Справа № 720/1472/23
Провадження № 3/720/644/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2023 року близько 21 години 50 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ford Sierra», державний номерний знак НОМЕР_1 , на 363 км автодороги Н-03 в межах с. Магала Чернівецького району Чернівецькій області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різким запахом алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та координації рухів, та в подальшому на вимогу працівників поліції від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився без поважних для суду причин.

Відповідно до ст. 268 КУпАП вважаю, що адміністративну справу можливо розглянути у відсутності правопорушника.

Вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння повністю доказана дослідженими доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 444791 від 05 червня 2023 року вбачається, що 05 червня 2023 року близько 21 години 50 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ford Sierra», державний номерний знак НОМЕР_1 , на 363 км автодороги Н-03 в Чернівецькій області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різким запахом алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та координації рухів, в подальшому на вимогу працівників поліції від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Також факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння підтверджується переглянутим в суді відеозаписом доданим до протоколу про адміністративне правопорушення з якого вбачається, що ОСОБА_1 дійсно відмовився як від проходження тестування на місці на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального обладнання, так і від проходження медичного огляду в лікарні. Під відео фіксацію ОСОБА_1 визнав факт керування автомобілем, у зв`язку із чим надав працівнику поліції своє посвідчення водія та реєстраційний документ на автомобіль, пояснивши, що виявлені порушення у вигляді відсутності страхового полісу та несправності освітлюваних приладів допустив, оскільки нещодавно придбав даний автомобіль.

Окрім того, до матеріалів справи в підтвердження вини ОСОБА_1 щодо відмови останнього від проходження тестування на місці на стан сп`яніння із застосуванням спеціального обладнання та від проходження медичного огляду в лікарні, також додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до медичної установи, зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження будь-яких тестувань на стан сп`яніння.

Таким чином, оцінивши у сукупності дослідженні докази, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння повністю доказана та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Слід зазначити, що процедура оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 проводилася поліцейським у відповідності до ст. 266 КУпАП, а саме із застосовуванням технічних засобів відеозапису, матеріали якого долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

З переглянутого в суді відеозапису з бодікамер поліцейських, а також з матеріалів справи в цілому слідує, що ОСОБА_1 визнав факт керування автомобілем, у зв`язку із чим надав працівнику поліції посвідчення водія та реєстраційний документ на автомобіль марки «Ford Sierra», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Під відеофіксацію ОСОБА_1 пояснив, що вживав слабоалкогольні напої та відмовляється пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі.

В послідуючому працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 , що у випадку вживання слабоалкогольних напоїв спеціальний прилад «Драгер» може не показати зміст алкоголю у нього у зв`язку із чим, надали можливість ОСОБА_1 продути у спеціальний прилад «Драгер», проте останній імітуючи видох повітря у прилад «Драгер», відмовився (ухилився) від огляду на стан сп`яніння.

Слід зауважити, що на момент відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння та імітування видиху повітря у прилад «Драгер», останній вже був обізнаний про його право їхати для проведення такого огляду до медичного закладу, проте пройти огляд в медичній установі не забажав, будь-яких заперечень чи зауважень щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення по факту відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не заявив.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Досліджені докази у вказаній справі є послідовними та доповнюють один одного, відповідають обставинам справи, а тому не викликають сумнів у їх достовірності та поза розумних сумнівів доводять вину ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом та відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, що було зафіксовано поліцейськими в порядку ч. 2 ст. 266 КУпАП із застосовуванням технічних засобів відеозапису.

А тому, приходжу до висновку, що працівник поліції складаючи протокол про адміністративне правопорушення, діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законом, а ОСОБА_1 не надав суду доказів, які б спростували обставини викладені у протоколі.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу порушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також його майновий стан.

Приймаючи до уваги наведене, приходжу до висновку про необхідність накладання на правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, а також стягнути з нього на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 221, 251, 283, 284, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

Постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Ляху Г.О.