Справа№938/857/23
Провадження № 3/938/24/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ільці, Верховинського району Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працює, не одруженого, утриманців немає, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю:

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ;

захисника: адвоката Парфана Т.Д.;

потерпілої: ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

на розгляд Верховинського районного суду Івано-Франківської області надійшла справа про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, яка згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2023 передана для розгляду судді Джусу Р.В.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №587752 від 28.10.2023, водій ОСОБА_1 28.10.2023 о 11 год 20 хв. в с.Ільці Верховинського району керуючи автомобілем AUDI А4 р.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у результаті чого здійснив наїзд на велику рогату худобу (корову), яка знаходилась на проїжджій частині дороги, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, та було завдано матеріальної шкоди, чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КпАП України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні надав пояснення в яких вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Пояснив, що в жовтні 2023 року (точної дати він не пам`ятає) приблизно о 10-й годині дня, він керуючи автомобілем марки AUDI А4 р.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , рухався по автодорозі в напрямку із селища Верховина до села Ільці Верховинського району. В селі Ільці неподалік магазину «Гуцульська скриня» із-за гаража, розміщеного на присадибній ділянці, яка знаходилась з правої сторони автодороги за напрямком руху автомобіля, на проїжджу частину дороги, перед автомобілем, раптово вибігла корова. Намагаючись уникнути зіткнення із коровою, він пригальмував та вивернув ліворуч на зустрічну смугу руху, намагаючись об`їхати корову, однак уникнути зіткнення із нею не вдалось, та корова вдарилась в передню праву частину автомобіля. Перебуваючи у шоковому стані, він не зупинився одразу після зіткнення автомобіля із коровою, та проїхавши ще приблизно 20 метрів, розвернувся і повернувся до місця зіткнення, де на узбіччі лежала корова, яка на той час вже перейшла дорогу, та викликав поліцію. Звернув увагу на те, що він рухався із швидкістю 50 км/год, дорога в місці де відбулось зіткнення рівна, оглядовість добра, однак корова вибігла на дорогу швидко (галопом) та раптово, через відчинені ворота, із-за будівлі гаража розміщеного на присадибній ділянці ОСОБА_2 поруч із воротами. Також ОСОБА_1 вказав на те, що він побачив корову, тільки тоді, коли вона вибігла через ворота із присадибної ділянки на початок проїжджої частини за три метри перед самим автомобілем, та одразу вжив заходів щоб уникнути зіткнення, а саме пригальмував та здав ліворуч щоб об`їхати корову. Екстренного гальмування він не застосовував, оскільки корова вибігла перед самим автомобілем. Зазначив, що не бачив корову до моменту її появи на початку проїжджої частини, оскільки ворота, які відділяють присадибну ділянку від узбіччя дороги та самої проїжджої частини дороги, та через які корова вибігла із присадибної ділянки, знаходяться на відстані приблизно 2,5м. від початку проїжджої частини, а одразу перед воротами, за напрямком руху, розміщене приміщення гаражу, через яке не видно, що саме відбувається за воротам на присадибній ділянці. Натомість корова вибігла саме із-за приміщення гаражу. Вважає, що він не зміг уникнути зіткнення із коровою, оскільки вона вибігла раптово перед самим автомобілем. Також зазначив, що внаслідок зіткнення автомобіль отримав механічні пошкодження а корова зламала ногу.

ОСОБА_2 , яка у даній справі, визнана потерпілою особою, в судовому засіданні пояснила, що 28 жовтня 2023 року приблизно о 11 годині, коли вона спробувала надіти пасок на роги корови, щоб відвести її на пасовище, яке знаходилось через дорогу напроти її присадибної ділянки у с.Ільці Верховинського району, корова вирвалась та через відчинені ворота вибігла на проїжджу частину дороги, намагаючись її перебігти. Однак приблизно на середині дороги відбулось зіткнення між автомобілем який рухався по дорозі та коровою. Вказала на те, що відстань від місця, де вона намагалась надіти корові пасок, до воріт, які відділяли присадибну ділянку і дорогу, становить близько 2м., а відстань від воріт до початку проїжджої частини становить близько 2,5м. Також зазначила, що корова вирвавшись від неї, галопом перебігала дорогу в напрямку до пасовища, та досить швидко, подолавши відстань у 4-5 метри, вибігла на проїжджу частину. Зазначила, що поруч із воротами через які вибігла корова, на присадибній ділянці дійсно розміщене приміщення гаражу, тому в неї була дещо обмежена оглядовість, і вона не бачила, що відбувалось за гаражем на проїжджій частині дороги, однак вона бачила, що як тільки корова вибігла на дорогу, то одразу біля неї над`їхав автомобіль і відбулось зіткнення. Після зіткнення водій проїхав дещо далі та розвернувшись повернувся на місце ДТП і припаркував автомобіль в іншому напрямку на узбіччі поряд із коровою. Внаслідок зіткнення корова зламала праву передню ногу а автомобіль отримав пошкодження із правої сторони.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в судовому засідання заначив, що ОСОБА_1 ставиться в провину порушення п.12.1 Правил дорожнього руху, а саме те, що він керуючи 28.10.2023 о 11год 20хв. в с.Ільці Верховинського району керуючи автомобілем AUDI А4 р.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у результаті чого здійснив наїзд на велику рогату худобу (корову), яка знаходилась на проїжджій частині дороги, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Однак, він вважає, що ОСОБА_1 не порушив вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, оскільки рухався із дозволено швидкістю, та при виникненні небезпеки, а саме коли побачив корову, з метою уникнення зіткнення із коровою, здійснив маневр щоб об`їхати її по зустрічній смузі. Однак уникнути зіткнення не вдалось, оскільки корова вибігла на проїжджу частину дороги швидко та раптово, перед самим зіткненням. Як його підзахисний ОСОБА_1 , так і потерпіла ОСОБА_2 , яка є власницею корови, в судовому засіданні ствердили, що корова вибігла на проїжджу частину із присадибної ділянки потерпілої через відчинені ворота із-за приміщення гаража, який знаходиться поруч із воротами. Зауважив, що згідно даних схеми ДТП, відстань від місця зіткнення до воріт через які вибігла корова, становить близько 5 метрів, а відстань від воріт до початку проїжджої частини, де ОСОБА_1 побачив корову, становить близько 2,5м. Вважає, що ОСОБА_1 не зміг уникнути зіткнення саме тому, що він не бачив корову в момент коли вона перебувала на території присадибної ділянки потерпілої, оскільки вона знаходилась за приміщенням гаражу, та зважаючи на те, що корова, подолавши невелику відстань у приблизно 5 метрів, раптово вибігла на проїжджу частину, перед самим автомобілем, а не тому, що він не вибрав безпечної швидкості руху.

Захисник вважає, що до матеріалів справи не долучено належних доказів, які б підтверджували порушення ОСОБА_1 п.12.1 Правил дорожнього руху, в даному випадку.

Просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Оглянувши матеріали справи та долучені до неї докази, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, а також пояснення потерпілої особи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Згідно із ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог статей 245,280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тобто при розгляді справи суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються наявними у справі доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до ст. 252 КУпАП.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди повинні ретельно з`ясовувати і зазначати у вироках, у чому саме полягали порушення; норми яких правил, інструкцій, інших нормативних актів не додержано; чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Відповідно до ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124КпАП України, органом Національної поліції матеріалів адміністративної справи долучено:

-протокол у справі про адміністративне правопорушення серії ААД №587752 від 28.10.2023, згідно якого водій ОСОБА_1 28.10.2023 о 11 год 20 хв. в с.Ільці Верховинського району керуючи автомобілем AUDI А4 р.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у результаті чого здійснив наїзд на велику рогату худобу (корову), яка знаходилась на проїжджій частині дороги, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, та було завдано матеріальної шкоди, чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху;

-схему місця ДТП, яка мала місце 28.10.2023 о 11год. 20 хв. в селі Ільці Верховинського району Івано-Франківської області за участю автомобіля марки AUDI А4, р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та тварини (корови), та яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, ворота до присадибної ділянки потерпілої, місце зіткнення автомобіля із коровою, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка розміщення автомобіля та корови причетних до ДТП (на момент оформлення ДТП), координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше). Зокрема, під №1 позначено місце розміщення автомобіля AUDI А4 р.н.з. НОМЕР_1 після ДТП, під №3 позначено місце знаходження корови після ДТП, під №5 позначено місце зіткнення, під №6 позначено заїзд (ворота) до присадибної ділянки ОСОБА_2 .

При цьому, зазначена інформація підтверджена підписами водія транспортного засобу та власниці корови.

На зворотному боці схеми наслідків ДТП зазначено, що автомобіль AUDI А4 р.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , отримав пошкодження: правої фари, капоту, правого крила, переднього бампера, лобового скла, правої передньої дверки

Зазначена інформація підтверджена підписом водія транспортного засобу;

- Роздруківку приладу драгер, тест №3898 за результатами проведеного 28.10.202 3огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого такий на момент ДТП у стані сп`яніння не перебував;

- копію посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 30.09.2022 виданого на ім`я ОСОБА_1 ;

- копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , згідно якого автомобіль марки AUDI А4, р.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_3

- копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АТ/4070844 від 07.05.2023, за яким застраховано цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу марки AUDI А4, р.н.з. НОМЕР_1 ;

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 28.10.2023, в яких вона зазначає, що 28.10.2023 близько 11год.20хв. в с.Ільці переганяла корову через дорогу на пасовище, та відбулось зіткнення із автомобілем AUDI, р.н.з. НОМЕР_1 , який їхав із великою швидкістю та не пригальмував. Внаслідок зіткнення корова отримала перелом ноги;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 28.10.2023, в яких він зазначив, що 28.10.2023 близько 11год. 10хв. керуючи автомобілем AUDI А4, р.н.з. НОМЕР_1 рухався із приблизною швидкістю 50км/год та в с.Ільці на проїжджу частину із присадибної ділянки вибігла корова. Пробуючи маневром об`їхати тварину, здійснив наїзд на неї, після чого зупинився та викликав поліцію;

- копію протоколу про адміністративне правопорушення від 28.10.2023 серії ААД №336898 складеного відносно ОСОБА_2 про те, що вона 28.10.2023 року о 11.20 годин у селі Ільці Верховинського району, залишила без нагляду тварину породи великої рогатої худоби (корову) на смузі відведення дороги, яка раптово вийщла на проїжджу частину дороги, внаслідок чого водій автомобіля марки «AUDI A4» з номерним знаком НОМЕР_4 , здійснив наїзд на корову, та автомобіль отримав механічні пошкодження;

- світлокопію фотознімків на яких зображено автомобіль марки AUDI А4, р.н.з. НОМЕР_1 та корова, а зокрема пошкодження, які вони отримали внаслідок ДТП.

Окрім того, в ході розгляду справи, захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Парфаном Т.Д. було долучено копію постанови судді Верховинського районного суду від 15.01.2024 у справі №938/858/23 згідно якої ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме в тому, що вона 28.10.2023 року о 11.20 годин у селі Ільці Верховинського району, в порушення п.7.7в Правил дорожнього руху, залишила без нагляду тварину породи великої рогатої худоби (корову) на смузі відведення дороги, яка раптово вибігла на проїжджу частину дороги, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода, а саме відбувся наїзд на неї автомобілем марки «AUDI A4» з номерним знаком НОМЕР_4 , яким керував ОСОБА_1 , що спричинило пошкодження вказаного транспортного засобу.

Потерпілою ОСОБА_2 в ході розгляду справи було долучено світлокопію фотознімків на яких зафіксовано розміщення на її присадибній ділянці поряд із воротами, приміщення гаража, про який було зазначено в наданих нею поясненнях та поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За клопотанням учасників справи, та відсутністю заперечень іншої сторони, вказані докази були долучені суддею до матеріалів справи.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень.

Так, ст.124 КпАП України передбачено настання адміністративної відповідальності за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція ст.124 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення.

Суддя не вправі вийти за межі визначені протоколом про адміністративне правопорушення та самостійно змінити як виклад фактичних обставин правопорушення, так і його юридичну кваліфікацію.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №587752 від 28.10.2023, ОСОБА_1 ставиться в провину порушення вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху, а саме те, що він не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у результаті чого здійснив наїзд на велику рогату худобу (корову), яка знаходилась на проїжджій частині дороги.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлено Правилами дорожнього руху, згідно з п.п. 1.3, 1.4 яких, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці правила.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9ПДР України).

Згідно з п.12.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 № 11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», передбачено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом, зокрема щодо з`ясування обставин дорожньо-транспортної пригоди, перевірки пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди, свідків події, працівника ДАЇ, який склав протокол та надання їм відповідної оцінки, надання аналізу доказам, що містяться в матеріалах справи, в тому числі протоколу та схеми дорожньо-транспортної пригоди, що вплинуло на правильність прийнятого рішення.

Крім того, у відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд повинен визначити чи порушила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вимоги Правил дорожнього руху і чи стало це порушення причиною ДТП.

Разом з тим, аналіз долучених до матеріалів справи доказів, свідчить що такі не підтверджують факту порушення водієм ОСОБА_1 п.12.1 Правил дорожнього руху, що стало причиною ДТП (наїзду на велику рогату худобу).

Так у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем AUDI А4 р.н.з. НОМЕР_1 , в с.Ільці Верховинського району, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у результаті чого здійснив наїзд на велику рогату худобу (корову), яка знаходилась на проїжджій частині дороги.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення, ДТП відбулось у с.Ільці Верховинського району. Відповідно до п.12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год, а отже в даному випадку безпечна швидкість руху повинна була бути в межах до 50 км/год.

Як зазначив в поясненнях наданих суду водій ОСОБА_1 , він рухався із швидкістю 50км/год, а матеріали справи не містять жодних доказів, що така швидкість була більшою.

Відсутні також підстави стверджувати, що при обранні ОСОБА_1 в даному випадку безпечної швидкості руху автомобіля - 50 км/год., не було враховано дорожню обстановку, що не дало йому змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним.

Так, згідно протоколу про адміністратвине правопорушення, ОСОБА_1 ставиться в провину наїзд на велику рогату худобу, яка знаходилась на проїжджій частині, та яку він бачив, однак в силу того, що він не обрав безпечної швидкості руху, відбулось зіткнення.

Однак вказані обставини зазначені в протоколі не відповідають дійсним обставинам справи, та спростовуються як самою особою, яка притягається до адміністративної відповідальності так і власницею корови.

Зокрема згідно пояснень наданих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні, такі вказали, що корова вибігла на проїжджу частину раптово, перед самим автомобілем, вирвавшись від потерпілої, та намагалась перебігти проїжджу частину, щоб потрапити на пасовище.

ОСОБА_1 вказав, що корова вибігла на дорогу швидко (галопом) та раптово, через відчинені ворота, із-за будівлі гаража розміщеного на присадибній ділянці ОСОБА_2 поруч із воротами. Також ОСОБА_1 вказав що не бачив корову до моменту її появи на початку проїжджої частини, оскільки ворота, які відділяють присадибну ділянку від узбіччя дороги та самої проїжджої частини дороги, та через які корова вибігла із присадибної ділянки, знаходяться на відстані приблизно 2,5м. від початку проїжджої частини, а одразу перед воротами, за напрямком руху, розміщене приміщення гаражу, через яке не видно, що саме відбувається за воротам на присадибній ділянці. Натомість корова вибігла саме із-за приміщення гаражу.

Потерпіла ОСОБА_2 також підтвердила, що корова перебувала на її присадибній ділянці, та вирвавшись від неї із-за приміщення гаражу, яке знаходиться поруч із воротами, та досить швидко, подолавши відстань у 4-5 метри, вибігла на проїжджу частину, намагаючьсь перебігти її на іншу сторону.

Відтак в даному випадку не можна стверджувати, що ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість заздалегідь виявити корову, яка перебувала на присадибній ділянці, та врахувати те, що вона біжить до проїжджої частини.

Відсутні підстави вважати, що водій ОСОБА_1 з моменту виявлення корови, яка вибігла на проїжджу частину, не оцінив дорожню обстановку, з врахуванням того, що на проїжджій частині дороги перебуває тварина, та продовжив рух автомобіля не змінюючи швидкість, до такої щоб мати можливість його зупинити чи об`їхати тварину.

Відповідно до положеньп.12.3 ПДР, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Згідно пояснень ОСОБА_1 , він побачив корову, тільки тоді, коли вона вибігла через ворота із присадибної ділянки на початок проїжджої частини за три метри перед самим автомобілем, та одразу вжив заходів щоб уникнути зіткнення, а саме пригальмував та здав ліворуч щоб об`їхати корову. Екстренного гальмування він не застосовував, оскільки корова вибігла перед самим автомобілем.

Пояснення ОСОБА_1 , підтверджуються також і даними схеми ДТП, згідно якої зіткнення відбулось на середині проїжджої частини. Характер пошкоджень танспортного засобу, про які зазначено у схемі ДТП, свідчить що тварина вдарилась в праву сторону автомобіля.

Наведене свідчить, що обрана водієм ОСОБА_1 швидкість руху відповідала обставинам дорожньої обстановки, яку він міг об`єктивно оцінити до раптової появи тварини на проїжджій частині, та така швидкість надала йому можливість після раптової появи тварини на проїжджій частині, виконати вимоги правил дорожнього руху, а саме вжити заходів для безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди (тварини), однак зіткнення відбулось, оскільки тварина продовжила рух через дорогу та вдарилась у праву сторону автомобіля.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено та судом не встановлено факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, які б перебували у причиновому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у виді завдання матеріальної шкоди.

Розглянувши клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо призначення автотехнічної експертизи, суд звертає увагу на те, що провадження в суді здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їх правових позицій, прав і інтересів засобами, передбаченими законом.

Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав.

Як ОСОБА_1 , так і його захисник адвокат Парфан Т.Д., у відповідності до вимог принципу диспозитивності, не позбавлені права надавати суду докази, які підтверджують обґрунтованість їх доводів.

Відповідно до змісту ч.1 ст.273 КУпАП, експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.

Оскільки обставини дорожньо-транспортної пригоди були повно та всебічно встановлені судом на підставі доказів наявних у матеріалах справи, а правова оцінка дій учасників дорожньо-транспортної пригоди не потребує спеціальних технічних знань, клопотання про призначення автотехнічної експертизи є безпідставним.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України»), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

За таких обставин є переконливим висновок, що вчинення адміністративного правопорушення особою повинно доводитися чіткими, узгодженими та неспростовними доказами.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02).

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Отже, ОСОБА_1 не може бути притягнутий до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, оскільки в його діях не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно з п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги наведене вище, провадження в даній справі слід закрити.

Керуючись статтями 24, 27, 33, 38, 40-1, 124, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Повний текст постанови складено 19.01.2024

Суддя Роман ДЖУС