ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Русєвої А.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Романюка П.С.

захисника Пейчевої С.Д.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працюючий керуючим АЗС «Socar», проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

10.12.2022 року о 22 год. 25 хв. у м. Одеса, вул. Успенська,1, керував автомобілем «Мерседес», державні номерні знаки НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки автомобіля та в спеціалізованому медичному закладі водій відмовився, порушивши п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 10 грудня 2022 року близько 23 години вечора він рухаючись на автомобілі «Мерседес», державні номерні знаки НОМЕР_1 по вул. Успенська, у м. Одеса, раптово відчув, що йому стало важко дихати, з`явився дискомфорт в області грудей з лівого боку, тому він зупинив свій автомобіль, включив аварійну світлову сигналізацію (аварійний сигнал) та вийшов на вулицю подихати свіжим повітрям, сподіваючись, що його стан здоров`я скоро поліпшиться. За калька хвилин поруч зупинився автомобіль патрульної поліції. Співробітники поліції попросили пред`явити посвідчення водія та після чого запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу. Заперечив стан будь якого сп`яніння та зазначив, що в нього було просто погане самопочуття, він замерз стояти на вулиці, тому тремтів.

Після невдалих його спроб пройти тест «Drager» та з невідомих йому причин прилад не працював та він ще декілька разів намагався його продути, але в нього не виходило. Співробітники поліції після цього склали на нього протокол про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зазначив, що огляд на стан сп`яніння співробітниками патрульної поліції було проведено з грубим порушенням існуючого порядку, через те, що роздруківка з «Alcotwst Drager» не була долучення до протоколу, що огляд на місці зупинки проводився без свідків, не зафіксовано рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та йому не надали можливість висловити пояснення та зафіксувати їх в протоколі.

За таких підстав, притягуваний та захисник просили закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши притягуваного, його захисника, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідив матеріали справи, відеозапис з місця події, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на наступне.

Обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, згідно з якими ОСОБА_1 10.12.2022 року о 22 год. 25 хв. у м. Одеса, вул. Успенська,1, керував автомобілем «Мерседес», державні номерні знаки НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки автомобіля та в спеціалізованому медичному закладі водій відмовився, відеозаписом з місця події.

Так, доводи притягуваного про те, що він намагався пройти огляд спростовується відеозаписом, дослідженим у судовому засіданні, переглядом якого встановлено, що співробітники поліції роз`яснили ОСОБА_1 права притягуваного, порядок проходження огляду за допомогою приладу «Drager», при цьому притягуваний не повідомляє співробітникам поліції про погане самопочуття. Поліцейські, після того, як притягуваний погодився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора та неодноразово його проходить, але через неправильний продув трубки газоаналізатора та нестачі повітря для визначення результату, газоаналізатор не спрацьовує. При цьому поліцейський неодноразово звертає на це увагу притягуваного та неодноразово роз`яснює як правильно пройти огляд (продути трубку), для того щоб отримати результат приладу. Після неодноразових безрезультатних спроб пройти огляд на стан сп`яніння притягуваним за допомогою приладу «Drager», поліцейський висуває ОСОБА_1 вимогу пройти такий огляд у спеціальному медичному закладі, на що ОСОБА_1 відповідає запитання «навіщо?».

Отже, суд констатує, що хоча відеозапис і не містить категоричної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, про що стверджувала сторона захисту, однак, всі його дії, які зафіксовані на відеозаписі беззаперечно свідчать про стійке небажання та ухилення (відмову) ОСОБА_1 пройти на вимогу поліцейського огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки за допомогою приладу «Drager» так і в медичному закладі.

Суд визнає, що дії ОСОБА_1 щодо неправильного продуву трубки газоаналізатора з перериванням видихання повітря від чого газоаналізатор не міг правильно спрацювати та не надання чіткої відповіді на вимогу поліцейського пройти огляд у медичному закладі, свідчать лише про те, що його нібито згода на проходження огляду на стан сп`яніння була вдаваною і не мала на меті виконання законних вимог поліцейського, щоб у подальшому, з метою уникнути відповідальності, стверджувати, що він від такого огляду не відмовлявся.

Відтак, дослідженим судом відеозаписом спростовані твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння.

За таких обставин логічним поясненням є також відсутність роздруківки з приладу «Drager», оскільки всі спроби притягуваного пройти огляд були невдалими, що спростовує доводи сторони захисту, про незаконність недолучення до матеріалів провадження роздруківки цього приладу.

Таким чином, за встановлених судом обставин та досліджених доказів, суд приходить до однозначного висновку, що незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення, його вина у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, повністю підтверджується зібраними матеріалами адміністративного провадження.

Суд відхиляє доводи сторони захисту про ненадання ОСОБА_1 надати пояснення у протоколі, оскільки це спростовано також переглянутим судом відеозаписом, з якого чітко вбачається, що йому така можливість була надана, однак він своїми діями та поведінкою тільки призводив до затягування виконання поліцейськими своїх обов`язків. Більш того, суд наголошує, що право надати пояснення у справі відносно нього, ОСОБА_1 було в повному обсязі компенсовано в суді.

Крім того ОСОБА_1 та його захисник стверджували, що на відео відсутній зафіксований факт керування притягуваним транспортним засобом, проте, суд констатує, що вказане не спростовує висновків поліцейських про керування ОСОБА_1 , оскільки сам притягуваний, як на відеозаписі, так і в суді не заперечував та підтвердив, що керував автомобілем, а поліцейські підійшли до нього після того, як він зупинився. Відтак, вказане є логічним поясненням відсутності на відеозапису моменту руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Суд також не приймає до уваги твердження ОСОБА_1 про порушення процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння з посиланням на відсутність при проведенні огляду двох свідків, з огляду на те, що частина 2 статті 266 КУпАП містить імперативні положення про те, що присутність свідків при проведенні огляду особи на стан сп`яніння вимагається лише в разі неможливості застосування поліцейським технічних засобів відеозапису. В даному випадку відеофіксація поліцейськими проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння здійснювалась, тому присутність свідків необхідності не викликала.

Суд визнає зазначені докази належними та допустимими, такими, що зібрані у законний спосіб, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Відтак, незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення, його вина підтверджена в суді належними та допустимими доказами, якими спростовується позиція притягуваного, висловлена ним в судовому засіданні. Таку позицію притягуваного оцінює критично, та пояснює її як переслідування ОСОБА_1 мети уникнути відповідальності за вчинене.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та про доведеність вини ОСОБА_1 в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 10.12.2022 року о 22 год. 25 хв. у м. Одеса, вул. Успенська,1, керував автомобілем «Мерседес», державні номерні знаки НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки автомобіля та в спеціалізованому медичному закладі водій відмовився, порушивши п. 2.5 ПДР.

Зі змісту ч.1 ст.266 КУпАП, оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Загальні положення» Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 3 Розділу І «Загальні положення» Інструкції визначені ознаки алкогольного сп`яніння, які дають підстави поліцейському вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, серед яких визначено: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, що і було виявлено поліцейським у притягуваного ОСОБА_1 , а тому були підставою для проведення його огляду.

Відповідно до п. 2.5. ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З викладеного слідує, що ОСОБА_1 порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР України, який передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від проходження такого огляду відмовився.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами, суд вважає необґрунтованою позицію ОСОБА_1 про його невинуватість у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки така його позиція була спростована дослідженими судом доказами.

Таким чином з викладеного слідує, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Судом враховується характер скоєного правопорушення, особа правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинив умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим адміністративним правопорушенням.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , а також безальтернативну санкцію ч.1ст.130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Повний текст постанови проголошено 28 липня 2023 року о 15:00 год., в залі судового засідання Приморського районного суду м. Одеси №106.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

Єдиний унікальний номер справи: №522/1443/23

Номер провадження №3/522/1636/23

Головуючий суддя Русєва А.С.