Справа № 473/5108/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

"27" вересня 2023 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Казарєз К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Вознесенськ Миколаївської області, громадянин України, проживає за адресою АДРЕСА_1 , обліковий номер платника податків НОМЕР_1

В С Т А Н О В И В:

у протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №481800 від 10.09.2023 року поліцейським Мізецьким М.В., який його склав, зазначив, що: «10.09.2023 року 22-30 год. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м.Вознесенськ по вул.Соборності керував а/м MERCEDES BENZ,н/з НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою «Драгер алкотест» та у Вознесенській ЦРЛ» («відмовився» слова не вказано).

Зазначено, що до вказаного протоколу додається DVD диск та те, що у водія ніякі документи не вилучались, від підпису протоколу, дачі пояснень, брати копію ОСОБА_1 відмовився.

Посадовою особою поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 були кваліфіковані як порушення вимог п.2.5 ПДР України та за ч.2 ст.130 КУпАП.

До матеріалів справи долучено копію постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.05.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також до протоколу серія ААД №481800 від 10.09.2023 року поліцейським долучено відеозаписи, які в судовому засіданні було оглянуто. Частина записів не має звуку, інша ж частина в проміжку часу з 22.28 по 22.32 год. не знімає (темно) те, що відбувається, лише чути суперечку там присутніх. Окрім того, із наданих записів чітко не можна встановити, хто керує транспортним засобом, оскільки коли авто зупинилося камера авто поліцейських не знімає його.

Крім того, 21.09.2023 року до суду з Вознесенського РУП ГУНП було надіслано диск для доручення до матеріалів провадження, наданий ОСОБА_2 наданий на запит поліції від 19.09.2023 року з камер відеоспостереження за адресою м.Вознесенськ, вул.Соборності 59/3. Проте на наданих відеофайлах теж не можливо чітко встановити, хто керує транспортним засобом.

27 вересня 2023 року до суду надійшли клопотання ОСОБА_1 та його захисника, які просила відкласти слухання справи, - не вказавши про жодні поважні причини неприбуття до суду.

Суд вважає, що справу слід розглянути у відсутності особи, стосовно якої складено протокол, та його захисника, оскільки поважних причин неприбуття до суду в їх заявах не наведено.

Крім того, суд враховує, що протокол відносно ОСОБА_1 складено 10.09.2023 року стосовно події, яка мала місце 10.09.2023 року, справа надійшла до суду 21.09.2023 року, а тому відкладення розгляду справи призведе до порушення визначених ст.277 КУпАП строків розгляду справ про адміністративні правопорушення (в даному випадку цей строк становить п`ятнадцятиденний строк ч.1 ст.277 КУпАП).

При цьому суд враховує, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс Проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

У даній справі поведінка ОСОБА_1 та його захисника очевидно спрямована на порушення розумних строків розгляду провадження та їх заяви не містять доказів про поважні причини неприбуття до суду, орієнтовний перелік яких визначено в ст.138 КПК України.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, суд враховує, що ч.2 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на сп`яніння, що вчинено повторно протягом року.

В протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №481800 від 10.09.2023 року поліцейським, який його склав, дії ОСОБА_1 були кваліфіковані як порушення п.2.5 ПДР та за ч.2 ст.130 КУпАП.

Разом із тим у розділі протоколу «Суть правопорушення» поліцейським нічого не вказано про повторність правопорушення, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони скалду правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Так само в протоколі відсутні дані саме про відмову від проходження огляду, оскільки «відмовився» слова не вказано.

Тоді як суд має розглядати справу виключно в межах обвинувачення, яке сформоване в протоколі про адміністративне правопорушення.

Кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч.2 ст.6 Конвенції (ст.4 Протоколу 7 до Конвенції).

Згідно ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно практики ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява №36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява №926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Тобто елементами об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, є вчинення саме повторно протягом року одного з діянь, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №481800 від 10.09.2023 року в ньому працівником поліції, не дивлячись на кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, не зазначено про те, що порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, передбачених п.п.2.5 ПДР, вчинено повторно протягом року після вчинення раніше одного з діянь, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, а також не зазначено того коли та яке саме діяння ним було вчинено раніше.

Так само і не вказано слова «відмовився» від проходження огляду.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки не містить даних, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП (вчинення повторного протягом року будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП), що прямо закладено в диспозиції даної статті.

За змістом статей 7, 251, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється тільки щодо правопорушника і підставою для її розгляду є протокол про адміністративне правопорушення, тобто справа розглядається в межах протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі доказів, зібраних особами, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

З огляду на наведене суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення обмежений лише тими обставинами правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Слід зазначити, що порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством.

При цьому необхідно враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ, акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері дотримання правил дорожнього руху (ст.254 і 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, виходячи з положень ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, оцінюючи вказаний доказ відповідно ст.252 КУпАП, слід дійти висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №481800 від 10.09.2023 року складений без дотримання вимог процесуального закону, що тягне за собою визнання цього доказу недопустимим.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Те, що правопорушення вчинено повторно має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку органами Національної поліції.

Разом із тим у розділі протоколу «Суть правопорушення» поліцейським нічого не вказано про повторність правопорушення, що є обов`язковою ознакою ч.2 ст.130 КУпАП.

Тоді як суд має розглядати справу виключно в межах обвинувачення, яке сформоване в протоколі про адміністративне правопорушення.

Кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч.2 ст.6 Конвенції, та заборону подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст.4 Протоколу 7 до Конвенції).

Оскільки в протоколі серія ААД №481800 від 10.09.2023 року поліцейським, який його склав, не зазначив про повторність правопорушення, відсутнє слово «відмовився» (від проходження огляду), тоді як суд розглядає справу лише в межах складеного протоколу та не вправі внести до нього жодних виправлень чи доповнень, а також збирати докази самостійно - тому на підставі положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.2 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, 283-285 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 та його захиснику.

Постанова може бути оскаржена через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.Б.Зубар