Справа № 215/4828/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Квятковський Я.А. розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який двічі протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

08.11.2022р. о 08:48 год. в м. Кривому Розі, Тернівського району по вул. Сергія Колачевського біля буд. № 168, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi A4, н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, зіниці ока, які не реагують на світло. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на ступінь наркотичного сп`яніння, відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП. Двічі протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 та наявність у його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 138160 від 08.11.2022 (а.с. 8), направленням (а.с. 9), рапортом (а.с. 10), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 11,11а), довідкою від 09.11.2022, згідно якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, наявна повторність вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 12), записом відеофіксації скоєння правопорушення з бодікамери (а.с. 13), картками обліку адміністративного правопорушення (а.с. 3,4).

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 3 ст.130 КУпАПпередбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно довідки від 09.11.2022 встановлено, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами (а.с. 12), тому він підлягає адміністративній відповідальності, як інша особа, яка відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, що передбачено нормами ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним є адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб, без конфіскації транспортного засобу, окільки доказів того, що у власності ОСОБА_1 є транспортні засоби суду не надано.

Також слід зазначити, що відповідно до статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року кожен, кого суд визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, має право на перегляд судом вищої інстанції факту визнання його винним або винесеного йому вироку.

У справі Швидка проти України у рішенні від 30 жовтня 2014 року Європейський суд констатував порушення ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції у зв`язку з тим, що суд розглянув апеляційну скаргу заявниці на постанову суду першої інстанції про визнання її винною у вчиненому адміністративному правопорушенні вже після того, як вона відбула призначене її покарання у повному обсязі, і цей перегляд таким чином не міг виправити недоліки суду першої інстанції.

Таким чином, з метою недопущення порушення прав і свобод особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та якій обрано захід стягнення у вигляді адміністративного арешту, з урахуванням практики ЕСПЛ, суд вважає, що не слід виконувати постанову про застосування адміністративного арешту негайно після її винесення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, якою встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, яке відповідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде складати 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 279, 280, 281, 283-285, 287, 289, 291, 294, 308 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536,80 грн. на користь держави (Державна судова адміністрація України).

Строк адміністративного арешту обчислювати з моменту затримання особи.

Постанова підлягає виконанню після вступу її в законну силу.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором та потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

СУДДЯ: