного суду Харківської області від « 25 » 01 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 у військовому званні солдат, який обіймає посаду водія, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 листопада 2023 року о 12:08 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, шосе Полтавське, 208А, керував транспортним засобом Mitsubishi Pajero, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest та в медичному закладі.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечував, оскільки поліцейські не мали права проводити його огляд на стан алкогольного сп`яніння та пояснив, що 25 листопада 2023 року він керував транспортним засобом Mitsubishi Pajero, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , та під`їхав на блокпост за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, шосе Полтавське, 208А, де його зупинили поліцейські та запропонували надати документи на право керування транспортними засобом та документи на автомобіль. Потім поліцейський вказав, що наче чує запах «перегару». На що ОСОБА_1 вказав, може запах йшов від омивача скла і попросив викликати ВСП. Поліцейські забрали документи, пішли до своєї машини, де перебували тривалий час, потім передали його документи на автомобіль представнику ВСП, який після того, як ОСОБА_1 пройшов огляду за допомогою алкотестеру, повернув документи ОСОБА_1 , показали як виїхати та він рушив до Києва. Поліцейські відсторонили його від керування, вилучили водійське посвідчення та надали тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Черних І.О. в судовому засіданні підтримав позицію свого довірителя, просив закрити провадження по справі з підстав викладених у клопотанні.

Крім того, ОСОБА_1 подав суду клопотання, в якому просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання посилався на те що, є військовослужбовцем, про що повідомив поліцейських, у зв`язку з чим огляд на стан сп`яніння мав проводитись з урахуванням ст. 266-1 КУпАП, а саме уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів, тобто працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння. Крім того вказав, що не відмовлявся від проходження огляду, але бажав щоб його огляд було проведено уповноваженою особою управління Військової служби; після складення протоколу о 13:27 ОСОБА_1 пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера, результат якого складає 0,00‰.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на думку суду першої інстанції, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 643327 від 25 листопада 2023 року; даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за даними якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 листопада 2023 року, за даними якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів в медичному закладі КНП ХОР «ОКНЛ»; даними рапорту інспектора 2 взводу 3 роти 2 батальйону УПП в Харківській області ДПП Григор`єва І.

Таким чином, суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винним в порушенні вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисник правопорушника ОСОБА_1 - захисник Черних І.О. подав апеляційну скаргу разом із запереченнями, яка містить прохання про скасування постанови Харківського районного суду Харківської області від 25 01 2024 року по справі №635/11941/23 та закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги правопорушник вказує, що постанова Харківського районного суду Харківської області є незаконною, неповною та необґрунтованою, адже суд першої інстанції не з`ясував належним чином всі обставини справи та не дослідив докази.

Крім того, апелянт зазначає, що ОСОБА_1 пройшов тест на стан сп`яніння протягом двох годин в ХЗВ ВСП за допомогою алкотестера та результат огляду на стан алкогольного сп`яніння був 0,00‰ та суд першої інстанції проігнорував цей факт.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судове засіданні суду апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, його захисник Черних І.О. в судовому засіданні підтримував вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.

Додатково було подано до канцелярії Харківського апеляційного суду клопотання про зупинення розгляду справи у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_4 до звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання адвоката Черних І.О. про зупинення розгляду справи до звільнення ОСОБА_1 з військової служби, адже відсутні підстави для зупинення провадження по справі та відсутні данні стосовно неможливості прибуття у судове засідання ОСОБА_1 , хоча, як зазначено в апеляційній скарзі, останній бажає взяти участь у розгляді справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши доводи учасників справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. Процедура проведення поліцейським огляду водія на стан алкогольного сп`яніння відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року. Відповідно до положень п.2 розділу І зазначеної інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Судовим розглядом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 643327 25 листопада 2023 року о 12:08 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, шосе Полтавське, 208А, керував транспортним засобом Mitsubishi Pajero, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest та в медичному закладі.

Своїми діями правопорушник ОСОБА_1 порушив вимоги п 2.5 ПДР за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 крім протоколу, також підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 листопада 2023 року (а.с.5);

- відеозаписом із бодікамери (а.с.3).

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1) вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Pajero, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук,від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці чи у лікаря нарколога відмовився.

Вказані обставини вочевидь обумовлювали вимогу працівників поліції, які їх виявили, згідно п. 2.5 ПДР України, запропонувати водію пройти медичний огляд на місці чи у закладі охорони здоров`я.

Крім того, при аналізі відеозапису із бодікамери (а.с.3) на 12 год. 08 хв. 30 сек. правопорушник ОСОБА_1 просив працівника поліції не складати протокол про адміністративне правопорушення, тим самим бажав уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, а потім і відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції було долучено до матеріалів справи заяву командира військової частини НОМЕР_4 підполковника ОСОБА_2 у якій просив не застосовувати до ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом, адже ОСОБА_1 перебуває на посаді водія.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає штраф у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Відповідна санкція статті є складною та абсолютно визначеною, тому застосування лише штрафу або лише позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік не є можливим.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, апеляційний суд вбачає у діях ОСОБА_1 свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.

У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21 01 1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

З вище зазначеного випливає, що інші доводи та пояснення захисника правопорушника ОСОБА_1 в апеляційній скарзі є безпідставними та не обґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Харківського районного суду Харківської області від 25 01 2024 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу правопорушника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило