Справа №585/2658/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Шульга В. О.
Номер провадження 33/816/312/23 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 жовтня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., за участі секретаря судового засідання Демченко А. Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 585/2658/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20.02.2023, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець Сумської області Роменського району с. Мокиївка

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ,

захисника адвоката Чайки М. М.,

представника служби у справах дітей Роменської міської ради Загамули В. І.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, оскільки керування т/з відбулось вже після складання протоколу, який є належним доказом. Інші докази керування ним т/з відсутні, тому він не є суб`єктом правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також відеозапис події не є безперервним, внаслідок чого є недопустимим доказом.

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20.02.2023 ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування т/з строком на 1 рік. Стягнуто на користь держави 496,20 грн судового збору.

Згідно постанови судді, 19.10.2022 о 22-47 год. в м. Ромни по вул. Прокопенка, ОСОБА_3 керував скутером Honda Tact б/н в стані алкогольного сп`яніння згідно Alcotest 6820 прилад ARKL 2589, ARHJ 0229 тест 635 результат тесту 0,86 проміле, чим порушив п. 2.9 а ПДР.

Вислухавши доводи ОСОБА_3 і його захисника Чайки М. М., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, доводи представника служби у справах дітей Загамули В. І., який поклався на розсуд суду, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 316970 від 19.10.2022, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що ОСОБА_3 керував скутером у стані алкогольного сп?яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об?єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

- роздруківкою результатів тестування Alcotest 6820, згідно якого показники алкоголю у ОСОБА_3 19.10.2022 о 23-17 год. становили 0,86 проміле, з яким останній погодився, що підтверджується його особистим підписом у відповідній графі (а. с. 4);

- відеозаписами з технічних засобів працівників поліції, на яких зафіксовані обставини зупинки ОСОБА_3 , виявлення в нього ознак алкогольного сп`яніння, проведення огляду за згодою останнього на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів, результат 0,86 проміле алкоголю, з яким останній погодився. Будь-яких заперечень з приводу проходження огляду на стан сп`яніння від останнього не надходило (а. с. 3).

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_3 , вимог п. 2.9а ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати т/з у стані алкогольного сп`яніння, а сама процедура огляду на стан сп`яніння закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Питання встановлення первинно наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія т/з, відноситься виключно до компетенції поліцейського, відповідно п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії т/з, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Вище наведене підтверджує не лише факт перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння під час керування т/з, а й дотримання працівниками поліції самої процедури огляду, яка була проведена на місці зупинки т/з із застосуванням технічних засобів відеозапису, що повністю відповідає вимогами законодавства України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП були дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 відносно того, що він не керував т/з, докази його керування були отримані працівниками поліції вже після складення протоколу, то вони не заслуговують на увагу, так як не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються дослідженими в суді доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, відеозаписами з технічних засобів працівників поліції, з яких, серед іншого, убачається, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння ОСОБА_3 не заперечував, що керував скутером, пояснюючи, що приїхав до товариша, святкував день народження і пив пиво.

Не можуть бути прийнятими до уваги і твердження апеляційної скарги щодо недопустимості як доказу відеозаписів з технічних засобів працівників поліції, оскільки доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ст. 251 КУпАП).

ОСОБА_3 не заперечив того факту, що зафіксовані на відеозаписі події мали місце саме з ним і за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, а не безперервність даних відеозаписів не спростовує вказаних вище висновків та не впливає на наявність в діях останнього складу правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню правопорушення складено відповідно вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Протокол підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо ОСОБА_3 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_3 в протоколі також не зазначив.

Інші наведені в апеляційної скарзі доводи, доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не спростовують.

Разом з цим, відповідно ст. 12 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення правопорушення шістнадцятирічного віку, а згідно ч. 1-2 ст. 13 цього Кодексу до осіб віком від 16 до 18 років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст. 24-1 Кодексу. У разі вчинення особами віком від 16 до 18 років адміністративних правопорушень, передбачених ст. 44, 51, 89, 121-127, 130, ст. 139, ч. 3 ст. 154, ч. 2 ст. 156, ст. 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені ст. 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст. 24-1 цього Кодексу.

Відповідно ст. 24-1 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від 16 до 18 років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Заходи впливу, передбачені цією статтею, не є адміністративними стягненнями в розумінні ст. 24 цього Кодексу, а є альтернативними заходами виховного впливу, які можуть бути застосовані тоді, коли виховання неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення у загальному порядку, передбаченому КУпАП.

Оскільки суд не є каральним органом, а потрібен для відновлення справедливості та встановлення вини особи, яка вчинила правопорушення, у разі встановлення такої вини притягнення особи до відповідальності, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

ОСОБА_3 є студентом III курсу Роменського фахового коледжу СНАУ, власного доходу немає, а тому з метою досягнення виховного ефекту, з урахуванням того, що останній вчинив правопорушення у неповнолітньому віці, враховуючи характер вчиненого ним правопорушення, відсутність шкідливих наслідків, що істотно знижує суспільну небезпечність скоєного, апеляційний суд вважає за можливе змінити постанову судді суду першої інстанції в частині накладення стягнення та застосувати до ОСОБА_3 такий захід впливу, як передача його під нагляд батьку.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20.02.2023 відносно ОСОБА_5 в частині накладення стягнення змінити.

Застосувати до ОСОБА_5 захід впливу в виді передачі під нагляд його батьку ОСОБА_6 .

В іншій частині постанову судді суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов