П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяна О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з які надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.5 ст.126 КУпАП,-

встановив:

ОСОБА_1 , якого протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч.2 ст. 126 КУпАП, 05.04.2023 року о 00 год. 30 хв. в м. Ужгороді по вул. Ужанській, 38, керував транспортним засобом «MERCEDES BENZ C180», номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення СМС - повідомлення на номер телефону, вказаному в його заявці на отримання судової повістки в електронній формі за допомогою СМС повідомлення, але причин неявки суду не повідомив, заяв, клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надав.

В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Незважаючи на виклики суду, ОСОБА_1 станом судового провадження не цікавився, в судове засідання не з`являвся.

За таких обставин, враховуючи встановлені законодавством строки розгляду справ про адміністративні правопорушення та положення ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд відповідно до положень ст. 1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

При цьому, відповідно статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №099723 від 05.04.2023 року; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6782342 від 05.04.2024 року; рапортом працівника поліції, розпискою ОСОБА_1 про залишення транспортного засобу; довідками старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП у Закарпатській області ДПП старшого лейтенанта поліції Д.Норожнової, відповідно до яких ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії не отримував, не є власником транспортного засобу «MERCEDES BENZ C180», номерний знак НОМЕР_1 та притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, відеоматеріалами.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що громадянин ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладені стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні правопорушення, передбачених ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40800 грн. 00 коп., без позбавлення права керування транспортними засобами та без вилучення транспортного засобу.

Так, згідно довідки старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Закарпатській області ДПП старшого лейтенанта поліції Д.Норожнової, ОСОБА_1 , посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії, не отримував.

Згідно п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами, коли вина особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Законом України «Про автомобільний транспорт» регламентується, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Згідно до п.1.10ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Тобто на час вчинення даного правопорушення ОСОБА_1 в розумінні ч. 5 ст.126 КУпАП є іншою особою.

З урахуванням вимог ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 40-1,ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Громадянина України ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції передбаченої ч.5 ст. 126 КУпАП, у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн. 00 коп., без позбавлення права керування транспортними засобами та без вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 грн. 80 коп.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови або внесення подання прокурором, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі не сплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або місцем знаходження його майна.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом.

Суддя Олена ГОЛЯНА