Справа № 504/4859/23
Номер провадження 3/504/58/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2024смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, о/у ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 10.10.2002р. Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, ІПН НОМЕР_2 ,

за ст.195-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

23.10.2023р. інспектор СКОЗ ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Павлюченко В.М. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №188680, згідно якого 23.10.2023р. біля 19:45 год. ОСОБА_1 зберігав за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , незареєстрований газовий револьвер «UMAREX» кал. 9 мм № НОМЕР_3 , відповідальність за що передбачено ч.1 ст.195-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вказаний револьвер, точну назву, модель і марку якого він не пам`ятає, зареєстрований за ОСОБА_2 , який помер. Вказаний револьвер у жовтні 2023р., йому принесла дружина померлого ОСОБА_3 матір його товариша, та просила здати до поліції на утилізацію, оскільки пістолет в неробочому стані. Він поклав його до сейфу, однак не встиг з ним нічого робити. В ході проведення обшуку за місцем його мешкання було виявлено та вилучено зазначений револьвер.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 надала покази, які узгоджуються зі показами ОСОБА_1 , пояснивши, що вказаний револьвер належав її чоловіку ОСОБА_2 , який повідомив, що пістолет зламаний, з нього неможливо здійснювати постріли. Пістолет зберігався в неї дома. Що це за зброя вона точно не знає, оскільки не розуміється на цьому, однак їй відомо, що чоловік мав необхідні дозвільні документи. ОСОБА_2 помер у 2021р., а в жовтні 2023р. вона згадала про цей револьвер та вирішила віддати його другу свого сина ОСОБА_1 , який є співробітником поліції, щоб він їй допоміг передати його на утилізацію.

В судовому засіданні інспектор СКОЗ ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Павлюченко В.М. пояснила, що 23.10.2023р. в ході обшуку у ОСОБА_1 в сейфі було виявлено газовий револьвер без реєстрації. Її, як інспектора СКОЗ ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, викликали для складання протоколу про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 пояснив, що цей револьвер належить померлому чоловіку його знайомої, який вона надала йому на знищення. Дозвіл на револьвер був виданий на ім`я ОСОБА_2 (нині померлого), відповідно на ОСОБА_1 вказаний револьвер не був зареєстрованим, тому вона склала даний протокол. Експертиза револьвера не проводилася, освіти експерта вона не має. Де знаходиться протокол вилучення пістолету, вона не знає.

Речовий доказ - газовий револьвер «UMAREX» кал. 9 мм № НОМЕР_3 , з камери зберігання речових доказів на огляд в судове засідання не наданий.

Дослідивши та проаналізувавши надані докази, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та свідка, а також особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вважаю, що з матеріалів справи вбачається, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.195-2 КУпАП, а відтак справа підлягає закриттю, виходячи з наступного.

В судовому засіданні досліджені письмові докази, долучені до протоколу:

-письмові пояснення ОСОБА_1 23.10.2023р.;

-рапорт інспектора СКОЗ ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Павлюченко В. від 23.10.2023р.;

-квитанція на прийняту зброю і боєприпаси № НОМЕР_4 від 23.10.2023р.;

-копія дозволу №20740 від 22.02.2015р. на ім`я ОСОБА_2 , дійсного до 22.02.2018р.;

-довідка по матеріалам рапорту інспектора СКОЗ від 31.09.2023р.;

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала

За змістом ст.245 КУпАП, суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Так, ч.1 ст.195-2 КУпАП передбачає відповідальність за порушення порядку придбання, зберігання, реєстрації або обліку газових пістолетів і револьверів та патронів до них.

З пояснень ОСОБА_1 та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_4 вбачається, що револьвер був вилучений під час проведення обушку за місцем мешкання ОСОБА_1 , однак копія протоколу обшуку в матеріалах справи відсутня.

Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості про внесення працівниками поліції відомостей до ЄРДР по даному факту та проведення необхідних слідчих дій в рамках кримінального провадження, а також відсутнє процесуальне рішення слідчого про закриття кримінального провадження, яке є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Матеріали справи не містять відомості, які свідчать про те, що уповноваженими особами, на яких покладено обов`язок встановити усі фактичні обставини справи та встановити наявність чи відсутність ознак адміністративного чи кримінального правопорушення, крім відібрання пояснень в осіб, були вчинені інші дії, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки кримінального правопорушення.

В матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про те, що працівниками поліції залучались особи зі спеціальними знаннями для проведення необхідних дій, зокрема проведення експертизи вилучених речей, а саме револьверу. Тобто, під час оформлення матеріалів справи об`єктивними доказами не підтверджено, що у ОСОБА_1 був вилучений саме газовий револьвер «UMAREX» кал. 9 мм № НОМЕР_3 . Визначення (ідентифікація) вилученої зброї як газового револьверу проводилось лише на підставі дозволу №20740 від 22.02.215р., виданого на ім`я ОСОБА_2 , дійсного до 22.02.2018р., що є недопустимим.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282).

У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. За Кодексом України про адміністративні правопорушення, Конституцією України або іншими Законами України, не передбачено покладення на суд функції підтримання обвинувачення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, доведення винуватості особи.

Суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати та збирати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

У справі відсутні достовірні дані, на підставі яких суд має можливість встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для даного провадження та підлягають доказуванню, а тому відсутні дані про наявність в діях особи, відносно якої складений адміністративний протокол, ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 195-2 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

З урахуванням вищевказаного, оскільки в матеріалах адміністративної справи відсутні належні та допустимі докази керування транспортним засобом «правопорушником», то це само по собі унеможливлює притягнення особи до відповідальності, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 195-2 КУпАП.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин, суддя дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.195-2 КУпАП, належними та допустимими доказами.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.62 Конституції України, статтями 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.195-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя П. В. Жовтан