Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/684/23
П О С ТА Н О В А

29 березня 2023 року м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Гришковець А. Л. , розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, за ст.ст.173,185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Поліцейським СРПП ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Креденець Олександром Олеговичем складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 129024 від 18.02.2023, згідно якого 18 лютого 2023 року близько 20 год. 00 хв. в с. Великі Мошки по вул. Центральна Коростенського району ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, голосно кричав в адресу сусідів, намагався пошкодити паркан, виражався словами образ та нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Крім того, інспектором СРПП ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Царапора Павлом Олександровичем було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 251534 від 18.02.2023, згідно якого 18 лютого 2023 року о 20 год. 00 хв. в с. Великі Мошки по вул. Центральна Коростенського району ОСОБА_1 здійснив злісну непокору відносно працівників поліції, а саме: виражався словами образ, хватався за форменний одяг, не виконував законних вимог працівників поліції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав частково, зазначивши, що обставини, наведені в протоколах, не відповідають дійсним обставинам. Він дійсно був в с. В. Мошки в гостях у товариша, з яким стали сваритися в будинку, чуть не дійшло до бійки. Коли приїхали працівники поліції, то вони відразу надягли на нього кайданки і відвели в автомобіль. На вулиці він нічого не робив, і ніякої непокори працівникам поліції не вчиняв і не міг вчиняти.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Сам обов`язок щодо збирання доказів, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.

Статтею 173 КУпАП встановлено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до ст.185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

З даної норми вбачається, що указане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції. Вимоги працівника поліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Беручи до уваги рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року про те, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі, необхідно відмітити, що системний аналіз змісту положень КУпАП в поєднанні з вказаною позицією КСУ та ЄСПЛ, що ураховується з огляду на норми ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", свідчить, що у такого роду провадженнях належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, передбачені ст. 280 КУпАП, та інших обставин, які мають значення для неї, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КУпАП.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.

Проаналізувавши у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, які як докази були зібрані поліцейським, суд установив, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173,185 КУпАП, не є доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», у розрізі такого.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень суду надано протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАВ №129024, серії ВАВ №251534 та рапорт інспектора СРПП ВП №1 Овруцького РУП від 18.02.2023.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, однак сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути вирішальним доказом винуватості, так як не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Суд відмічає, що в протоколах про адміністративні правопорушення серії ВАВ №129024 та серії ВАВ №251534 від 18.02.2023 в порушення вимог ст. 256 КУпАП не зазначено прізвища, адреси свідків і потерпілих, які можуть підтвердити обставини зазначені у протоколах; в матеріалах справи відсутні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення потерпілого, а також інші відомості необхідні для вирішення справи.

Крім того, в зазначеній в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №129024 від 18.02.2023 суті адміністративного правопорушення, містяться суперечливі відомості, а саме: що ОСОБА_1 в с. Великі Мошки по вул. Центральна Коростенського району голосно кричав в адресу сусідів, хоча він зареєстрований та проживає в с. Гуничі Коростенського району.

В порушення вимог законодавства, у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №251534 від 18.02.2023 за ст. 185 КУпАП не конкретизовано суть правопорушення, а саме: не зазначено яким нормативним актом передбачено законність вимоги поліцейського при виконанні ним службових обов`язків (ст.185 КУпАП є бланкетною нормою Закону); не вказано яке правопорушення вчинив ОСОБА_1 , у зв`язку з чим не реагував на вимогу працівника поліції припинити це правопорушення, на яку саме вимогу не реагував та в чому конкретно полягала злісна непокора вище зазначеного громадянина такій вимозі, що є невід`ємною частиною об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення.

Відповідно інспектором патрульної поліції не в повній мірі викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП: фабула даного правопорушення не конкретизована, не розкрито її зміст у повному обсязі, тобто фактично відсутній виклад саме злісної непокори і саме якому законному розпорядженню працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

Інших обставин у протоколах про адміністративні правопорушення та у матеріалах справи не відображено. До протоколів про адміністративні правопорушення працівниками поліції не були долучені відеозаписи, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 вказаних правопорушень. Рапорт працівника поліції сам по собі не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Інших будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні дрібного хуліганства та здійсненні злісної непокори вимозі поліцейського суду надано не було.

Таким чином, матеріали справи не містять беззаперечних доказів щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173,185 КУпАП.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, змінювати формулювання обвинувачення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ст.ст. 173,185 КУпАП, є недоведеним.

За встановлених обставин, зважаючи, що суду не було надано достатніх та незаперечних доказів, які б доводили винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом, а рішення суду не може грунтуватися на припущеннях, судом не може бути зроблений беззаперечний висновок про наявність в діях останнього складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173, 185 КУпАП, а тому суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173, 185 КУпАП, та відповідно про наявність правових підстав для закриття справи.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 173, 185, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.ст.173,185 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу даних адміністративних правопорушень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А. Л. Гришковець