ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/2663/22 Номер провадження 33/814/1431/23Головуючий у 1-й інстанції ХІНЕВИЧ В. І. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
Категорія: стаття 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,

при секретарі Філоненко О.В.,

за участі:

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Колосова Артема Володимировича,

потерпілого - ОСОБА_2 ,

представника потерпілого адвоката Шевченка Станіслава Миколайовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 червня 2023 року про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне, передбачене статтею 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрито, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою судді, 01 жотня 2022 року о 14 год 25 хв, в м. Кременчук, по вул. Ярмарковій, б. 5, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом PEUGEOT BIPPER, д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміни, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем HONDA CR-V, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду. Останній транспортний засіб спричинив механічне прискорення та здійснив наїзд на перешкоду (електроопору №17) в результаті ДТП обидва транспортні засоби та електроопора №17 зазнали механічних пошкодження з матеріальними збитками.

Водій ОСОБА_1 вказаними діями порушив вимоги пунктів 13.1, 2.3Б.Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України). В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 червня 2023 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та постановити у цій справі нове рішення, яким провадження у справі закрити, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення у його діях.

Апеляційна скарга обґрунтовується тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, зокрема, не на перевірено обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, та показанням свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вказує на неналежність та неогунтованість висновків експерта.

Скаржник зазначає, що під час закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП вина особи не встановлюється.

Щодо явки до суду апеляційної інстанції

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Колосов А.В. в судовому засіданні в режимі відеоконференції вимоги апеляційної скарги підтримали та прохали їх задовольнити з підстав, викладених у ній. При цьому зазначив, що ОСОБА_1 повідомлений про дату та час розгляду у справі.

Потерпілий ОСОБА_2 та його представник адвокат Шевченко С.М. в судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду

Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Предметом будь-якої дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) є життя і здоров`я учасників дорожнього руху, транспортні засоби та інші споруди шляхів, які пошкоджені в процесі ДТП, та діяння водіїв й інших учасників дорожнього руху, що привели до ДТП.

Родовим об`єктом адміністративно-правового регулювання у сфері ДТП є суспільні відносини, які посягають на безпеку дорожнього руху, об`єктивна сторона яких передбачає обов`язкове настання наслідків у вигляді майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною і обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони будь-якого складу адміністративного правопорушення є наявність вини особи у скоєнні такого діяння.

Згідно положень, які містяться в пункті 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»(із змінами), суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 2.3Б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 13.1 ПДР України визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами статті 255 КУпАП, та відповідає вимогам статті 256 цього Кодексу, а тому є належним та допустимим доказом по справі.

У свою чергу, апеляційний суд наголошує, що суд першої інстанції вірно встановив наявність у діях ОСОБА_3 вини, як ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, оскільки останній не врахував дорожню обстановку, не впорався з керування та скоїв зіткнення з автомобілем, з автомобілем HONDA CR-V, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду.

Належне обґрунтування наявності у діях ОСОБА_1 вини в достатній мірі підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 016727 від 10 жовтня 2023 року (а.с.1), схемою місця ДТП (а.с.2), поясненнями учасників ДТП (а.с. 3,4).

Приймаючи рішення про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, суд виходив з висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № 642-643 від 18 квітня 2023 року проведеної Полтавським відділенням Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса»

Оцінивши в сукупності зазначені докази, суддя місцевого суду дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується й апеляційний суд.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.

Щодо інших доводів апеляційної скарги

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що висновок судової автотехнічної експертизи № 642-643 від 18 квітня 2023 року є неналежним, необґрунтованим і таким, що не відповідають дійсним обставинам ДТП та не можуть бути доказом у справі, а суд безпідставно поклав його в основу оскаржуваної постанови від 15 червня 2023 року є безпідставними, а висновки експертизи є належними, обґрунтованими та такими, що узгоджується з матеріалами справи.

Крім того, з наданого експертного висновку вбачається, що виходячи з наданих матеріалів експерти визначили, що водій автомобіля PEUGEOT BIPPER, д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміни, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем HONDA CR-V, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ініціатором проведення експертизи був саме ОСОБА_1 . Суд першої інстанції надав можливість учасникам ДТП сформулювати питання, які вони вважають за доцільне поставити на вирішення експерту. Судом при призначенні експертизи було попереджено експерта про кримінальну відповідальність. Також судом першої інстанції за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, було допитано експерта, який проводив експертизу, де учасники справи могли поставити йому питання.

Тому будь яких даних, про неналежність та не необґрунтованість висновку експерта матеріали справи не містять, а в апеляційній скарзі ненаведено.

Отже, жодних об`єктивних даних, які б спростовували вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого статті 124 КУпАП, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.

Щодо доводів апелянта про те, що при закритті провадження у справах про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 284 КУпАП передбачено, що у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП; про закриття справи.

При цьому, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП.

Пункт 7 статті 247 КУпАП, за яким закрито провадження у справі щодо ОСОБА_1 регламентує, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі статті 38, пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- сплив встановленого законом строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).

При цьому для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Тобто, закриття провадження у справі за пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

Отже, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент її розгляду строків накладення адміністративного стягнення, не є реабілітуючою підставою, а відтак не звільняє суд від обов`язку з`ясувати передбачені статті 280 КУпАП обставини про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні та навести виклад установлених під час розгляду справи обставин у постанові.

Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Висновки суду

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація її дій за статтею 124 КУпАП є правильною та обґрунтованою, також суд правильно вказав, що справа підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.

Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 червня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Пікуль