Справа № 186/1708/23
Провадження № 3/0186/647/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

в справі про адміністративне правопорушення

23 листопада 2023 року м. Першотравенськ

Суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Кривошея С.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла від відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, ФОП «Інтер-Стіль-Сервіс», притягнутого за ч.1 ст.184 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 не в повній мірі виконує свої батьківські обов`язки відносно свого сина ОСОБА_2 , 2016 року народження, а саме відповідно до повідомлення №487 від 19 жовтня 2023 року та листа від Бориславського закладу загально-середньої освіти І-ІІІ ступенів №7 Бориславської міської ради Дрогобицького району Львівської області, про те, що учень 2-А класу ОСОБА_2 станом на 09 жовтня 2023 року жодною формою навчального процесу не охоплений.

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив, що він є батьком малолітнього ОСОБА_2 , 2016 року народження. На даний час дитина знаходиться на сімейній формі навчання, так як його мати ОСОБА_3 яка проживає в місті Борислав Львівської області категорично проти того, щоб його син навчався у місті Першотравенську. Він звертався до директора Бориславської школи №7, де навчався його син, щоб вони віддали особисту справу сина, для того, щоб він міг влаштувати його у навчальний заклад міста Першотравенська, на що йому категорично відмовили, у зв`язку з тим, що мати дитини ОСОБА_3 не надає дозволу. На даний час син відвідує репетиторів. Також ОСОБА_4 відвідує спортивну секцію. Також зазначив, що на даний час іде судовий процес про визначення місця проживання дитини. Він неодноразово намагався домовитись з матір`ю дитини ОСОБА_3 про те, щоб доки іде процес визначення місця проживання дитини, він влаштує ОСОБА_5 до школи у місті Першотравенську, але вона відмовлялась.

Вислухавши правопорушника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшла наступних висновків.

У відповідності до п.4.2 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010р., адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням письмових пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо часу, місця, способу настання обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, та безпосередньо його ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як убачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст.251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №8569454 від 04 листопада 2023 року; листом директора Бориславського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №7 Бориславської міської ради Дрогобицького району Львівської області ОСОБА_6 до начальника служби у справах дітей виконкому Першотравенської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області Каніболоцької Н. №01-31/341 від 09.10.2023 року, в якому останній повідомляв про те, що учень 2-А класу ОСОБА_2 станом на 09.10.2023 року жодною формою навчального процесу не охоплений; листом начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Першотравенської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області Каніболоцької Н. до начальника ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Гоги М. №487 від 19 жовтня 2023 року, в якому остання прохала притягнути до адміністративної відповідальності батька малолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_1 за ухилення від виконання ним передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання дитини; довідкою №157, яка видана т.в.о. директора Першотравенського ліцею №4 Першотравенської міської ради Гулак Я. про те, що ОСОБА_7 не навчається у Першотравенському ліцеї №4 Першотравенської міської ради.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Тим самим, є дійсним факт, що всупереч загальноприйнятим нормам моралі, батьківського обов`язку, а також в порушення ст.150 Сімейного кодексу України, ст. ст.8,12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.18 «Конвенції про права дитини», які зобов`язують батьків виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, дбати та забезпечувати охорону здоров`я, рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також в рівній мірі нести відповідальність за виховання і розвиток дитини, норм ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», якою регламентовано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини, тож на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, ОСОБА_1 не виконував покладені на нього обов`язки щодо забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти.

Що стосується стверджень правопорушника ОСОБА_1 про те, що його малолітній син ОСОБА_2 навчається на домашній формі навчання та відвідує репетиторів, то вони є голослівними, так як останнім під час розгляду справи не надано жодного належного та допустимого доказу на їх підтвердження.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суддя керується вимогами ст. ст.23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, а також враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам («Ismayilov v. Росії» № 30352/03, пункт 38, рішення від 6 листопада 2008 року, «Gyrlyan v. Росії» № 35943/15, пункт 28 рішення від 9 жовтня 2018 року, «Садоха проти України» № 77508/11, пункт 31, рішення від 11 липня 2019 року).

Враховуючи особу порушника ОСОБА_1 та суспільну небезпеку вчиненого адміністративного правопорушення, вважаю за необхідне та доцільне застосувати до ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у вигляді попередження, що буде достатньою мірою з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.24, ч.1 ст.184, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

СУДДЯ: С.С.Кривошея