Номер провадження: 33/813/227/23
Справа № 521/9986/22
Головуючий у першій інстанції Маркарова С. В.
Доповідач Склярська І. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

28.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Склярської І.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Воронюка Максима Олександровича на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2022 року (ухвалену під головуванням судді Маркарової С.В.), у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

При обставинах, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, 29.06.2022 о 23:20 год. в м. Одеса, по вул. Дальницькій, 23/4, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом MINI COOPER, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння - відмовилася, чим порушила вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто судовий збір у розмірі 496 грн. 20 грн. в дохід держави.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвокат Воронюк М.О., вважаючи постанову суду прийнятої з поручення прав та інтересів ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне провадження, постанову суду скасувати, провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення.

Щодо поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження посилання на те, що постанова суду першої інстанції винесена без участі ОСОБА_1 ; оскаржувану постанову суду ОСОБА_2 та захисник не отримували; про постанову суду дізнався випадково 19.12.2022 з ЄДРСР.

В апеляційній скарзі адвокат посилається на те, що:

- розглядаючи справу без ОСОБА_1 суд позбавив можливості останню надати пояснення та обґрунтування своєї позиції та обставин справи;

- в порушення вимог закону, з власної ініціативи витребував, дослідив відео матеріали, які фактично були недопустимими доказами;

- працівник поліції не ознайомили ОСОБА_1 з її правами, зокрема правом на правничу допомогу.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням,

оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення регламентовано положеннями Глави 24 КУпАП.

Вимогами ст. 268 КУпАП передбачені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП визначено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається наступне.

ОСОБА_1 була повідомлена працівниками поліції про час та місце розгляду адміністративної справи відносно неї, а саме - у Малиновському районному суді м. Одеси на 29.07.2022 о 10:00 год., про що свідчить підпис ОСОБА_1 (а.с. 2).

Постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 винесена 22.11.2022, без її участі (а.с. 21-23).

При цьому, в матеріалах справи наявне клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Воронюка М.О. про відкладення розгляду справи, у зв`язку із відсутністю світла в приміщенні суду.

Матеріали справи не містять інформації про отримання постанови суду.

Наведені у сукупності підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

В судовому засіданні в режимі відеоконференції захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційну скаргу підтримав, просив постанову суду скасувати, провадження у справі закрити.

Заслухавши пояснення захисника апелянта, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, докази у справі, суд дійшов наступного висновку.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність, настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує тех-нічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

За умовами пункту 7 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду , який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, поліцейським обґрунтовано було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 29.06.2022, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом MINI COOPER номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 29.06.2022 серія ААБ № 019811 (а.с. 2);

- відеозаписом з нагрудної камери, який був досліджений судом апеляційної інстанції, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 фактично не погодилася проходити огляд на стан сп`яніння, у зв`язку з тим, що вона визнала факт вживання алкоголю. На неодноразову пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, надавала відповідь що це дасть?, що свідчить про її стійке ухилення від запропонованого проходження огляду на стан сп`яніння. Відеозапис, який вівся досить тривало, свідчить, що ОСОБА_1 розуміла заявлені до неї поліцейським вимоги.

Суд вважає, що долучений до матеріалів справи відеозапис, є належним та допустимим доказом, у розумінні положень ст. 251 КУпАП. Суд виконав вимоги об`єктивного та законного розгляду протоколу про адміністративне правопорушення в частині дослідження доказів та надання їм оцінки.

За таких обставин, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, суддя районного суду дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст. ст. 30,33 КУпАПі призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також того, що вчинене правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

За таких обставин, оскільки за приписами ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Воронюка Максима Олександровича строк на апеляційне оскарження на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Воронюка Максима Олександровича на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2022 року - залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду І.В. Склярська