П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. , за участі особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його адвоката Чернобук Я. Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення що надійшла із ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешк. АДРЕСА_1 за ч.1 ст. 204-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №013382 від 17 жовтня 2023 вбачається, що ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП, а саме: о 15 год. 10 хв. 17 жовтня 2023 року був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» на відстані 20 метрів до інженерних споруд та загороджень, 620 метрів до державного кордону України на напрямку 287 прикордонного знаку на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 , який в умовах воєнного стану вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України в Словацьку Республіку в пішому порядку поза пунктом пропуску. Своїми діями порушив вимоги ст.ст. 9,12 Закону України «Про державний кордон» від 04.11.1991 року.

Від адвоката ОСОБА_1 - Чернобук Я.Л.,надійшли письмові пояснення, в яких вказано на те, що:

ОСОБА_1 , з висновками та фактами, викладеними у Протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 013382 від 17.10.2023, не погоджується, вважає їх такими, що не відповідають фактичним обставинам. Так, у письмових поясненнях вказано на те, що:

ОСОБА_1 приблизно о 14 годині 17.10.2023 року залишив свій автомобіль марки «Mercedes-Benz», Е клас, седан, д.н.з. НОМЕР_1 , біля ресторану «Татош» (Ужгородський р.-н, с. Оноківці, вул. Тимірязєва, 27) та вийшов в ліс на прогулянку. Рухаючись по лісу, ОСОБА_1 вийшов до ресторану «Шашлик у Алі» (біля автомобільної траси М08, об`їзна автомагістраль м. Ужгорода). Надалі, повертаючись назад до свого автомобіля, ОСОБА_1 заблукав, побачив прикордонні стовпчики та зрозумівши, що підходить до державного кордону України, повернув праворуч у сторону ресторану «Татош». Через декілька хвилин, до ОСОБА_1 підійшли працівники Державної прикордонної служби України, які в подальшому його затримали та доставили до ПТГ «Чоп» за адресою: Ужгородський р-н, м. Чоп, вул. Головна, буд. 5 5А. При цьому, ОСОБА_1 не маскувався в лісі, не ховався та не втікав від працівників Державної прикордонної служби України. А відтак, ОСОБА_1 взагалі не мав наміру перетинати державний кордон України.

Таким чином, в зазначеному вище Протоколі про адміністративне правопорушення зазначено завідомо неправдиві відомості, що ОСОБА_1 на відстані 620 м до державного кордону України здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України в Словацьку Республіку в пішому порядку поза пунктом пропуску.

Крім того, у Протоколі про вчинення адміністративного правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису у присутності двох свідків, що також не відповідає дійсності та фактичним обставинам справи, оскільки свідки вчинення адміністративного правопорушення були відсутні та про це зазначено у відповідній графі Протоколу інспектором.

В протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначено адресу проживання ОСОБА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а в Протоколі зазначена адреса: АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується довідкою ОСББ «ЖК Едельвейс-Рилєєва» від 23.10.2023 року.

Крім того, ОСОБА_1 є власником житлової квартири за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 07.08.2020 року, посвідченим приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кузьо Г.В.

ОСОБА_1 також уклав 20.09.2023 року договір на купівлю новозбудованої квартири за адресою: АДРЕСА_4 , та отримав її у власність 26.10.2023 року, тобто вже після складення Протоколу про адміністративне правопорушення. Дана обставина підтверджується договором про пайову участь у будівництві багатоквартирних житлових будинків з нежитловими приміщеннями на першому поверсі по АДРЕСА_5 (ОК ЖБК «Мала Прага») від 20.09.2023 року, квитанціями від 21.09.2023 року та від 10.10.2023 року про сплату платежів за придбання квартири, а також актом приймання-передачі квартири від 26.10.2023 року.

ОСОБА_1 має батька, який є особою з інвалідністю II групи. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 25.05.1988 року та довідкою МСЕК серії 12ААГ№ 238902 від 04.01.2023 року. Таким чином, ОСОБА_1 , у разі потреби, навіть, під час дії воєнного стану на території України має право перетинати державний кордон України відповідно до п. 2 Правил перетинання державного кордону України громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року (у редакції постанови КМУ № 724 від 25.08.2010 року).

У поясненнях вказано на те, що для наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП необхідно встановити факт спроби перетину ним державного кордону з України поза встановленими пунктами пропуску та наявність прямого умислу на незаконний перетин державного кордону.

Адвокат зазначає, що з матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_1 був затриманий на значній відстані, а саме 620 м від лінії державного кордону України під час його прогулянки лісом в денний час доби в напрямку від ресторану «Шашлик у Алі» до ресторану «Татош». Доказів про те, що ОСОБА_1 маскувався, переховувався та рухався в напрямку державного кордону, що давало б підстави стверджувати, що він мав намір уникнути зустрічі із працівниками прикордонної служби, і таким чином незаконно перетнути кордон, матеріали справи не містять.

Також адвокат зазначає, що у ОСОБА_1 , який має нерухоме майно у власності в Ужгороді, здійснював придбання нової квартири в ОСОБА_2 у період з 20.09.2023р. до 26.10.2023р. та має можливість перетину державного кордону України під час дії воєнного стану, взагалі не було потреби здійснювати спробу перетину державного кордону України поза пунктом пропуску. Таким чином, матеріали справи не містять жодних об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України, а наявні докази прикордонної служби не можуть вважатись такими, що беззаперечно доводять вчинення ОСОБА_1 умисних дій, спрямованих на спробу перетину державного кордону України.

Адвокат зазначає, що враховуючи вищенаведене, наявні у справі докази є неналежними, недопустимими, сумнівними та не є достатніми для встановлення факту вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП. Просить закрити провадження у справі № 308/18902/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

ОСОБА_1 , його адвокат у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення заперечували повністю. Просили при розгляді справи врахувати письмові пояснення додані адвокатом до матеріалів справи. Крім того, ОСОБА_1 просив врахувати, що він гуляв в тому місце не в повній самотності, це був день, поруч гуляло багато інших людей, чому саме на нього склали протокол він не розуміє. При цьому він пояснював, що поруч знаходиться його припаркований автомобіль.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 013382 від 17 жовтня 2023 вбачається, що ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП, а саме: о 15 год. 10 хв. 17 жовтая 2023 року був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» на відстані 20 метрів до інженерних споруд та загороджень, 620 метрів до державного кордону України на напрямку 287 прикордонного знаку на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 , який в умовах воєнного стану вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України в Словацьку Республіку в пішому порядку поза пунктом пропуску. Своїми діями порушив вимоги ст.ст. 9,12 Закону України «Про державний кордон» від 04.11.1991 року.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що такий не містить підпису особи відносно якої його було складено. При цьому міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 від підпису відмовився у присутності двох свідків. Однак вказаний факт заперечує ОСОБА_1 .

Окрім того, відповідно до наданих до суду доказів, у протоколі про адміністративне правопорушення не вірно вказано адресу фактичного місця проживання ОСОБА_3 , згідно довідки ОСББ «ЖК ЕДЕЛЬВЕЙС-РИЛЄЄВА» такий проживає в АДРЕСА_2

Згідно ч. 1 ст. 204-1 КУпАП передбачено відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади

Виходячи з положень частини 2 статті 204-1 КУпАП вбачається, що об`єктивну сторону даного правопорушення складає перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України; перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів; перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом в пунктах пропуску через державний кордон України з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП, а саме що він: о 15 год. 10 хв. 17 жовтня 2023 року був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» на відстані 20 метрів до інженерних споруд та загороджень, 620 метрів до державного кордону України на напрямку 287 прикордонного знаку на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який в умовах воєнного стану вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України в Словацьку Республіку в пішому порядку поза пунктом пропуску.

Разом із тим, зі змісту наявних в матеріалах справи пояснень, його усних письмових пояснень (наданих у судовому засіданні) він заперечує факт спроби незаконного перетину державного кордону. Вказує, що у вказаний у протоколі дату та час, він гуляв у лісі. А саме о 14 годині 17.10.2023 року залишив свій автомобіль марки «Mercedes-Benz», Е клас, седан, д.н.з. НОМЕР_1 , біля ресторану «Татош» (Ужгородський р.-н, с. Оноківці, вул. Тимірязєва, 27) та вийшов в ліс на прогулянку. Рухаючись по лісу, ОСОБА_1 вийшов до ресторану «ЦІашлик у Алі» (біля автомобільної траси М08, об`їзна автомагістраль м. Ужгорода). Надалі, повертаючись назад до свого автомобіля, ОСОБА_1 заблукав, побачив прикордонні стовпчики та зрозумівши, що підходить до державного кордону України, повернув праворуч у сторону ресторану «Татош». Через декілька хвилин, до ОСОБА_1 підійшли працівники Державної прикордонної служби України, які в подальшому його затримали та доставили до ПТГ «Чоп» за адресою: Ужгородський р-н, м. Чоп, вул. Головна, буд. 5 5А.

При цьому зазначив, що у нього є законні підстави для виїзду закордон, оскільки він має батька з інвалідністю ІІ групи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується довідкою, доданою до матеріалів справи.

Доказів на спростування вказаної інформації так, само як і доказів на підтвердження спроби незаконного перетину ним ДКУ, наявність умислу в діях такої особи, матеріали справи не містять.

З огляду на викладене доказів, того, що дії ОСОБА_1 , будь-яким чином були спрямовані на спробу незаконного перетину ДКУ матеріали справи не містять.

Слід зазначити, що ОСОБА_1 , має постійне місце проживання, має у власності нерухомість у м. Ужгороді, на підтвердження чого стороною захисту подані відповідні докази які приєднанні до матеріалів справи.

Сам факт перебування особи неподалік державного кордону не може свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП. Адже протокол не містить доказів на підтвердження того, що ним вчинялися спроби на незаконний перетин кордону.

При цьому, як вказує ОСОБА_1 , він пояснював працівникам ДПС причину його перебування на місці де він був ними виявлений. Зокрема вказував на те, що гуляє, наміру перетинати кордон поза пунктами пропуску не мав, заблудився, умислу порушувати закон не мав, недалеко залишено припаркований автомобіль.

Таким чином, будь-яких належних та допустимих доказів, які б переконливо свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та інше.

При цьому слід зазначити, що розглядаючи адміністративні матеріали, які направлені до суду з метою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності і які визнані органом, що їх направляє достатніми для досягнення поставленої мети, суд не може вийти за межі обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За таких обставин, суд вважає, що суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_4 , за ч. 1 ст.204-1 КУпАПє сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст.62Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п.1 ч.1ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Отже, враховуючи зазначене, приймаючи до уваги, що вина ОСОБА_1 , є недоведеною та не встановленою, відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суддя вважає, що у діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, а тому, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.9, 10, 172-15, 247, 251, 252, 280, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за частиною 1 статті 204-1 Кодексу України закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош