Справа №522/2735/24
Провадження №3/522/2043/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м.Одеса

Суддя Приморського районного суду м.Одеси Домусчі Л.В. розглянувши матеріали, що надійшли з відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1

- за ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до адміністративних матеріалів, наданих суду 23.02.2024 року, суддя отримала 26.02.2024 року, 16.02.2024 року близько 17.38 год., ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м.Одеса, вул.Грецька, 42, здійснив злісну непокору працівникам поліції, а саме, відмовився добровільно пройти до центру комплектування м.Одеси, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

За вказаним фактом співробітниками поліції відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №301615 від 16.02.2024 року за ст.185 КпАП України, який підписав правопорушник ОСОБА_1 та в якому зазначив, що з протоколом не згоден в повній мірі.

05.04.2024 року ОСОБА_1 на електронну адресу суду надав заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в яких просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування заперечень зазначено, що 16.02.2024 року о 17.20 год. за адресою: м.Одеса, на куту вулиць пров.Чехова, 10 вул.Середньофонтанська, 14, його, ОСОБА_1 було зупинено двома співробітниками поліції, без зазначення причини зупинки. В подальшому, на його питання, за що його зупинено, одним із поліцейських було зазначено, що зупинено його на підставі ст.32 ЗУ «Про національну поліцію» (перевірка документів). В подальшому в якості підстави було зазначено в якості підстави зупинки було зазначено ст.34 ЗУ «Про національну поліцію», після чого він змушений здійснити дзвінок на гарячу лінію 102. Тоді працівники поліції зазначили, що він знаходиться в розшуку ТЦК як ухилянт та перебуває в базі розшуку за ст.210 КУпАП, проте, в якій саме базі, не зазначили. Зазначив, що станом на 16.02.2024 року він в розшуку не перебуває. Однак вважає, що поліція не має законних підстав та повноважень, вносити до ІПС «Амор», «Цунамі» тощо, інформацію щодо осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.210, 210-1, 211 КУпАП. Далі погрожуючи, співробітники поліції застосували до нього кайданки та силою доставили до відділку поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, де було складено відносно нього протокол про адміністративне затримання за ч.1 ст.262 КУпАП у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а в подальшому було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП. Вважає, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №301615 від 16.02.2024 року суть правопорушення викладена формально, не конкретизовано, загальними фразами та не відображає усіх кваліфікуючих ознак, передбачених ст.185 КУпАП. Крім того, співробітниками поліції не надано суду відео доказу скоєного ним правопорушення, а до матеріалів справи долучено рапорт ОСОБА_2 , якого взагалі не було на місці події, та про якого він взагалі не знає та не чув.

У судове засідання призначене на 11.03.2024 року ОСОБА_1 з`явився, вину не визнав та зазначив, що не чинив злісну непокору співробітникам поліції. Зазначив, що усі обставини подій 16.02.2024 року ним зазначені у запереченнях на протокол про адміністративне правопорушення.

По справі оголошено перерву до 28.03.2024 року.

Через оголошення у м.Одесі та Одеській області повітряної тривоги, розгляд справи призначений на 28.03.2024 року було відкладено на 09.04.2024 року.

В судове засідання призначене на 09.04.2024 року ОСОБА_1 через канцелярію суду надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутністю.

Ознайомившись з адміністративними матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД №301615 від 16.02.2024 року, вважаю, що адміністративне провадження стосовно ОСОБА_1 , передбаченого ст.185 КУпАП, необхідно закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.254 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 185 КУпАП передбачено відповідальність за злісну непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Як встановлено в абзаці другому пункту 7 Постанови Пленуму ВСУ №8 від 26.06.92р. «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Об`єктивна сторону правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Ст.185 КУпАП встановлює відповідальність лише за пасивну поведінку правопорушника та не охоплює активні дії, пов`язані з вчиненням опору представникам влади.

Дійсно, з матеріалів справи, відеозапису, наданого ОСОБА_1 , заперечень на протокол про адміністративне правопорушення від 05.03.2024 року, та пояснень ОСОБА_1 у судовому засіданні 11.03.2024 року вбачається, що 16.02.2024 року працівниками поліції було зупинено ОСОБА_1 та запропоновано надати документи, проте причину зупинки ОСОБА_1 не було зазначено, на що останній просив лише зазначити таку причину, тому суд не вбачає, що ОСОБА_1 здійснив будь-які протиправні дії.

Тому, судом встановлено, що із формулювання суті адміністративного правопорушення, яка наведена у зазначеному протоколі не вбачається того факту, що ОСОБА_1 вчинив саме злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ними службових обов`язків, зазначено, що останній відмовився добровільно пройти до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В протоколі про адміністративне правопорушення відсутній опис обставин, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 злісної непокори законного розпорядження працівника поліції. Також суду не доведено обґрунтованість в частині перебування його в базі розшуку за ст.210 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Адміністративна відповідальність за ст.185 КУпАП настає у разі злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Отже, склад адміністративного правопорушення, передбаченого цією статтею, є матеріальним, тобто потребує не тільки події, але й наявність вини (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що призвело до настання певних наслідків.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП. Матеріали справи не містять пояснень свідків та будь-яких інших належних та допустимих доказів, які можливо б було дослідити в судовому засіданні для встановлення істини та які могли б підтвердити чи спростувати обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом було оглянуто відеозапис події, долучений ОСОБА_1 до матеріалів справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, якому було запропоновано надати документи, але будь-яких дій, пов`язаних з вчиненням опору працівникам поліції не вчиняв.

Таким чином, обставини викладені у протоколі не відповідають складу правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП та не підтверджуються доказами наявними в справі.

В результаті аналізу досліджених доказів, суд змушений прийти до висновку про те, що зібраних органами поліції доказів недостатньо для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КпАП.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Таким чином, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 62 Конституції України визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням встановлених обставин, суд констатує, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості, не підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи, а винуватість ОСОБА_1 не доведена допустимими і належними доказами.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, що дає суду підстави зробити висновок про недоведеність вчинення адміністративного правопорушення.

Зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне порушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене та відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП, суд вважає необхідним закрити провадження в справі.

Керуючись ст.ст.9, 10, 24, 33, 185, 221, 247, 254, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі №522/2735/24 провадження №3/522/2043/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м.Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Домусчі Л.В.