Справа № 931/1007/23 Провадження №33/802/145/24 Головуючий у 1 інстанції:Масляна С. В.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю ОСОБА_1 , його захисника адвоката Задорожньої В.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Задорожньої Вікторії Олександрівни на постанову судді Локачинського районного суду Волинської області від 08 січня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Так, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 10 грудня 2023 року о 11:57 год. в сел.Локачі на вул.Героїв Майдану, керував автомобілем марки «ВАЗ 21049», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння очей), і відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Задорожня В.О. вважає, що судом порушено норми матеріального і процесуального права, постанова містить невідповідності обставинам справи, суд однобічно та неповно з`ясував усі обставини справи. Зазначає, що транспортний засіб було зупинено незаконно, оскільки у матеріалах справи відсутні підтвердження порушення ПДР України ОСОБА_1 . А тому, це ставить під сумнів подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія». Протокол про адміністративне правопорушення, на думку апелянта, є неналежним доказом, оскільки складений з порушеннями ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, тобто не містить точного місця вчинення адміністративного правопорушення, а обставини викладені у ньому не підтверджується іншими доказами. Окрім того, у протоколі відсутня інформація щодо дати розгляду справи у Локачинському районному суді. Також наголошує на формальності складання матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , а свідки, які зазначені у протоколі, письмові пояснення підписували під примусом чи обманом поліцейських. Захисник переконаний, що є неналежними докази, які подані на підтвердження винуватості ОСОБА_1 і на які посилається суд першої інстанції, а саме: рапорт поліцейського від 10.12.2023, та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не містять дати та часу їх складання; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.12.2023, так як у ньому зазначено неіснуючий заклад охорони здоров`я, а також відсутні час його складання, вид сп`яніння, від проходження огляду якого відмовився ОСОБА_1 ; копія протоколу серії ВАВ №75056 від 10.12.2023, оскільки у ньому дата народження особи не співпадає з датою народження ОСОБА_1 , і він жодним чином не стосується сфери забезпечення безпеки дорожнього руху. Наголошує на невідповідності та взаємовиключенності постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1100506 від 10.12.2023 щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та протоколу АЗ № 004004 про адміністративне затримання від 10.12.2023 року, у зв`язку з невідповідністю зазначеного часу вчинення правопорушення у таких документах.

22 лютого 2024 року захисником подано доповнення до апеляційної скарги, де вона зазначає про те, що свідки, які були на місці події неодноразово підтверджували, що працівники поліції не зупиняли автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , однак працівниками поліції у таких свідків пояснення не відбирались, а також такі свідки не викликались в судове засідання. Судом лише допитано працівників РТЦК та СП, які не були присутні на місці події і не могли повідомити будь-яких відомостей для з`ясування всіх обставин справи. Так, свідок ОСОБА_2 підтвердив, що в приміщенні поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не пропонувалось. Також відсутні в матеріалах справи докази, які послугували причиною зупинки автомобіля, тобто те, що на транспортному засобі не світила права фара. Вказує і про те, що оскільки працівниками поліції не зупинявся транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , то всі наступні вимоги щодо перевірки документів та проходження огляду на стан сп`яніння є незаконними. Крім того зазначає, що у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не було, то відповідно вимога працівників поліції щодо проходження огляду є неправомірною. Не вручалось ОСОБА_1 і направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, оскільки доказів з цього приводу матеріали справи не містять. Окрім того, захисник вважає, що затримання ОСОБА_1 було незаконним, так як останній місце події не залишав, небезпеки для життя і здоров`я працівників поліції не було. Захисник переконана, що матеріали справи не містять належних доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, та відмовився від проходження огляду на визначення такого стану відповідно до встановленого законом порядку.

Посилаючись на вищенаведене, апелянт просить скасувати оскаржувану постанову судді, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 , - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника адвоката Задорожню В.О., які скаргу підтримали з підстав викладених у ній, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За положеннями ст.ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.5 ПДР України та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, окрім іншого полягає у діях особи (водія), яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №002634 від 10.12.2023, за змістом якого ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, з яким він ознайомлений. В графі пояснення зазначив, що з працівниками поліції категорично не згідний;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.12.2023, з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на виявлення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці транспортного засобу та в медичному закладі, і це, як вбачається з матеріалів справи фіксувалось на боді-камеру;

- іншими матеріалами в сукупності із вищевказаними доказами.

Також судом першої інстанції в якості свідка допитувався інспектор поліції ОСОБА_3 , який окрім іншого пояснив, що 10.12.2023 близько 12:00 год. він з колегою здійснювали патрулювання в смт.Локачі. Здійснюючи рух по одній з вулиць, вони розминулися з автомобілем марки «ВАЗ 21049», номерний знак НОМЕР_1 . Оскільки вони помітили, що на цьому транспортному засобі не працювала права фара, то розвернувшись увімкнули проблискові маячки та почали слідувати за ним. Однак, водій автомобіля замість того аби зупинитись, пришвидшив швидкість руху і намагався втекти, але пізніше зупинився біля магазину «Світоч», і зі сторони водія відразу ж вийшов ОСОБА_1 , який почав пришвидшеним кроком слідувати до магазину. Вони підійшли до ОСОБА_1 , попросили пред`явити документи та повідомили його про причину зупинки. ОСОБА_1 пред`явив їм документи, однак поводив себе агресивно, збуджено, помітно нервував. Під час спілкування у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд на виявлення ознак сп`яніння, на що він спочатку погодився. Однак, коли принесли спеціальний технічний прилад, то ОСОБА_1 від проходження огляду почав відмовлятися, говорити, що не їхав за кермом, хотів залишити місце події. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, однак він також відмовився. Після цього ОСОБА_1 почав виражатися в їх сторону нецензурною лайкою, і знову ж хотів залишити місце події, на вимоги припинити таку свою поведінку не реагував. Тому його було затримано і доставлено до СПД № 1 смт.Локачі для складення адміністративних матеріалів про вчинені правопорушення.

Суд апеляційної інстанції пояснення свідка ОСОБА_3 , які надані безпосередньо в суді першої інстанції такими, що відповідно до ст.251 КУпАП є належними та допустимими доказами у справі й такими, що узгоджуються з іншими доказами у справі, що в свою чергу спростовує пояснення ОСОБА_1 про не керування транспортним засобом.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доводиться відеозаписами з боді-камери працівника поліції, на яких зафіксовано події, що викладені у протоколі. Зокрема, на відеозаписах зафіксовано що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 У нього як водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим він добровільно без будь-якого примусу погодився на проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу на місці зупинки транспортного засобу, однак коли безпосередньо пропонували продути в спеціальний технічний прилад, то він відмовився. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, проте він також відмовився вказуючи, що його працівники поліції не зупиняли. Також є зафіксованим факт складання адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 у відділку поліції, куди він був доставлений після затримання для складення адміністративних матеріалів. Такий відеозапис на думку суду є цілком допустимим доказом, яким підтверджено події, які фактично викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності апеляційний суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд вважає цілком безпідставними доводи сторони захисту про відсутність в матеріалах справи доказів про керування ОСОБА_1 транспортним засобом і його зупинки працівниками поліції, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими судом доказами і, зокрема відеозаписом з боді-камери, який вказує про протилежне. Крім того, при апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 підтвердив ту обставину, що підїхав автомобілем до магазину особисто, хоча його працівники поліції не зупиняли.

Не є такими, що вказували б на порушення працівниками процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння через відсутність на місці події свідків, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки фактично процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована технічними засобами відеозапису, що повністю відповідає положенням ст.266 КУпАП.

Окрім того, цілком безпідставними є апеляційні доводи про недопустимість доказів, оскільки апеляційний суд вважає їх належними та допустимими і розумінні ст.251 КУпАП і відповідно такими, що доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Таким чином, вищенаведені та усі інші доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова судді, - без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Задорожньої Вікторії Олександрівни залишити без задоволення, а постанову судді Локачинського районного суду Волинської області від 08 січня 2024 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк