ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1531/23 Справа № 183/7069/23 Суддя у 1-й інстанції - Березюк В.В. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П. за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та її захисника Мірошніченка О.С. у відкритому судовому засіданні в залі суду розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої головним спеціалістом загального відділу Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, розташованої адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетманська, 14,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 188-39 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 188-39 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 5 100 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 536 гривень 80 копійок.

При обставинах, зазначених в оскаржуваній постанові, головним спеціалістом загального відділу виконавчого комітету Новомосковської міської ради ОСОБА_1 було порушено вимоги частини третьої статті 10 та частини першої статті 24 Закону України «Про захист персональних даних» та не забезпечено належний рівень захисту персональних даних потерпілого і допущено поширення його персональних даних на вебсайті «Доступ до правди», чим вчинено діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.188-39 КУпАП, а саме недодержання встановленого законодавством про захист персональних даних порядку захисту персональних даних, що призвело до незаконного доступу до них та порушення прав потерпілого на захист персональних даних (пункт 7 частини 2 статті 8 Закону України «Про захист персональних даних»).

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2023 року скасувати та прийняти нову постанову, якою звільнити її від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 188-39 КупАП, та обмежитись усним зауваженням.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом направлялися їй смс - повістки на номер телефону НОМЕР_1 , який їй мені не належить, а суд розглянув справу у її відсутність, позбавивши її можливості надати докази на підтвердження дійсних обставин справи.

Зазначає, що 02.03.2023 року Олегом Мірошніченком через вебсайт «Доступ до правди» було подано запит у порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» відносно надання контактних даних очільника Новомосковської станції медичної допомоги - відокремленого підрозділу КЗ «НСШМД» ДОР - П.І.Б., адресу, діючий контактний телефон та імейл, відповідь на вищевказаний запит було розміщено за посиланням: https://dostup.pravda.com.ua/request/kontaktni danni_осhіlпіка_novomo.

Як убачається з цієї відповіді виконавцем є Юлія БІБКО, підписантом є заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів.

При цьому, згідно витягу з Інструкції з діловодства у виконавчому комітеті Новомосковської міської ради, затвердженої рішенням виконавчого комітету від 19.01.2021 р. №6/0/6-21, визначено, що «...у разі надсилання документа фізичній особі спочатку зазначається у давальному відмінку власне ім`я та прізвище, потім поштова адреса...».

Відповідно до п.1 Розділу II Посадової інструкції головного спеціаліста загального відділу виконавчого комітету Новомосковської міської ради, затвердженої в.о. міського голови секретар Новомосковської міської ради С.Г. Горошко від 03.01.2017 року в її обов`язки, зокрема, входить забезпечення надання відомостей на запити для оприлюднення в засобах масової інформації на офіційному веб-сайті Новомосковської міської ради.

На наступний день після розміщення відповіді на запит Мірошніченко Олега за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме 17.03.2023 року останній звернувся до виконавчого комітету Новомосковської міської ради з вимогою видалити його персональні дані.

Того ж дня, 17.03.2023 року, з боку виконавчого комітету Новомосковської міської ради було вчинено всі дії, спрямовані на врегулювання ситуації, що склалася. Повторно за тим же реєстраційним номером та датою було направлено уже виправлену відповідь (без зазначення персональних даних), з якої вбачається дата розміщення виправленої відповіді - 17.03.2023 року. Крім того, було направлено електронне звернення до сайту «Доступ до влади» з проханням видалити відповідь, яка містила персональні дані заявника Мірошніченко Олега .

Таким чином, апелянт зауважує, що нею було вчинено вичерпні дії для відвернення шкідливих наслідків правопорушення, а тому, враховуючи вчинення нею дій, направлених для відвернення шкідливих наслідків правопорушення, а також не віднесення ст. 188-39 КУпАП до переліку виключень, встановлених ст. 22 КУпАП, вважає, що суд першої інстанції помилково не застосував приписи ст. 22 КупАП при розгляді адміністративної справи щодо неї.

Також апелянт звертає увагу на те, що в неї на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, 2006 року народження та 2010 року народження. Вона, як головний спеціаліст загального відділу виконавчого комітету Новомосковської міської ради, отримує невелику заробітну плату, а тому сплата такої значної суми штрафу, стягнутої судом першої інстанції у розмірі 5 100 гривень, для доходу її сім`ї є суттєвою, особливо з урахуванням складного економічного стану в нашій країні та постійного зростання цін, спричиненого повномасштабним вторгненням рф. З огляду на це просить суд апеляційної інстанції застосувати до неї усне зауваження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , яка підтримала свою апеляцію з викладених у ній мотивів та просила її задовольнити, перервіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Стаття 9 КУпАП закріплює, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Апеляційним розглядом встановлено, що судом першої інстанції вищевикладені вимоги чинного законодавства були дотримані в повному обсязі.

Як убачається з матеріалів справи, 22.03.2023 року до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшло звернення від Мірошніченка Олега Сергійовича щодо порушення Виконавчим комітетом Новомосковської міської ради законодавства у сфері захисту персональних даних.

В межах розгляду звернення встановлено, що Виконкомом всупереч вимог законодавства про захист персональних даних було допущено розголошення персональних даних потерпілого при наданні відповіді на його запит на інформацію від 02.03.2023 року, поданий через вебсайт «Доступ до правди», при розміщенні на цьому ж вебсайті відповіді листом Виконкому від 16.03.2023 року, який містить персональні дані Мірошніченка О.С. (крім прізвища, ім`я, потерпілого оприлюднено адресу його проживання, особистий номер телефону та адресу електронної пошти (конфіденційну інформацію), які не були зазначені у запиті на інформацію.

Вищезазначена інформація та документи розміщені за посиланням https://dostup.pravda.com.ua/request/kontaktni danni ochilnika novomo.

24.03.2023 року за підписом представника Уповноваженого з інформаційних прав до Виконкому спрямовано вимогу з наданням роз`яснень законодавства у сфері захисту персональних даних, з`ясування обставин розміщення відповіді з персональними даними потерпілого та інформуванням про відповідальну особу, що здійснила таке оприлюднення.

Відповідно до листа Виконкому від 30.03.2023 року ним заперечується факт порушення, посилаючись на вимоги Інструкції з діловодства, затвердженої рішенням виконавчого комітету Новомосковської міської ради 19.01.2021 № 6/0/6-21.

Проте згідно пункту 1 частини п`ятої статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідно до якого подано запит потерпілого, запит на інформацію має містити ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є. Вимога зазначати у запиті ім`я запитувача є для розпорядника інформативною та не впливає на умови виконання ним вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації». Обов`язок розпорядника надати інформацію (документи) на запит не змінюється залежно від особи запитувача та зазначення у запиті його імені, якщо підстави для обмеження доступу де такої інформації відсутні.

Контактна інформація (поштова адреса чи адреса електронної пошти, а також номер засобу зв`язку) необхідна для того, щоб розпорядник інформації мав змогу надіслати запитувачу відповідь на актуальну адресу, а також для зворотного зв`язку із запитувачем (наприклад, для уточнення запитуваної інформації, повідомлення про відправлення відповіді тощо).

Якщо у запиті вказано контактну інформацію, якої достатньо для належного виконання розпорядником свого обов`язку, а саме надання відповіді на запит, то встановлення особи запитувача не має суттєвого значення для прийняття розпорядником рішення про надання інформації.

Запит на інформацію потерпілого, поданий через вебсайт «Доступ до правди», відповідно до вимог пункту 1 частини п`ятої статті 19 Закону містив тільки інформацію про ім`я та прізвище потерпілого а також адресу електронної пошти, яка генерується у запиті електронним» засобами вебсайту «Доступ до правди», та не містив відомості про місце проживання, контактний номер телефону та електронну адресу потерпілого (конфіденційну інформацію), як визначено у відповіді Виконкому, розміщеній на вебсайті 16.03.2023 року, та які в сукупності дають можливість конкретно ідентифікувати потерпілого.

Більш того, розміщення у відкритому доступі відповіді Виконкому без здійснення процедури знеособлення персональних даних, тобто вилучення відомостей, які дають змогу прямо чи опосередковано ідентифікувати особу є порушенням законодавства про захист персональних даних.

Відповідно до абзацу шостого статті 2 Закону знеособлення персональних даних - вилучення відомостей, які дають змогу прямо чи опосередковане ідентифікувати особу. Таким чином, якщо документ містить персональні дані що мають бути захищені, ці дані необхідно було знеособити шляхом визначеним законом - вилучити відомості, які дають можливість прямо чи опосередковано ідентифікувати особу. Знеособлення персональних даних у відповідності до положень зазначеної статті Закону охоплюється терміном «обробка персональних даних» та є обов`язком відповідних суб`єктів цього Закону.

Зазначена позиція викладена у листу представника Уповноваженого від 06.04.2023 року та доведена до відома Виконкому.

Також Виконкомом листом від 30.03.2023 року надано інформацію про особу відповідальну згідно наданої посадової інструкції, затвердженої 03.01.2017 року з розміщення відповіді на вебсайті «Доступ до правди», головного спеціаліста загального відділу виконавчого комітету Новомосковської міської ради ОСОБА_1 . Крім того, відомості вебсайту «Доступ до правди» свідчать про розміщення відповіді ОСОБА_1 .

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 188-39 КУпАП, є обгрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується доказами у справі, а саме даними, які містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення; зверненні Мірошніченка О.С. від 22.03.2023 року до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини; скриншоті запиту на інформацію від 02.03.2023 року; копії відповіді Виконкому з вебсайту «Доступ до правди від 16.03.2023 року; скриншоті вебсторінки; копії листа представника Уповноваженого від 06.04.2023 року № 19187.4/М-9603.3/23/45.2; копії листа Виконкому від 30.03.2023 року № 571/0/2-23; копії листа представника Уповноваженого від 06.04.2023 року № 19187.4/1V-9603.3/23/45.2; скриншоті вебсторінки; копії клопотання ОСОБА_1 від 18.04.2023 року; копії листа представника Уповноваженого від 21.04.2023 року №22135.4/N 9603.3/23/45.2; копії звернення ОСОБА_1 від 08.05.2023 року; копії звернення ОСОБА_1 від 09.05.2023 року; копії листа Секретаріату Уповноваженого від 16.05.2023 року №26944.4/14521.3/23/45.2; копії листа представника Уповноваженого від 31.05.2023 року №30020.4/19603.3/23/45.2; описі вкладення у цінний лист від 31.05.2023 року № 799; копії посадової інструкції головного спеціаліста відділу розгляду звернень та взаємодії з суб`єктами обробки персональних даних Департаменту моніторингу додержання інформаційних прав Секретаріату Уповноважене Верховної Ради України з прав людини; копії посвідчення головного спеціаліста відділу розгляду звернень взаємодії з суб`єктами обробки персональних даних Департаменту монітори; додержанні інформаційних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Свиридової В.П. № 415.

Разом з цим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні Ісмаїлов проти Росії від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Згідно зі ст. 22 КУпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.

Питання про можливість або ж недоцільність звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення в кожному конкретному випадку вирішується правозастосовчим органом (посадовою особою).

Під час апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення хоча формально і містить ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 188-39 КУпАП, однак у зв`язку зі своєю малозначністю не становить великої суспільної небезпеки. Також апеляційний суд врахував особу ОСОБА_1 , ступінь її вини, рід занять та майновий стан, те, що вона раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, визнання факту вчиненого адміністративного правопорушення, вчинення нею дій, направлених на відвернення шкідливих наслідків правопорушення, наявність на утриманні останньої двох неповнолітніх дітей, а тому визнав за можливе звільнити ОСОБА_1 на підставі ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. 294 КупАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2023 року - скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 188-39 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити ОСОБА_1 усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко