Справа № 405/6408/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2023 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Шевченко І.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Кропивницькому Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно відповіді від Державної фіскальної служби України: надати реєстраційний номер облікової картки не має можливості з причини: фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 609244 від 31.08.2023 року ОСОБА_1 , 29.08.2023 року о 17 год. 50 хв. в м. Кропивницький по вул. Героїв Маріуполя, 98, керуючи транспортним засобом Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 , був учасником ДТП місце якої залишив. Для встановлення обставин пригоди було проведено поліцейські заходи. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.10.а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від останнього до суду не надходило. Судом вжито передбачених процесуальним законодавством заходів для повідомлення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи, зокрема, направлення судових повісток за допомогою смс-повідомлення, яку ОСОБА_1 отримав 12.09.2023 року, що підтверджується довідкою долученою до матеріалів справи. Крім того, на офіційному сайті Судової влади http://court.gov.ua/assignments/ в розділі «Список судових справ, призначених до розгляду» дата та місце розгляду справи були вказані одразу після призначення справи до розгляду в судовому засіданні. При цьому, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає що, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Відповідно до ст.268 ч.1 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи положення зазначених вище норм та беручи до уваги, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить вимоги щодо обов`язкової участі в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за ст. 122-4 КУпАП, на підставі чого суд прийшов до висновку про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки таку поведінку особи, суд розцінює, як спосіб захисту з метою затягування строків розгляду справи та уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Так, статтею 122-4 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні (формальний склад).

Суб`єкт даного адміністративного правопорушення - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 не мав умислу на зникнення з місця пригоди, оскільки на його думку не пошкоджував припаркований автомобіль та не відчув жодного удару під час руху своїм автомобілем.

Зазначені обставини свідчать про відсутність в ОСОБА_1 умислу на залишення місця події, що є однією із складових адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Оскільки адміністративна відповідальність за ст.122-4 КУпАП настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, що має бути підтверджено належними та допустимими доказами, які в матеріалах даної справи відсутні, суд приходить до висновку, що сукупність вищенаведених обставин вказує на недоведеність поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення.

Відповідно дост.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.122-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко