ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/4104/23 Номер провадження 33/814/1713/23Головуючий у 1-й інстанції Малтиз А. В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.

за участю секретаря Владімірова Р.В.

захисників адвокатів Маслової О.С. та Альошкіної О.І.

розглянувши в судовому засіданні в м. Полтаві, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Маслової Ольги Сергіївни, яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_1 на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 вересня 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 вересня 2023 року провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП стосовно ОСОБА_2 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з постановою суду, представник потерпілої ОСОБА_1 захисник Маслова О.С. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить постанову скасувати та визнати ОСОБА_3 винною за ч. 1 ст. 173-32 КУпАП.

Зокрема вказує, що суд не взяв до уваги, що невиконання останньою термінового заборонного припису є окремою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, без необхідності викладення в протоколі змісту правопорушення.

Одночасно, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що представник потерпілої - захисник Маслова О.С. ознайомилася з текстом постанови від 07.09.2023 після її публікації в ЄДРСР, яке мало місце 11.09.2023, після чого 12.09.2023, нею була подана апеляційна скарга.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження приходжу до висновку, що останні заслуговують на увагу, а строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, як пропущений з поважних причин.

Так, матеріали справи не містять доказів щодо отримання представником потерпілої копії постанови суду від 07.09.2023, а тому є слушними доводи щодо ознайомлення з текстом судового рішення з ЄДРСР 12.09.2023, після оприлюднення постанови 11.09.2023.

В подальшому, в визначений КУпАП 10-ний строк, засобами поштового зв`язку, була подана апеляційна скарга.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ №788327, 13.06.2023, близько 20:00 год., за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 порушила терміновий заборонний припис, який було винесено 13.06.2023, серія АА №299316, відносно ОСОБА_1 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Закриваючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що особа, яка складала протокол не визначилася, які саме дії правопорушника свідчили про порушення нею термінового заборонного припису та чи завдали або могли завдати шкоди такими діями психічному здоров`ю ОСОБА_1

Також суд зазначив, що надіслання матір`ю доньці текстового повідомлення є звичайним спілкуванням матері з своєю неповнолітньою дитиною та не свідчить про порушення термінового заборонного припису.

Апеляційний суд не може в повній мірі погодитись з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Матеріалами справи доводиться та не заперечується сторонами, що 13.06.2023 інспектором поліції було винесено терміновий заборонний припис серія АА №299316, стосовно кривдника, а саме - ОСОБА_2 , якій було заборонено на 1 добу спілкування з донькою ОСОБА_1 .

В порушення вказаного припису ОСОБА_2 направила в цей же день доньці повідомлення по телефону, намагаючись у такий спосіб з нею зв`язатись, шо підпадає під критерій спілкування під час дії терміново заборонного припису.

Вказані обставини стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Статтею 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до норм вказаної статті адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, або невиконання термінового заборонного припису, або неповідомлення уповноваженим органам НПУ про місце тимчасового перебування.

Тобто, невиконання термінового заборонного припису є окремою самостійною підставою для настання відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, яка не пов`язується з настанням такого наслідку як спричинення шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, на відміну від вчинення домашнього насильства внаслідок якого могла бути чи була завдана відповідна шкода, наявність якої в такому випадку є обов`язковою складовою правопорушення.

При цьому сама диспозиція вказаної статті, яка містить перелік обставин, за яких настає відповідальність, відокремлює кожну таку обставину через сполучник «або», що свідчить про їх не пов`язаність один з одним.

На вказані обставини суд першої інстанції не звернув уваги та дійшов помилкового висновку про необхідність зазначення особою, що складала протокол, завдання чи можливості завдання шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_1 , оскільки це не передбачено нормою ст. 173-2 КУпАП в разі встановлення порушення кривдником термінового заборонного припису.

За вказаних обставин, апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо відсутності в діях притягнутої ОСОБА_2 складу та події правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП., а відтак закриття провадження по справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП є помилковим.

Разом з цим, згідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи, що зібраними по справі доказами в їх сукупності доводиться вина ОСОБА_2 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, проте на даний час вже закінчились визначені ст. 38 КУпАП строки притягнення її до відповідальності, провадження по справі підлягає закриттю у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити захиснику Масловій Ользі Сергіївні, яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 вересня 2023 року як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу захисника Маслової Ольги Сергіївни, яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 вересня 2023 року скасувати.

Визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.І. Обідіна