1Справа № 335/4265/23 3/335/1538/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Шалагінової А.В., за участі секретаря судового засідання Савченко О.І., прокурора Мордовченко К.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Лишенка С.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення (об`єднану), що надійшла з Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого завідуючим відділення КЗ «Запорізький медичний фаховий коледж» Запорізької обласної ради, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 як депутат Запорізької міської ради відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», та є суб`єктом відповідальності за порушення вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

03.02.2022 ОСОБА_1 як депутат Запорізької міської ради на порушення вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив Запорізьку міську раду та Національне агентство з питань запобігання корупції про виникнення в його діях конфлікту інтересів під час складання та підписання листа від 03.02.2022 вих. № 2-08 про здійснення виплати матеріальної допомоги та звернення до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради з проханням надати матеріальну допомогу у розмірі 5 000 гривень ОСОБА_2 , який є його помічником, та з яким пов`язаний стосунками, що виникли у зв`язку з його депутатською діяльністю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Також, 03.02.2022 ОСОБА_1 як депутат Запорізької міської ради на порушення вимог ч. 1 ст. 28 Закону «Про запобігання корупції» вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме встановив суму, склав та підписав депутатський лист № 2-08 від 03.02.2022 про надання матеріальної допомоги, в тому числі ОСОБА_2 , який є його помічником, та звернувся до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй адміністративних правопорушень не визнав. Пояснив, що являється депутатом Запорізької міської ради. При виконанні обов`язків, під час проведення депутатських прийомів, він вирішує, зокрема, питання щодо надання матеріальної допомоги громадянам, які опинились в скрутних життєвих умовах, відповідно до умов Програми. Дійсно, листом від 03.02.2022 він звертався до УСЗН Запорізької міської ради з проханням надати з депутатського фонду допомогу, в тому числі, і своєму помічнику ОСОБА_2 . Вважав, що дані дії не утворюють реального конфлікту інтересів, оскільки він не пов`язаний із помічником жодними приватними стосунками, окрім робочих. Зазначила, що ОСОБА_2 потребував допомоги на операцію. Лист про надання матеріальної допомоги розглядався Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради, яке і приймало рішення про здійснення виплат. Ним ніяких рішень про виділення коштів з депутатського фонду не приймалось. Вважав, що у його діях відсутній склад адміністративних правопорушень.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Лишенко С.С. вважав відсутнім у діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення. Зазначав, що обов`язковою умовою конфлікту інтересів є наявність приватного інтересу. Депутат місцевої ради не є посадовою особою, не отримує заробітну плату та не здійснює діяльність професійно. Помічник депутата також не отримує заробітну плату, не є професійним помічником. Відповідно, депутат не є керівником помічника та не може надавати йому обов`язкові вказівки до виконання, притягувати до відповідальності тощо. Отже, між депутатом та помічником відсутній службовий зв`язок, що виключає можливість позаслужбових стосунків. ОСОБА_1 не мав умислу на неподання відомостей, оскільки не був обізнаний про наявність вказаного зв`язку, оскільки вважає, що із помічником відсутній такий зв`язок, який би обумовлював конфлікт інтересів. Крім того, зауважив, що протоколи не відповідає п.п. 5, 6 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, оскільки протоколи надруковані, а не заповнені чорнилом, та інформація до них внесена в електронному вигляді.

Також, в судовому засіданні захисник зауважив, що ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 із заявою про надання допомоги наприкінці 2021 року, додавши до заяви медичну довідку. Проте, розгляд його заяви з незалежних від нього причин відбувся у лютому 2022 року після надходження коштів до депутатського фонду. До 24.02.2022 питання про виплату коштів УСЗН не розглядалось, оскільки у зв`язку з початком воєнної агресії цей орган у звичайному режимі не працював. Питання щодо надання допомоги було розглянуто вже у березні 2022 року. Однак, станом на момент розгляду питання, довідка про стан здоров`я ОСОБА_2 вже була недійсна у зв`язку із закінченням строку її дії. Тому саме за ініціативою працівників УСЗН було складено акт від 01.02.2022, підписаний ОСОБА_1 і поданий до УСЗН для вирішення питання про надання допомоги ОСОБА_2 .

Прокурор Мордовченко К.А., з огляду на досліджені під час судового розгляду докази, вважала наявними у діяннях ОСОБА_1 ознак правопорушень, вчинення яких йому інкримінується відповідно до протоколів, що надійшли на розгляд суду, вважала винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, та просила призначити йому адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті за більш серйозне правопорушення.

Суд, розглянувши протоколи та додані до них матеріали, які були об`єднані постановою суду в одне судове провадження, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку захисника та прокурора, допитавши свідка ОСОБА_2 , дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення, складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 статті 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до відповідальності та інше.

У протоколі наявні усі необхідні відомості, що передбачені вказаними вимогами КУпАП, який має вищу юридичну силу по відношенню до вимог Інструкції, на яку посилався захисник. Крім того, КУпАП не містить таких наслідків невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам, встановленим цією Інструкцією, щодо їх рукописного заповнення як неможливість розгляду справи про адміністративне правопорушення, як про це вказував захисник. При підготовці справи до розгляду суддею були вивчені протоколи щодо ОСОБА_1 та вирішені питання, передбачені ст. 278 КУпАП, за наслідками чого було призначено судове засідання. Неправильності складення протоколів та інших матеріалів справ згідно з п. 2 ст. 278 КУПАП, які б перешкоджали розгляду справи, не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення при обов`язковому з`ясуванні вини даної особи у вчиненні адміністративного правопорушення та того чи підлягає вона адміністративній відповідальності, суддя зобов`язаний з`ясувати також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до примітки ст. 172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції». У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, полягає у неповідомленні особою безпосереднього керівника чи відповідного органу у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів. Тобто, для того, щоб вважати особу винною у вчиненні вказаного правопорушення має бути встановлено дві взаємопов`язаних обставини: наявність конфлікту інтересів та неповідомлення про нього.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, полягає у вчиненні особою дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Тобто, для того, щоб вважати особу винною у вчиненні вказаного правопорушення має бути встановлено дві взаємопов`язаних обставини: наявність конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень за таких умов.

З цього випливає, що предметом доказування у справі про притягнення особи до відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП є доведеність наявності ситуації, за якої приватна заінтересованість особи впливає на об`єктивність виконання нею службових чи представницьких повноважень, за якої існує можливість виникнення протиріччя між приватним інтересом особи і публічним, що може поставити під сумнів справедливість прийнятого рішення чи вчинення інших дій.

При цьому, має бути беззаперечно визначено, в чому саме полягає приватний інтерес конкретної особи, в чому саме проявляється суперечність між приватним інтересом та представницькими повноваженнями цієї особи та її вплив на прийняття рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої ст. 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Визначення реального конфлікту інтересів, приватного інтересу наведені у ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно з абз. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» повноваження депутата ради починаються з моменту офіційного оголошення відповідною територіальною виборчою комісією на сесії ради рішення про підсумки виборів та визнання повноважень депутатів.

01.12.2020 відбулось перше пленарне засідання першої сесії Запорізької міської ради восьмого скликання, на якому оголошено про підсумки виборів депутатів Запорізької міської ради восьмого скликання та про визнання їх повноважень, згідно з яким до Запорізької міської ради обрано депутатом ОСОБА_1 , що підтверджується протоколом № 1 від 01.12.2020 року та стенограмою до нього.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів.

Відповідно до рішення Запорізької міської ради № 5 від 17.05.2022 внесено зміни до «Програми Використання коштів депутатського фонду у 2022 році», затвердженої рішенням міської ради від 22.12.2021 № 60, та викладено її у новій редакції. Разом із тим, станом на момент вчинення ОСОБА_1 дій, які є предметом розгляду у цій справі, діяла попередня редакція вказаної Програми від 22.12.2021 № 60, яка і враховується судом під час розгляду цієї справи.

Метою Програми є оперативне та ефективне забезпечення активної участі депутатів міської ради у задоволенні нагальних потреб територіальної громади: підвищення рівня соціального захисту мешканців міста, в першу чергу малозабезпечених та непрацездатних громадян (дітей, пенсіонерів, інвалідів, ветеранів), виконання ремонтно-будівельних робіт житлового фонду, благоустрій міста, покращення матеріально-технічної бази та стану приміщень бюджетних установ соціально-культурної сфери міста, тощо.

Відповідно до розділу Програми «Джерела фінансування», фінансування Програми здійснюватиметься за рахунок коштів бюджету Запорізької міської територіальної громади.

Відповідно до умов Програми, кожен депутат міської ради в межах Програми має право розподілити 2 000 000 гривень, з яких не більше ніж 20% на фінансову допомогу громадянам міста, які опинились в скрутній ситуації.

Так, в межах Програми в 2022 році, кожному депутату Запорізької міської ради, у тому числі й ОСОБА_1 виділено грошові кошти на надання матеріальної допомоги громадянам міста, які опинилися в скрутній ситуації.

Зі змісту п.п. 16 розділу Програми «Порядок виділення коштів» випливає, що для отримання грошової допомоги зазначена категорія громадян звертається до депутата міської ради з проханням надати грошову допомогу для задоволення тих чи інших соціальних потреб, обґрунтовуючи їх документами, тощо. Після чого депутат вирішує, надавати кошти чи ні, та яку суму. У разі позитивного рішення про надання грошової допомоги, депутат Запорізької міської ради у письмовій формі за власним підписом звертається до управління соціального захисту населення ЗМР з листом про надання матеріальної допомоги за рахунок спеціального депутатського фонду та додає відповідні документи.

Так, 03.02.2022 ОСОБА_1 листом № 2-08 за власним підписом звернувся до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради з проханням надати матеріальну допомогу громадянам, в тому числі й помічнику депутата ОСОБА_2 зі свого спеціалізованого депутатського фонду, у розмірі 5 000 гривень. До листа додав заяву ОСОБА_2 від 26.01.2022 про надання матеріальної допомоги на коштовне лікування і проведення операції, акт обстеження умов проживання та матеріального становища ОСОБА_2 від 01.02.2022.

На підставі вказаного листа депутата міської ради ОСОБА_1 . Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради видано Наказ № 09/124 від 15.03.2022 про надання матеріальної допомоги та перераховані кошти мешканцям міста, згідно з клопотанням депутата Запорізької міської ради Варванського П.А., в тому числі й помічнику депутата, громадянину ОСОБА_2 у розмірі 5 000 гривень.

Відповідно до листа Запорізької міської ради від 10.04.2023 № 05212/033-20/02 депутат Запорізької міської ради ОСОБА_1 , серед інших, має помічника ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 29-1 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради може мати до п`яти помічників-консультантів які працюють на громадських засадах. Персональний підбір кандидатур на посаду помічника-консультанта депутата місцевої ради, організацію їх роботи та розподіл обов`язків між ними здійснює особисто депутат місцевої ради, який несе відповідальність щодо правомірності своїх рішень.

Відповідно до ч. 6 ст. 29-1 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» помічник-консультант депутата місцевої ради зобов`язаний, зокрема за дорученням депутата місцевої ради вивчати питання, необхідні депутату місцевої ради для здійснення його депутатських повноважень, готувати по них відповідні матеріали; допомагати депутату місцевої ради в організації проведення звітів і зустрічей з виборцями; допомагати депутату місцевої ради в розгляді надісланих на його ім`я поштою або поданих на особистому прийомі виборцями пропозицій, заяв і скарг громадян та вирішенні порушених у них питань; надавати депутату місцевої ради організаційно-технічну та іншу необхідну допомогу при здійсненні ним депутатських повноважень.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що він є помічником депутата Запорізької міської ради ОСОБА_1 , до обрання його депутатом був із ним знайомий, вони спілкуються тривалий час. Він йому самостійно запропонував допомогу у вирішенні поточних питань його депутатської діяльності, зокрема проводив зустрічі, надавав роз`яснення деяких питань громадянам. Він є колишнім спортсменом та має травму коліна, яка потребує лікуванню, для чого потрібно багато медичних препаратів, що є фінансово витратним. Тому він ще у листопаді 2021 року звернувся до ОСОБА_1 із проханням про надання матеріальної допомоги, з приводу чого оформив відповідну медичну довідку. Разом із тим, оскільки на той час кошти депутатського фонду вже були вичерпані, його прохання було перенесено на наступний рік, тобто на 2022 рік. У лютому були розглянуті його документи, але 24.02.2022 почалась військова агресія, і органи місцевого самоврядування не працювали у звичайному режимі. У цей час довідка про стан здоров`я вже була протермінована, у зв`язку із чим ОСОБА_1 складався акт. Після подання цих документів до УСЗН йому і була виплачена матеріальна допомога.

Таким чином, депутат Запорізької міської ради ОСОБА_1 , будучи пов`язаним з ОСОБА_2 стосунками, що виникли між ними у зв`язку з депутатською діяльністю ОСОБА_1 , 03.02.2022 при складанні та підписанні листа № 2-08 вчинив дії, спрямовані на надання матеріальної допомоги вказаному помічнику, встановивши самостійно, на власний розсуд (прописав у листі) суму такої допомоги для ОСОБА_2 , тобто вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів. При цьому, суд вважає, що ці дії вчинені в умовах реального конфлікту інтересів враховуючи також те, що вказана допомога надавалась помічнику депутата не у зв`язку з зайнятою посадою та виконанням службових обов`язків, а в рамках Програми, як мешканцю м. Запоріжжя.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи депутатом міської ради, є особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, наділений дискреційними повноваженнями - тобто такою сукупністю прав та обов`язків, що надають йому можливість на власний розсуд визначати повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень. Тож, ОСОБА_1 при розгляді заяви ОСОБА_2 на власний розсуд вчинив дії, спрямовані на надання ним коштів в якості матеріальної допомоги, та встановлював розмір матеріальної допомоги, яка має бути надана останньому. Після чого, письмово, як депутат, звернувся до Управління соціального захисту населення з клопотанням перерахувати вказаному громадянину визначену ним суму.

Отже, ОСОБА_1 , вчиняючи дії, направлені на надання матеріальної допомоги в розмірі 5 000 гривень своєму помічнику ОСОБА_2 , як фізичній особі, мешканцю м. Запоріжжя, чітко розуміючи, що з ним він пов`язаний стосунками, що виникли у зв`язку з депутатською діяльністю, не міг діяти об`єктивно та неупереджено по відношенню до свого помічника. Тому, суд доходить висновку, що навіть за умови, що особа, маючи приватний інтерес, приймає об`єктивні та неупереджені рішення, вона вчиняє дії в умовах реального конфлікту інтересів. З цих підстав суд вважає такими, що не спростовують обставин вчинення правопорушень, посилання сторони захисту на докази в обґрунтування правомірності надання ОСОБА_2 матеріальної допомоги, зокрема на довідку про його стан здоров`я від 25.08.2021, а також твердження ОСОБА_1 про те, що ініціатива щодо подання додаткових документів, зокрема акту від 01.02.2022, виходила саме від УСЗН, оскільки вказана довідка була протермінована.

Так, ОСОБА_1 при вчиненні дій, направлених на надання матеріальної допомоги своєму помічнику ОСОБА_2 діяв в умовах суперечності, що полягала в тому, що з одного боку, у ОСОБА_1 був наявний приватний немайновий інтерес, направлений на надання грошових коштів своєму помічнику, а з іншого боку ОСОБА_1 , як особа, уповноважена на виконання функцій місцевого самоврядування, має виконувати свої депутатські обов`язки в інтересах територіальної громади, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу.

Відповідно до п. 2.1. Методичних рекомендацій «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції» Національного агентства з питань запобігання корупції, основними складовими конфлікту інтересів є приватний інтерес, наявність службових (представницьких) повноважень, а також наявність суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями.

Приватним інтересом може вважатися будь-який як майновий, так і немайновий інтерес. Закон допускає необмежене коло обставин та ситуацій, що можуть свідчити про наявність приватного інтересу чи зумовлювати його виникнення за певних умов.

Практично це означає, що кожен службовець (посадова особа) при виконанні своїх повноважень повинен брати до уваги увесь спектр своїх не лише правових (юридичних), а й соціальних (приватних) відносин, які зумовлюють виникнення майнового чи немайнового інтересу.

Також не слід виходити з того, що джерелом приватного інтересу можуть бути лише приватні, позаслужбові відносини. Приватний інтерес в окремих випадках може виникати й зі службових повноважень, тобто полягати у зацікавленості в ухваленні або неухваленні певних рішень, результатах службових розслідувань, дисциплінарних провадженнях, за наслідком яких особа може понести юридичну відповідальність тощо.

При вирішенні питання щодо наявності приватного інтересу у сфері службових повноважень, як складової конфлікту інтересів, слід у кожному випадку враховувати конкретні обставини, відносини та зв`язки особи, обсяг її службових/представницьких повноважень під час прийняття того чи іншого рішення.

У даному випадку, реалізація ОСОБА_1 депутатських повноважень у рамках Програми використання коштів депутатського фонду у 2022 році, а саме вчинення дій, спрямованих на надання матеріальної допомоги своєму помічнику, якого він обрав особисто та який має обов`язки щодо виконання доручень ОСОБА_1 як депутата, за умови наявності дискреційних повноважень щодо визначення розміру матеріальної допомоги, беззаперечно свідчить про вчинення таких дій в умовах реального конфлікту інтересів. При цьому, на переконання суду, ті обставини, що до ОСОБА_1 із заявами про надання матеріальної допомоги звернувся його помічник, вже самі по собі створюють ситуацію наявності приватного інтересу, оскільки розгляд ОСОБА_1 такої заяви в межах реалізації його депутатських повноважень щодо особи, яка є не пересічним мешканцем міста, а є його помічником, тобто особою, яка постійно допомагає у здійсненні його депутатських повноважень, очевидно має вплив на об`єктивність та неупередженість дій ОСОБА_1 при вирішенні питань, чи є підстави звертатися до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради із листом щодо надання йому матеріальної допомоги, в якому розмірі слід визначити таку допомогу, чи є підстави для відмови у наданні такої допомоги.

Відповідно до Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів держаної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом-нормативно-правового акту.

На переконання суду, особистий підбір депутатом кандидатури на посаду помічника-консультанта, організація його роботи та розподіл обов`язків і обов`язок помічника депутата виконувати доручення депутата місцевої ради зумовлюють наявність приватного інтересу, який виникає з відносин, пов`язаних з перебуванням на посаді, та наявність реального конфлікту інтересів при прийнятті рішення депутатом при виконанні представницьких функцій на користь свого помічника, яке передбачає наявність дискреційних повноважень і можливість вирішення питання щодо надання чи ненадання матеріальної допомоги та її розміру.

Суперечність між приватним інтересом та службовими/представницькими повноваженням полягає в тому, що з одного боку, в особи наявний приватний (майновий) інтерес, що зумовлений наданням додаткових коштів своєму помічнику, а з іншого, особа, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має виконувати свої службові обов`язки в інтересах держави, територіальної громади, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу. Наявність вищевказаної суперечності мала вплив на вчинення ОСОБА_1 дій щодо складання та підписання листа № 2-08 від 03.02.2022 про здійснення виплати матеріальної допомоги за рахунок депутатського фонду, в тому числі і помічнику депутата Карпенку Є.А.

З урахуванням вказаних висновків суду, посилання захисника на те, що у діях ОСОБА_1 був відсутній приватний інтерес, суд вважає необґрунтованими.

Відповідно до листа Запорізької міської ради № 05212/033-20/02 від 10.04.2023 в період часу з 01.01.2022 по 01.05.2022 від депутата ОСОБА_1 не надходили заяви або повідомлення про виникнення реального або потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до листа НАЗК №93-06/6912-23 від 03.04.2023, щодо надання інформації про надходження повідомлень про наявність конфлікту інтересів від депутата Запорізької міської ради ОСОБА_1 в період часу з 01.01.2022 по 01.05.2022, повідомлено, що вказана у запиті особа з порушеного питання до Національного агентства не зверталась.

Отже, ОСОБА_1 , будучи депутатом Запорізької міської ради, діючи умисно, маючи приватний немайновий інтерес, та діючи в умовах реального конфлікту інтересів, порушив вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення - неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення- вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Суд вважає непереконливими доводи захисника про відсутність умислу у ОСОБА_1 на неподання відомостей про реальний конфлікт інтересів через необізнаність про його наявність, оскільки ОСОБА_1 як депутат місцевої ради є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, зокрема за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, тобто обізнаний із вимогами законодавства у сфері боротьби с корупцією та не міг не знати про відповідний обов`язок не вчиняти дії в умовах реального конфлікту інтересів та повідомляти про наявність такого конфлікту уповноважені органи і службових осіб. У той же час, ОСОБА_1 , отримуючи і розглядаючи заяву від ОСОБА_2 та складаючи акт від 01.02.2022 за наслідками обстеження його умов проживання та матеріального становища, не міг не усвідомлювати того факту, що ОСОБА_2 є його помічником і що вирішення питання щодо надання останньому матеріальної допомоги може створити ситуацію, за якої буде існувати реальний конфлікт інтересів.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень підтверджується зібраними у справі доказами:

даними протоколів про адміністративне правопорушення №№ 151, 152 від 16.05.2023, в яких зафіксовані обставини вчинення правопорушень;

листом Запорізької міської ради № 05212/033-20/02 від 10.04.2023, який містить список помічників консультантів депутата Запорізької міської ради VІІІ скликання ОСОБА_1 та відомості про відсутність від неї повідомлень про виникнення реального або потенційного конфлікту інтересів протягом 2022 року;

копією протоколу № 1 першої сесії Запорізької міської ради восьмого скликання від 01.12.2020 та стенограми, в яких міститься інформація про обрання ОСОБА_1 депутатом міської ради за результатами виборів;

змістом Програми використання коштів депутатського фонду у 2022 році, затвердженою рішенням міської ради № 60 від 21.12.2021, якою передбачено порядок виділення коштів депутатського фонду, зокрема, і з метою надання матеріальної допомоги мешканцям міста Запоріжжя;

листом Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради № 01-17/212 від 31.03.2023 «Про надання інформації», в якому зазначено про перелік документів, які були надані разом із депутатським клопотанням ОСОБА_1 щодо надання матеріальної допомоги ОСОБА_2 ;

листом депутата Запорізької міської ради Варванського П.А. від 03.02.2022 № 2-08 про надання матеріальної допомоги за рахунок депутатського фонду мешканцям м. Запоріжжя, зокрема ОСОБА_2 ;

копією заяви ОСОБА_2 від 26.01.2022 про надання матеріальної допомоги на лікування;

копією акту обстеження від 01.02.2022, яким встановлено, що ОСОБА_2 продовжує лікування хронічних захворювань нижніх кінцівок, має незадовільний стан здоров`я;

копією Наказу Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради № 01-09/124 від 15.03.2022 та додатком до нього, який містить витяг зі списку громадян для надання матеріальної допомоги згідно з клопотанням депутата Запорізької міської ради Варванського П.А., а саме під № 21 ОСОБА_2 ;

листом Національного агентства з питань запобігання корупції №93-06/6912-23 від 03.04.2023 про відсутність повідомлень депутата Запорізької міської ради ОСОБА_1 про реальний/потенційний конфлікт інтересів у її діяльності;

В даному випадку суд дійшов до висновку, що досліджені у судовому засіданні докази не суперечать, а навпаки доповнюють один одне і є переконливими, підтверджуючи:

- порушення ОСОБА_1 вимог, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» та наявність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів;

- порушення ОСОБА_1 вимог, встановлених п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» та наявність у діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Отже, судом встановлено наявність у діяннях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, що підтверджено матеріалами справи, а саме: не повідомлення у встановлених законом випадках та порядку про наявність у особи реального конфлікту інтересів, а також вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Враховуючи дату отримання Управлінням стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України відповіді від НАЗК, а саме 03.04.2023, суд вважає саме цю дату датою виявлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Також, враховуючи дату отримання Управлінням стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України відповіді від Запорізької міської ради від 10.04.2023 № 05212/033-20/02, якою повідомлено перелік помічників-консультантів депутата ради Варванського П.А., а саме 13.04.2023, суд вважає саме цю дату датою виявлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП суддею не встановлено, строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 38 КУпАП, не закінчилися.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника (вік, соціальне положення, майновий стан), ступінь його вини, відношення до скоєного адміністративного правопорушення, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи конкретні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, а також з урахуванням санкцій ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, суд вважає більш серйозним правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Таким чином, враховуючи зазначені обставини справи, з урахуванням даних про особу ОСОБА_1 , суд вважає, що для запобігання вчиненню нових правопорушень у подальшому, буде доцільним та достатнім застосувати до нього адміністративне стягнення із урахуванням ст. 36 КУпАП України у вигляді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, на підставі ст. 40-1 КУпАП України, з ОСОБА_1 також підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Керуючись ст.ст. 9, 23, 27, 3338, 40-1, 172-7, 213, 221, 245249, 251, 252, 276279, 280, 283285, 287291 КУпАП, ст.ст. 4, 12, 28, 29, 61 Закону України «Про запобігання корупції», суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення з урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4 250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Вступна та резолютивна частини постанови ухвалені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 24 липня 2023 р.

Повний текст постанови виготовлений 27 липня 2023 р.

Суддя А.В. Шалагінова