Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/325/23

У К Р А Ї Н А
Ружинський районний суд Житомирської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Митюк О.В.,
за участю секретаря судового засіданн Гладишко Н.А.,
особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника особи яка притягується до адміністративної відповідальності Ступака М.О.,
розглянувши матеріали, які надійшли з ВПД № 2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України, і.к. НОМЕР_1 ,
за ч.1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
04 березня 2023 р. о 11 год. 28 хв., в смт. Ружин Бердичівського району Житомирської області, по вул. Київській, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, показав, що того дня він їхав із заправки, по вул. Першотравневій і працівники поліції перекрили йому дорогу, вони не вмикали маячки. Він вийшов запитав, що сталось. Вони сказали, що їм відомо, що він їхав в стані алкогольного сп`яніння в с. Ягнятин. Працівники поліції казали, що він не сьогодні, а вчора їздив в с. Ягнятин. Поліцейські запропонували йому пройти тест на Драгер, він сказав, що тільки в лікарні, а поліцейська відповіла, що вже пізно їхати. Він сам поїхав до лікарні і сам здав кров. Причину зупинки пояснили, що надходило повідомлення. Ознак сп`яніння не називали.
Також зазначив, що їхав 04.03.2023 р. в обідній час, їхав по старому мосту, а працівники поліції по вул. Першотравневій, і перекрили йому дорогу з моста. Дорога не була повністю закрита, він зупинився, в автомобілі з ним були пасажири. Він подумав, що поліцейські хочуть щось спитати його, але ОСОБА_2 і поліцейська Січкар відразу сказали, що отримали повідомлення, що вчора він був в стані алкогольного сп`яніння і запитали чи продує він. На що він відповів, що це приниження і запропонував їхати до лікарні. Вони також написали постанову відносно нього за ремень безпеки, але не мали права таке писати. Коли зупинили то не казали за ремень, а потім зачитували. Він запитав де докази, вони відповіли, що в суді. Огляд на стан алкогольного сп`яніння в лікарні у нього проводила жіночка пожила. Він повідомив працівникам поліції, що може сам пройти огляд.
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Ступак М.О. в судовому засіданні зазначив, що всі обставини події підтверджуються письмовими доказами та відео. Додані відео файли неможливо ідентифікувати, запис з реєстратора містить інформацію про те, що рухаються працівники поліції, перекривають дорогу, відсутній звук, що заборонено законом. При спілкуванні не роз`яснюють причину зупинки, а пояснюють, що ОСОБА_3 кудись їздив в стані алкогольного сп`яніння, однак доказів надходження повідомлення на 102 не додано. Працівники поліції біля автомобіля з`ясовують, яку причину зупинки вказати. Відеозапис не містить повідомлення ОСОБА_1 про ознаки алкогольного сп`яніння. На відео видно, що ОСОБА_3 сам просить поїхати до лікарні, однак йому відмовляють. Працівник поліції також відмовляє йому стосовно того, що він хоче здати кров. Поліцейські порушують процесуальний порядок. Тому просив закрити адміністративне провадження відносно водія ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.
Крім того, в своєму письмовому клопотанні зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення допущено порушення вимог законодавства.
У протоколі вказано про такі ознаки алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота.
Проте, із відеозапису не вбачається наявності вищевказаних ознак сп`яніння взагалі. Більше того, на відеозаписі долученого до протоколу поліцейські не вчиняють жодних дій спрямованих на виявлення вказаних у протоколі ознак сп`яніння та що начебто підставою для пропозиції пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння є те, що надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_1 їздить по селу Ягнятин у стані алкогольного сп`яніння.
При цьому, у матеріалах скерованих поліцією для розгляду до суду жодних документів на підтвердження надходження таких повідомлень до поліції не долучено та жодним чино не підтверджено.
Крім того, під час спілкування поліцейських між собою з`ясовують яка була підстава зупинки (11 година 41 хвилина відеозапису).
Більше того, з відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 поводився відповідно до існуючої обстановки, мова чітка та логічна.
Крім того, відеозапис наданий поліцією містить факт відмови працівниками поліції ОСОБА_1 у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.
Так, на 14 хвилині 37 секунді відеозапису ОСОБА_1 пропонує працівнику поліції проїхати в заклад охорони здоров`я, однак, поліцейський відмовляє мотивуючи це необхідністю ознайомити його із правами та обов`язками.
На наступному відеозаписі, а саме на 38 секунді ОСОБА_1 запитує чи має право він здати кров, працівник поліції відмовляє з мотивів попередньої його відмови. Хоча ОСОБА_1 відмовився пройти огляд за допомогою газоаналізатора. Надалі, ОСОБА_1 повідомляє, що не відмовлявся їхати до закладу охорони здоров`я, однак, поліцейський ігнорує його та зачитує права та обов`язки.
Факт згоди ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі підтверджується відеозаписом (14'хвилина 37 секунд, 38 секунда, 4 хвилина 36 секунда доданих до протоколу відеозаписів).
При цьому, ОСОБА_1 вказує працівникам поліції на недовіру до проходження тесту за допомогою газоаналізатора (4 хвилина 36 секунда відеозапису) та наполягає на проходженні огляду у закладі охорони здоров`я шляхом здачі крові. Однак, поліцейські повністю ігнорують слова ОСОБА_1 та запитують чи буде він підписувати складені ними документи.
Таким чином, поліцейські повністю проігнорували законні вимоги ОСОБА_1 та склали протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП в частині відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
У подальшому, відразу ж після вручення протоколу, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради (смт. Ружин) шляхом здачі крові о 13 годині. За результатами проведених досліджень виявлено вміст 0,17% проміле алкоголю в крові ОСОБА_1 , що є нижчим показником допустимого вмісту визначеного Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі - Інструкція).
Вищевказані обставини підтверджуються результатами токсикологічного дослідження від 13.03.2023 проведеного КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради.
Слід зауважити, що ОСОБА_1 пройшов відповідний огляд у закладі охорони здоров`я упродовж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, що передбачено п.9 Інструкції.
Також, дивним видається той факт, що час вчинення правопорушення відображено як 11 годині 37 хвилин, у той час як з відеозапису видно, що поліцейські зупиняють автомобіль ОСОБА_1 o 11 годині 24 хвилини. Враховуючи, що на відеозаписі факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння відсутній, вбачається, що протокол складено «на власний розсуд» та « провокативно ».
Крім того, з відеозапису вбачається, що працівники поліції взагалі не вручали ОСОБА_1 направлення для проведення огляду у закладі охорони здоров`я.
Виникають сумніви у законності зупинки транспортного засобу яким керував ОСОБА_1 .
Із долучених до протоколу відеофайлів вбачається, що службовий автомобіль поліції здійснюючи рух по автодорозі виїжджає на зустріч автомобіль ОСОБА_1 перегороджуючи йому рух.
Надалі, працівники поліції незрозуміло пояснюються ОСОБА_1 щодо наявності повідомлень щодо його перебування у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, упродовж всього часу події зафіксованій на бодікамери поліцейських на запитання ОСОБА_1 вони не дають чіткої відповіді яка саме порушення ним допущенні.
В свою чергу такі дії поліцейського суперечать вимогам ЗУ «Про національну поліцію» та ЗУ «Про дорожній рух», зокрема, водій має право знати і йому повинні чітко роз`яснити причину зупинки співробітник Національної поліції України зобов`язаний назвати причину зупинки транспортного засобу (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух») і суть скоєного правопорушення, якщо таке мало місце (ч.2 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію»).
Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП.
Крім того, вважає, що у даному випадку з відеозапису не вбачається, щоб поліцейський вручав письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, відсутні відомості про таке вручення (або відмову від отримання направлення) і в матеріалах справи. Таким чином, порушення з боку ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху не відбулось, оскільки поліцейським порушено порядок направлення водія для проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. До справи не додано будь-яких доказів на підтвердження вини, тобто не зафіксовано вчинення правопорушення належними доказами. Будь-які докази про наявність вини у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відсутні.
Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводи його захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінюючи надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Фабулою ч.1 ст. 130 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Незважаючи на невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вище викладених обставин, вина ОСОБА_1 повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:
- відомостями, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 028163 від 04.03.2023;
- розпискою про роз`яснення прав передбачених ст. 63 Конституції України, та ст. 268 КУпАП;
- розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого встановлено, що у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, водій відмовився;
- направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не доставлявся до закладу охорони здоров`я у зв`язку з його відмовою;
- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 102864 від 04.03.2023 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП;
Вище зазначені події зафіксовані на відеозаписі, який міститься на долученому до матеріалів справи оптичному диску, який було переглянуто в судовому засіданні. З відео файлів вбачається, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт зупинки його працівниками поліції. Вийшовши з автомобіля водій запитує про причину його зупинки. Поліцейський повідомляє, що надійшло повідомлення, що водій ОСОБА_3 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Поліцейський повідомляє, що водій може пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, або проїхати до медичного закладу, або відмовитись від проходження огляду. ОСОБА_1 відповідає «Я нікуди не поїду» .
Поліцейський просить надати документи. Водій відмовляється та просить дати йому просто поїхати. Крім цього, пасажири автомобіля підходять впритул до працівника поліції та пропонують не складати протокол.
Поліцейський надає водію прилад «Драгер», трубку, сертифікат, та повторно пропонує пройти огляд на стан сп`яніння та пояснює, що у разі відмови від проходження огляду відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Поліцейський запитує: «Чи будете проходити». Водій відповідає «Ні». Поліцейський повідомляє, що відносно водія буде складено протокол. Складають процесуальні документи. Акт огляду, розписки, протокол про адміністративне правопорушення, при чому вбачається, що протокол заповнений повністю. Поліцейський оголошує водію права та обов`язки, протокол про адміністративне правопорушення. Поліцейський пояснює, що водієм порушено п. 2.5 ПДР . Водій запитує про причину його зупинки, поліцейський пояснює дві причини зупинки транспортного засобу, а саме надходження інформації про ймовірність керування водієм ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння, а також керування водієм транспортним засобом з не пристебнутим ременем безпеки. Поліцейський пропонує поставити підписи в процесуальних документах, водій відмовляється. Водій повідомляє, що здасть кров.
Доданий до матеріалів справи відеозапис дає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій, які мали місце 04.03.2023 та поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, те що ОСОБА_1 04.03.2023 р. керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції та працівники поліції у встановленому законом порядку запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності відмовився від проходження такого огляду.
Крім того аналіз зафіксованої на відеозаписі, який долучений до протоколу, інформації вказує, що він був проведений за допомогою нагрудної камери поліцейського, на що вказують тип зйомки, відстань зафіксованих об`єктів від поліцейського, перебіг фіксації. Про вказаний відеозапис внесена інформація до протоколу про адміністративне правопорушення, який додається, та жодних заперечень з цього приводу ОСОБА_1 зазначено не було. А тому даний відеозапис не викликає у суду сумнівів в його належності та допустимості в якості доказу на підтвердження вини ОСОБА_1 .
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у справі про адміністративні правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Суддя критично оцінює пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який про те, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Дані доводи спростовуються оглянутими в судовому засіданні відео файлами, з яких слідує, що поліцейський повідомив, водію, що він може пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, або проїхати до медичного закладу, а також, відмовитись від проходження огляду, ОСОБА_1 відповів: «Я нікуди не поїду». В подальшому коли поліцейським було надано ОСОБА_1 прилад «Драгер» та повторно запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння та роз`яснено, що у разі відмови від проходження огляду відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. На запитання поліцейського : «Чи будете проходити огляд». Кононський відповів: «Ні». Повідомлення ОСОБА_1 : «Я здам кров», - було озвучено ним після складення протоколу про адміністративне правопорушення за порушення п. 2. 5 ПДР та процесуальних документів.
Пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, закріплено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак ОСОБА_1 таких дій не вчинив. Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин ОСОБА_1 та його захисником не надано.
За таких обставин суд приходить до висновку, що сукупність вищевказаних доказів підтверджує наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. А недоліки, допущенні при оформленні адмінматеріалу, не є суттєвими та не спростовують вчиненого особою адміністративного правопорушення.
Твердження захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо недотримання поліцейськими вимог ст. 35 Закону "Про Національну поліцію" спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, з оглянутих відео файлів вбачається, що на виконання вимоги ч. 3 ст. 35 Закону "Про Національну поліцію" поліцейський поінформував водія про конкретні причини зупинення ним транспортного засобу, зокрема за керування транспортним засобом з не пристебнутим ременем безпеки.
Крім того, на місці зупинки транспортного засобу відносно ОСОБА_1 було складено постанову за порушення п. 2.3 в та 2.1 а ПДР.
Також, суд зазначає, що у випадку не згоди особи з причинами зупинки працівниками поліції - вона має можливість, відповідно до п.п.д п.2.14 ПДР України оскаржити дії поліцейського у встановленому законом порядку, чого ОСОБА_1 зроблено не було.
Також, матеріали справи не містять доказів того, що протокол складено « провокативно ». Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) судді не надано.
Стосовно того, що ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичного закладу де було проведено дослідження зразка крові на вміст алкоголю, то відповідно до вимог пункт 9 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р., визначає, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Тобто, ОСОБА_1 повинен був пройти медичний огляд у присутності поліцейського протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
У відповідності з п.22 Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р., висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Отже, вказаний доказ проходження ОСОБА_1 огляду є недопустимим доказом, який не спростовує його винуватість у вчиненні порушення вимог п.2.5 ПДР України.
Таким чином факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції підтверджений даними протоколу про адміністративне правопорушення серії серії ААБ № 028163 від 04.03.2023, які повністю узгоджуються з даними нагрудного відеореєстратора працівника поліції, дослідженими в судовому засіданні.
Тому, складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про події правопорушення та особу, яка його вчинила.
Відповідно ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33, 34 КУпАП при накладені адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Застосовуючи вид адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, те, що допущене порушення Правил дорожнього руху є грубим, пов`язане з безпекою руху транспорту та вживанням алкогольних напоїв, що за своїм характером є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків даного проступку.
Суддя враховує, що в рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29. 06. 2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
З врахуванням скоєного, особи винного, який у вчиненому не розкаявся та протягом розгляду справи в суді намагався уникнути адміністративної відповідальності; характеру вчиненого правопорушення та ступеню його суспільної небезпеки, вважаю за необхідне застосувати до останнього адміністративне стягнення, визначене санкцією інкримінованої статті у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя,
ПОСТАНОВИЛА:
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. (П`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.) .
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови виготовлено 06.10.2023року.

Суддя О. В. Митюк.