Провадження №: 3/336/1583/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли зі Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великим платниками податків Державної податкової служби України у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка займає посаду головного бухгалтера АТ «МОТОР СІЧ» (, місцезнаходження: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд.15), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

за ч.1 ст.163-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

20.02.2024 в провадження Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Так, згідно протоколу №3/32-00-51-02-04 від 14.02.2024 за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки АТ «МОТОР СІЧ» (, місцезнаходження: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд.15) посадова особа ОСОБА_1 , яка займає посаду головного бухгалтера Товариства вчинила правопорушення: п.44.1 ст.44, п.п. 192.1 ст. 192, пп.«а» п.198.1, абз.1-3 п.198.2, абз.1,2 п. 198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, п.п. 1 п.4 та п.п. З п.4, п.5 розділу V наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» від 28.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.01.2016р. за № 159/28289, внаслідок якого завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р. 19) на 296 384 грн., що призвело до завищення суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню (р. 20.2) на суму ПДВ 158 255,00 гривень, завищення суми від`ємного значення з ПДВ, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду (р. 21) на суму ПДВ 138 129,00 грн., за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.163-1 КУпАП».

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Частиною першою статті 163-1 КУпАП передбачена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З наданих суду матеріалів вбачається, що фактично правопорушення вчинено 31.09.2023 (крайній строк подання звіту), документальну позапланову невиїзну перевірку закінчено 11.12.2023 (акт №1198/32-00-51-02-04/14307794 від 18.12.2023), а протокол про адміністративне правопорушення складено лише 14.02.2024, тобто, всупереч вищевказаним нормам законодавства, з перевищенням встановленого ч.2 ст.254 КУпАП строку.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

З протоколу вбачається, що ОСОБА_1 завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р. 19) на 296 384 грн., що призвело до завищення:

- суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню (р. 20.2) на суму ПДВ 158 255,00 гривень;

- суми від`ємного значення з ПДВ, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду (р. 21) на суму ПДВ 138 129,00 грн.,

тобто звітним періодом є саме вказаний період. Дата останнього дня, коли ОСОБА_1 повинна була надати правильний звіт є 31.09.2023.

З огляду на вказане, починаючи з 01.10.2023 для ОСОБА_1 , як для посадової особи (головний бухгалтер) настала адміністративна відповідальність за ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Правопорушення, інкриміноване ОСОБА_1 , не є триваючим, не тягне за собою тривалої, довгострокової або безперервної дії, є вчинене у момент подачі до контролюючого органу відповідного звіту, а саме 19.10.2023.

З огляду на вказане, на момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення передбачені ст.38 ч.2 КУпАП.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

З урахуванням викладеного, враховуючи вимоги ст.247 п.7 КУпАП провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 163-1 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №3/32-00-51-02-04 від 14.02.2024, граничним терміном подання правильного звіту було 31.09.2023, а до суду матеріали у відношенні ОСОБА_1 надійшли лише 20.02.2024. До того ж, правопорушення, яке інкриміновано ОСОБА_1 не є триваючим, оскільки фактично звіт було подано 19.10.2023.

На підставі вищевикладеного, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КУпАП слід закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення тримісячного строку, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП, відповідно до п.7 ст.247КУпАП.

Крім того, тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, не встановлюється, оскільки провадження по вказаній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.38, 163-1, 247,284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП - закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП України, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: Н.С. Звєздова