ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 602/293/23Головуючий у 1-й інстанції Радосюк А.В.
Провадження № 33/817/441/23 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 25 липня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1 тисячі неоподатковуваних мінімумів доході громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Цією ж постановою стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 03.04.2023 року о 22 год. 58 хв. в м. Ланівці по вул. Волинська Кременецького району Тернопільської області керував автомобілем FORD TRANSIT CONNECT, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обгрунтовує скаргу тим, що справа розглянута судом без його участі, оскільки попередньо він був повідомлений працівником цього суду про те, що судове засідання відносно нього переноситься і додатково його буде повідомлено про дату та час судового розгляду, а тому вважає що рішення винесено з порушенням його конституційних прав та свобод та ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, в тому числі права на захист.

Також вважає що у протоколі про адміністративне правопорушення всупереч вимогам ст.256 КУпАП не викладено чи дотримано процедуру визначену ст.266 КУпАП огляду на стан алкогольного спяніння, а лише зазначено про те, що він відмовився від проходження огляду на стан спяніння у визначеному законом порядку, що є неконкретним обвинуваченням та порушенням його права на захист посилаючись на те, що ЄСПЛ у справах Гурепка проти України,Лучанінов проти України, у яких Європейський суд поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження, в тому числі вказану категорію справ про адміністративні правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає в тому числі у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України (далі за змістом Інструкція № 1452/735 від 09 листопада 2015 року) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції обгрунтував даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 037133 від 03 квітня 2023 року за ч.1 ст.130 КУпАП, постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 295062 від 03.04.2023 року, згідно з якою 03.04.2023 року о 22 год. 58 хв. в м. Ланівці по вул. Волинська Кременецького району Тернопільської області ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом FORD TRANSIT CONNECT, д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху не увімкнув відповідний покажчик повороту; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; сертифікаті відповідності забезпечення функціонування системи управління якістю під час виробництва; декларації про відповідність вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів; свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, чинному до 08 грудня 2023 року; матеріалах відеофіксації.

Однак, вважаю що суд не в повній мірі дотримався вимог закону щодо вмотивованості та обгрунтованості судового рішення.

Зокрема, у оскаржуваній постанові він не виклав змісту протоколу про адміністаритвне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУПАП, з якого вбачається що ОСОБА_1 03.04.2023 року о 22 год. 58 хв. в м. Ланівці по вул. Волинська Кременецького району Тернопільської області керував автомобілем FORD TRANSIT CONNECT, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Так, ст. 266 КУпАП визначено процедуру огляду водія на стан алкогольного спяніння, яка проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським за допомогою спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатом огляд проводиться в закладі охорони здоровя.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних за ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року визначено що огляд водіїв на стан наркотичного спяніння проводиться не на місці зупинки транспортного засобу, а у спеціальному медичному закладі.

Тобто процедура огляду водіїв на стан алкогольного та наркотичного спяніння відрізняється.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення неможливо встановити чи дотримались її поліцейські, пропонували вони водію пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного спяніння та від якого огляду він відмовився.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ЄСПЛ у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Отже, протокол у справі про адміністративне правопорушення є так званим обвинувальним актом у справі про притягнення особи до відповідальності за вчинення правопорушення.

У відповідності до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ст.91 КК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення вчинення правопорушення).

Проте, з викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду так званої фабули вчиненого ОСОБА_1 правопорушення неможливо встановити чи дотримано поліцейськими встановлена нормами чинного законодавства процедура огляду водія на стан спяніння та відповідно законність його відмови про проведення такого огляду, що свідчить про неконкретність так званого обвинувачення та вказує на порушення права на захист ОСОБА_1 , який не знав від чого йому захищатись.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Виявлені під час складання адмінматеріалів недоліки та сумніви повинні застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції не вправі самостійно змінювати чи доповнювати фабулу обвинувачення, про що йдеться у рішеннях ЄСПЛ у справах Малофеєва проти Росії, Михайлов проти України, згідно з яким ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію предявлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви у наявності достатніх гарантій, здатних усунути обгрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Згідно з ст.62 Конституції України усі сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь, а тому приходжу до висновку про те, що провадження в справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю у звязку з недоведеністю наявності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіряючи доводи апелянта щодо розгляду справи за його відсутності виходжу з того, що присутність особи, яка має право брати безпосередньо участь і виступати у суді, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, у передбачений законом строк і порядок оскаржити постанову по справі, є невід`ємним правом на справедливий суд.

У звязку з вищенаведеним, постанову місцевого суду щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід скасувати, а провадження в справі щодо накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, задовольнивши подану ним апеляційну скаргу.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.247 ч.1 п.1, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 25 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя