П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - Малюк В.М., за участю особи, відносно якої запроваджено протокол ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кузьма К.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, матеріали справи про адміністративне порушення, які надійшли з УПП в Закарпатській області відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

03.04.2023 року працівниками поліції запроваджено протокол серії ААБ №057111 від 03.04.2023 року, згідно якого 03.04.2023 року, о 03 год. 46 хв., в м. Ужгород, по вул. Л.Толстого, 10б, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Renault Kangoo», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушена мова, порушення координації рухів). Від проходження огляду у встановленому законом порядку на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у лікаря нарколога, водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечив свою вину. Ствердив, що він не керував транспортним засобом. Зауважив, що коли до нього підійшли працівники поліції та звинуватили у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, він стояв біля машини та чекав на свого товариша ОСОБА_2 , який відійшов передати мобільний телефон, особі яку вони підвозили. Зазначив, що відмовився від проходження огляду, оскільки не був водієм. Зранку самостійно пройшов огляд у медичному закладі, результат якого - тверезий. Просив закрити провадження по справі.

У даному судовому засіданні захисник Кузьма К.І. просила закрити провадження у справі за відсутністю в діях її довірителя складу адміністративного правопорушення. Вважає, що протокол запроваджено відносно ОСОБА_1 неправомірно, оскільки відповідальності підлягають лише водії, а 03.04.2023 року, о 03 год. 46 хв., в м. Ужгород, по вул. Л.Толстого, 10б, її довіритель автомобілем не керував, водієм не був, а тому і не повинен бути притягнутим до відповідальності.

Свідок ОСОБА_2 , допитаний за клопотанням захисника у судовому засіданні, показав, що 03.04.2023 року, на прохання свого знайомого поїхав на своєму авто -«Renault Kangoo», д/н НОМЕР_1 зустріти його знайомих з м. Києва, яких потрібно було забрати з автовокзалу та відвезти до готелю. Повідомив, що попросив свого товариша ОСОБА_1 поїхати разом з ним, але за кермом перебував особисто. Після того як відвезли людей, зупинилися біля драм театру, бо побачили на задньому сидінні телефон. Він відніс даний телефон людям, яких вони підвозили та коли повертався біля машини вже знаходилися працівники поліції, які запровадили протокол відносно його товариша ОСОБА_1 . Додав, що пояснював поліцейським, що за кермом перебував саме він, однак його пояснення не були взяті до уваги.

Заявлений стороною захисту свідок ОСОБА_3 в судове засідання надав нотаріально посвідчену заяву у якій зазначив, що з`явитись до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по даній справі та особисто дати покази змоги не має, так як знаходиться у м. Києві. Разом із цим, повідомив, що в ніч, із 02 на 03 квітня 2023 року він із своєю знайомою приїхали до м. Ужгород. Оскільки це була темна пора доби, попросив свого знайомого їх зустріти та відвезти до готелю. Їх зустрів ОСОБА_4 на транспортному засобі білого кольору, державного знаку не знає. Він був не сам, а із своїм товаришем, який представився ОСОБА_5 . Їх підвезли до готелю в центрі міста, допомогли розгрузити речі, після чого ОСОБА_6 сів за кермо автомобіля, ОСОБА_5 був весь час пасажиром, і вони поїхали. По часові, це було, орієнтовно третя година ночі 3 квітня 2023 року. Через деякий час ОСОБА_6 повернувся до готелю та повернув телефон, який його знайома забула на задньому сидінні його автомобіля. ОСОБА_6 віддав телефон та сказав, що біжить, бо він припаркував машину, залишив ОСОБА_5 у машині самого і вони поспішають. І він пішов. Категорично стверджує, що за кермом автомобіля був ОСОБА_4 . Зазначає, що ОСОБА_5 транспортним засобом не керував, ані в період коли їх зустрічали, ані після того, як привезли до готелю. Весь час транспортним засобом керував ОСОБА_6 . Повідомив, що йому відомо про відповідальність особи, яка дає покази як свідок, за дачу завідомо неправдивих показань (ст. 384 КК України).

Заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол, захисника, показання свідка, допитаного у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, а відповідно до ст. 280 цього ж Кодексу, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (п. 1.10 Правил дорожнього руху).

Під час розгляду справи ОСОБА_1 ствердив, що автомобілем не керував, що також підтвердив допитаний свідок ОСОБА_2 . Крім того, свідком ОСОБА_3 надано власноручні письмові пояснення у формі нотаріально посвідченої заяви, з яких вбачається, що ОСОБА_1 перебував у автомобілі у якості пасажира і жодним автомобілем не керував.

Як слідує з дослідженого в судовому засіданні відеозапису з боді-камер поліцейських, які долучено до матеріалів справи, на такому не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, натомість відео починається як працівник поліції підходить до ОСОБА_1 , який знаходить поруч з автомобілем.

Крім цього, з долученого до матеріалів справи висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №736 від 03.04.2023 року, який зроблено за самозверненням ОСОБА_1 встановлено, що останній 03.04.2023 року о 09 год. 00 хв. в стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 цього Кодексу передбачено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відтак, як вбачається з матеріалів справи, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять достовірних доказів про факт керування ОСОБА_1 автомобілем, у тому числі й у стані алкогольного сп`яніння, або з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), що в свою чергу дає обґрунтовані підстави вважати, що вимоги працівників поліції на проходження огляду на стан сп`яніння не ґрунтуються на вимогах законодавства та фактичних обставинах справи.

За таких обставин, суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій водія ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП піддається сумніву, що не є прийнятним, оскільки суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка наголошує на обов`язковості обґрунтування вини особи доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

За змістом вищезазначених вимог закону висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення наявними в матеріалах справи доказами не доведена, у зв`язку з чим провадження в справі підлягає закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 130 ч. 1, 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області В.М. Малюк