ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/494/22 Номер провадження 33/814/800/23Головуючий у 1-й інстанції Вергун Н.В. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,

при секретарі Чемерис А.К.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шишацького районного суду Полтавської області від 17 серпня 2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.154 Кодексу України про адміністративні правопорушення

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерки,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шишацького районного суду Полтавської області від 17 серпня 2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерку, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 154 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою судді Шишацького районного суду Полтавської області від 17 серпня 2022 року, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила її скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтовується відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала з мотивів, викладених в ній, просила її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки її не було належним чином повідомлено про оскаржувану постанову.

З матеріалів справи вбачається, що копія постанови судді Шишацького районного суду Полтавської області від 17 серпня 2022 року була направлена на адресу ОСОБА_1 , однак повідомлення про вручення поштового відправлення не було вручено останній, на підставі, що адресат відсутній за казаною адресою.

Докази підтвердження отримання ОСОБА_1 вказаної копії постанови в матеріалах справи відсутні.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги, вважаю, що воно підлягає задоволенню, оскільки наведені причини пропуску строку на оскарження є поважними та підтверджуються матеріалами справи.

Мотиви суду

Згідно з положеннями частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КпАП України).

Відповідно до ст. 154 КУпАП відповідальність встановлена за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях та за дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Вважаючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП, доведеною, місцевий суд послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ 357136 від 10 травня 2022 року (а.с.1); пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (а.с.3); пояснення потерпілої ОСОБА_2 (а.с.4); довідкою відповідно до якої ОСОБА_2 зверталася до лікарні для надання медичної допомоги (а.с.5).

Однак, суд апеляційної інстанції, не може погодитися з висновком суду першої інстанції, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи. Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, крім протоколу, не підтверджується жодними належними та допустимими доказами, що унеможливлює встановлення факту скоєння останньою адміністративного правопорушення та відповідно закриття провадження саме на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Апеляційний суд не бере до уваги фотокопію довідки «Охтирської центральної районної лікарні», оскільки вона не є належним чином засвідченою та з її змісту неможливо встановити дійсні обставини справи.

Більше того, що матеріали справи не містять висновку лікаря, який би підтверджував факт заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_2 саме внаслідок укусу собаки.

Враховуючи наведене, апеляційний суд зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 правил утримання собаки та заподіяння її собакою шкоди здоров`ю ОСОБА_3 , а відтак не можна вважати доведеною вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП.

У даному випадку сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у його вчиненні. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення.

Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

За таких обставин, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали справи, не звернув увагу на наявні порушення, що призвело до помилкового висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 154 КУпАП та закриття провадження у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Суддею першої інстанції закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , за ч.2 ст.154 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, однак, апеляційний суд зазначає, що для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, можливе лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначеної законом ознаки адміністративного правопорушення.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення виключається можливість закриття провадження за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді Шишацького районного суду Полтавської області від 17 серпня 2022 року про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 154 КУпАП, та закриття провадження у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення - скасуванню із закриттям провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Шишацького районного суду Полтавської області від 17 серпня 2022 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шишацького районного суду Полтавської області від 17 серпня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову судді Шишацького районного суду Полтавської області від 17 серпня 2022 року щодо визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та закриття провадження у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.154 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду О.О. Панченко