П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участі ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області відносно громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч.4 ст. 121 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №127646 від 01.06.2023 року вбачається, що 01.06.2023 о 00 год. 00 хв. на автодорозі Київ-Чоп, біля с. Сюрте водій гр. ОСОБА_2 , керуючи Ford д.н.з. НОМЕР_1 із неосвітлюючим заднім правим габаритом не пройшов обов`язковий технічний контроль, правопорушення вчинене повторно протягом року постановою ЕАР 6085826, 28.10.2022 р. гр. ОСОБА_2 притягався до відповідальності за ст. 121 ч.3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 , визнав що у вказаний у протоколі дату та час керував автомобілем який не пройшов перевірку технічного стану.

Просив врахувати що у попередньому судовому засіданні ним було надано, для приєднання до матеріалів справи копію протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00987-00436-23 від 02.06.2023 року. Окрім того, просив приєднати до матеріалів справи копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Ford д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 від 13.01.2004.

ОСОБА_2 , при цьому просив звернути увагу на те, що він не є власником вказаного транспортного засобу, а також що такий не перебуває у його користуванні. Натомість зауважив, що в день коли відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення він перебував за кермом транспортного засобу, оскільки власник транспортного засобу вживав алкогольні напої, а тому сісти за кермо не міг. Згідно пояснень ОСОБА_2 , власник автомобіля перебував на пасажирському сидінні. Він не використовував транспортний засіб для перевезення пасажирів або товарів у зв`язку з підприємницькою діяльністю.

Окрім того, ОСОБА_2 , зазначив, що намагався пояснити вказані обставини працівника поліції, однак вони не слухали.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , дослідивши матеріали адміністративного провадження, суд дійшов до наступного висновку:

Відповідно до п. 31.3 б) ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю);

Відповідальність за ст.121 ч.4 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першої-третьої цієї статті, а саме: керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, а також керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Згідно Правил дорожнього руху України, а саме п.31.3.(б) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів, зокрема, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно з вимогами ст.35 Закону України «Про дорожній рух України» обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України. Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить, в тому числі, для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки. На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років;3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначеніЗаконом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України». Тобто всі інші транспортні засоби підлягають обов`язковому технічному контролю.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль Ford д.н.з. НОМЕР_1 , фургон мало вантажний, з повною масою: 2440 кг., маса без навантаження 1420 кг., реєстрація у 2004 році.

Відповідно до пункту 3 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, періодичність проходження обов`язкового технічного контролю для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років становить - кожні два роки. ( постанова по справі № 126/1030/17 ВС прийняв 17.10.2019).

Разом із тим, згідно свідоцтва про право власності на вказаний транспортний засіб, ОСОБА_2 , не є власником такого, та автомобіль не перебуває у його користуванні.

Відповідно до ст. 280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

До матеріалів справи не долучено жодних доказів, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, які поза розумним сумнівом підтверджують вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а саме що він керував транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю. Зокрема, не долучено будь-яких доказів, що автомобіль, яким керував ОСОБА_2 , дійсно є автомобілем таксі чи автомобілем, що використовується для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку та відповідає умовам, визначеним статтею 35 Закону України «Про дорожній рух», для необхідності проходження обов`язкового технічного контролю.

Як видно зі змісту протоколу у справі про адміністративне правопорушення, в ній не відображено маси вантажопідйомності автомобіля Ford д.н.з. НОМЕР_1 , тобто прокол на містить доказів того, що поліцейським було встановлено вантажопідйомність автомобіля як обов`язкової складової для умов визначення підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що склад правопорушення та факт вчинення ОСОБА_2 , адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, не знайшов свого підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно дост. 252 КУпАПдокази оцінюються за внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Із врахуванням положень і тлумаченьст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободсуд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За таких умов, суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_2 , за ч.4ст.121КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року,рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1ст. 14-1 КУпАПпередбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

ЄСПЛ у справах «Малофєєв проти Росії» та «Карелін проти Росії» сформулював позицію, за якою у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Отже в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

У відповідності до п.1 ч.1ст. 247 КУпАПпровадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За вищезазначених обставин, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.121ч.1, п. 1 ч. 1 ст.247,284,287 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.121 КУпАП відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош