Справа № 456/2592/23
Провадження № 3/456/1394/2023
ПОСТАНОВА

іменем України

20 липня 2023 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н. М. , розглянувши матеріали, які надійшли від Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , -

- за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні

правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

10.05.2023р. о 23 год. 06 хв., неповнолітній ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, а саме мопедом «SUZUKI ZZ» д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Торговиця, 30 у м. Стрий Львівської області, не маючи права на керування даним видом транспортного засобу відповідної категорії, вчинивши вказане правопорушення повторно протягом року, оскільки постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області піддавався адміністративному стягненню за ч.2 ст. 126 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР.

Крім цього, 10.05.2023 року о 23 год. 06 хв. по вул. Торговиця, 30 в м. Стрий Львівської області, неповнолітній ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, а саме мопедом «SUZUKI ZZ» д.н.з. НОМЕР_1 ,перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5, 2.9 ПДР України.

Того ж дня, 10.05.2023 року о 23.06год, по вул. Торговиця, 30 в м. Стрий Львівської області, неповнолітній ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, а саме мопедом «SUZUKI ZZ» д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу подану за допомогою звукової та світлової сигналізації, чим порушив п.2.4, 8.9б ПДР.

Він же ОСОБА_1 , 10.05.2023 року о 23.06год,керуючи транспортним засобом, а саме мопедом «SUZUKI ZZ» д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Торговиця, 30 у м. Стрий Львівської області, не мав на собі мотошолому, а відтак знехтував правила користування ременями безпеки або мотошоломами, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України.

Правопорушник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча судом належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Диспозицією статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

При цьому, відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП наступає внаслідок порушення вимог Правил дорожнього руху України, зокрема повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.

Відповідно до вимог п.2.1а) Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Приймаючи до уваги викладене, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП - керування транспортним засобом повторно протягом року особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, оскільки в діях останнього наявне порушення п.2.1 «а» Правил дорожньогоруху України.

За змістом ч. 2 ст. 130 КУпАП склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, становлять дії, які полягають у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною другою статті 266 КУпАП встановлено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

Диспозицією статті 122-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за невиконання водіями вимог про зупинку.

А відтак, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, оскільки останній не виконав вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 5 ст. 121 КУпАП, повністю доведена.

Відповідно до ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

Так, вина ОСОБА_1 , у вчиненні даних правопорушень доводиться матеріалами справи, зокрема - протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №278676 від 10.05.2023 року, серії ААД №278652 від 10.05.2023 року, серії ААД №278653 від 10.05.2023 року, серії ААД №278656 від 10.05.2023 року, довідками про те, що ОСОБА_1 притягувався протягом року до адімінстративої відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, ч.1 с. 130 КУпАП, рапортами інспектора ВР ПП Стрийського РУП ГУ НП від 11.05.2023 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобі від 10.05.2023 року, направленням на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я від 10.05.2023 року, поясненнями свідків від 10.05.2023 року та відеозаписами з місця подій.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

А відтак, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 , наявний склад адміністративних правопорушень, передбаченихч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

За змістом ст.13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121 - 127, 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190 195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 121 КУпАП суд не вбачає.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому, оскільки ОСОБА_1 являється неповнолітнім (17 років), відтак офіційно не міг отримати право на керування транспортним засобом, а тому при накладені стягнення, суд не вправі позбавити особу права, яким вона не наділена.

Керуючись ст.ст. 36, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбаченихч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 121 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути зОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 536/п`ятсот тридцять шість/ гривень 80 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Cуддя Н. М. Янів