Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю ОСОБА_1 , іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.09.2023 провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої в АТ «Волиньгаз», до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №150678 від 05.07.2023 зазначено, що ОСОБА_1 05 липня 2023 року об 13:20 год., керуючи автомобілем марки «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_1 в м.Луцьку по вул.Набережній, при зміні напрямку руху здійснила зіткнення з транспортним засобом «Мерседес Бенц Віто», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.10.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді, ОСОБА_2 як інший учасник ДТП - водій автомобіля марки «Мерседес Бенц Віто», державний номерний знак НОМЕР_2 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її необґрунтованість і незаконність через неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати та визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення. Зазначає, що висновок судді про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення ґрунтується на неповно з`ясованих обставинах та не відповідає фактичним обставинам справи. З приводу обставин справи вказує про те, що коли він на своєму автомобілі рухався по вул.Набережній в правій смузі руху і при цьому не змінював напрямку руху, то ОСОБА_1 рухаючись в лівій смузі руху та на заокругленій ділянці дороги не увімкнувши сигнал повороту, не переконавшись перед перестроюванням чи будь-якою зміною напрямку руху в тому, що це буде безпечним або не створить перешкоди іншим учасникам руху, намагаючись пройти поворот по найкоротшій траєкторії, здійснила маневр зміщення свого автомобіля в праву смугу, чим спричинила ДТП. Матеріали справи у тому числі відеозапис з реєстратора дають змогу чітко встановити обставини ДТП. Зокрема, з відеозапису вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 значно змістився від суцільної роздільної лінії вправо. Тобто, саме дії ОСОБА_1 лежать в прямому причинно-наслідковому зав`язку з порушенням ПДР та виникненням ДТП. Тому вважає, що суд першої інстанції постановляючи оскаржуване судове рішення прийшов до невірного висновку про те, що водієм автомобіля марки «Мерседес Бенц Віто», тобто ним, було допущено порушення ПДР у тому числі перевищення швидкості руху та взяв до уваги пояснення лише особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 . Проте, будь-яких доказів щодо порушення ним ПДР у тому числі перевищення швидкісного режиму матеріали справи не містять, а тому вищевказані доводи суду першої інстанції є цілком безпідставними. Посилаючись на це, вважає, що суд першої інстанції неправомірно закрив провадження у справі щодо ОСОБА_1 та відповідно порушив його права, як особи, якій завдано майнову шкоду.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 , який апеляцію підтримав та просив задовольнити, думку ОСОБА_1 , яка вважає скаргу безпідставною та просила залишити її без задоволення, а судове рішення щодо неї, - без змін, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Як на підставу для скасування оскаржуваної постанови ОСОБА_2 посилається на те, що вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом повно, всебічно та об`єктивно не було досліджено всі обставини справи в їх сукупності.

Такі доводи апелянта є слушними з огляду на наступне.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Дані вимоги Закону та роз`яснення пленуму ВСУ в повному обсязі суддею першої інстанції при розгляді справи дотримані не були.

Висновок суду про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є передчасним та неправильним.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №150678 від 05.07.2023 вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.10.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ст.124 КУпАП.

За змістом ст.124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У пункті 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З аналізу вищенаведених норм КУпАП та ПДР України вбачається, що відповідальність за ст.124 КУпАП може настати лише для учасника дорожнього руху, який порушив Правила дорожнього руху і внаслідок чого виникло пошкодження, зокрема транспортного (их) засобу (ів).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В ході розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, яке їй інкримінується не визнавала. При цьому пояснювала, що зіткнення транспортних засобів відбулось з вини водія автомобіля марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_2 », який здійснив різке випередження з правої сторони із перевищенням швидкості руху і за відсутності достатнього інтервалу. Також додала, що вона рухалась поблизу подвійної суцільної лінії десь 80 см від неї зі швидкістю, яка передбачене ПДР України. При цьому, напрямку руху не змінювала, тому і не вмикала покажчик повороту. Внаслідок зіткнення склалось її праве дзеркало, а автомобіль зазнав таких ушкоджень як пошкодження переднього правого крила та ковпака переднього правого колеса.

З оскаржуваного судового рішення вбачається, що фактично на підставі таких пояснень ОСОБА_1 і був зроблений судом першої інстанції висновок про її невинуватість у порушенні ПДР України та відповідно не вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З такою позицією місцевого суду апеляційний суд не погоджується, оскільки вона суперечить доказам, які містяться в матеріалах справи.

В матеріалах справи наявні докази, які прямо вказують про порушення водієм автомобіля марки «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 п.10.1ПДР України, що є у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та відповідно пошкодження транспортних засобів.

Так, доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, стверджується дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №150678 від 05.07.2023, який підписаний ОСОБА_1 ;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.07.2023, в якій зафіксовано розташування транспортних засобів після ДТП, характер механічних пошкоджень транспортних засобів, напрямок руху транспортних засобів, кількість смуг руху у тому числі в одному напрямку, який підписаний без зауважень учасниками ДТП;

- письмовим поясненням ОСОБА_2 від 05.07.2023, який являється іншим учасником ДТП. В цьому поясненні зазначено, що автомобіль марки «,Мерседес Бенц Віто», яким він керував рухався в правій смузі руху, а водій автомобіля марки «Пежо» в лівій, яка здійснила маневр вправо не переконавшись в безпечності такого маневру та не ввімкнувши покажчик повороту, чим допустила зіткнення з його автомобілем;

- частково письмовим поясненням ОСОБА_1 від 05.07.2023, в яких окрім іншого зазначено, що вона рухалась по дорозі і не до кінця зорієнтувалась по смугах руху у зв`язку з відсутністю розмітки. Водій автомобіля марки «Мерседес» рухаючись з великою швидкістю, не оцінив дорожню обстановку, не пересвідчився чи буде безпечне випередження справа та зачепив ліву сторону її автомобіля «Пежо».

Вина ОСОБА_1 доводиться також і відеозаписом з відео-реєстратора автомобіля марки «Пежо», який міститься на диску в матеріалах справи. З цього відеозапису вбачається, що автомобіль марки «Пежо» рухається в лівій смузі руху та доїжджаючи до заокруглення дороги вправо фактично починає зміщуватись від суцільної розмітки вправо на іншу смугу руху, і в цей час відбувається зіткнення з автомобілем марки «Мерседес Бенц Віто», який рухався в правій смузі руху. Проїхавши певний проміжок дороги транспортні засоби зупинились з правої її сторони.

Окрім того, інший учасник ДТП ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції пояснив, що він на автомобілі рухався автомобілем марки «Мерседес Бенц Віто» правою смугою десь 70 см до правого краю, а в лівій смузі автомобіль марки «Пежо». Коли він майже порівнявся з автомобілем марки «Пежо», то побачив, що останній почав зміщувались на його смугу руху у зв`язку з чим подав звуковий сигнал і відразу ж відчув удар, після чого почав гальмувати та зупинився справа. Також додав, що на його автомобілі були такі механічні ушкодження як подряпина середніх дверей салону для пасажирів, подряпина заднього лівого крила, зірвані молдінги, на задньому лівому колесі пошкоджений накладний пластиковий ковпак.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що в прямому причинному зв`язку із виникненням ДТП є дії водія автомобіля марки «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 оскільки вона порушила п.10.1 ПДР України, а саме перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. При цьому, як вбачається з дослідженого відеозапису, водій автомобіля марки «Мерседес Бенц Віто», державний номерний знак НОМЕР_3 , не мав можливості уникнути зіткнення з автомобілем марки «Пежо», оскільки маневр зміщення вправо ОСОБА_1 фактично припав на той час коли автомобіль марки «Мерседес Бенц Віто» перебував в безпосередній близькості до її транспортного засобу.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При цьому, доводи ОСОБА_1 про те, що ДТП виникло внаслідок порушення водієм автомобіля марки «Мерседес Бенц Віто», державний номерний знак НОМЕР_4 ОСОБА_2 , на увагу суду не заслуговують, оскільки повністю спростовуються вищенаведеними доказами.

Також апеляційний суд вважає цілком неспроможними зроблені судом першої інстанції висновки про те, що ОСОБА_2 рухався з очевидним перевищенням швидкості, дозволеної в населеному пункті, оскільки матеріли справи з цього приводу не містять жодних належних і допустимих доказів.

Проте, суд першої інстанції на вищевказане уваги не звернув у зв`язку з чим закрив провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за обставин, які не відповідають фактичним обставинам та подіям, які мали місце 05 липня 2023 року за її участі.

Таким чином, усі твердження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щодо відсутності її вини у вчиненні інкримінованого правопорушення, фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і, на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення нею адміністративної відповідальності.

Таким чином, оскаржувана постанова судді на підставі п.3 ч.8 ст.294 КУпАП підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

За ч.7 ст.38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП ОСОБА_1 вчинене було 05.07.2023.

Оскільки за наслідками апеляційного розгляду оскаржувана постанова судді скасовується з прийняттям нової відповідно до п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, а також враховуючи ту обставину, що на час розгляду справи Волинським апеляційним судом 13.10.2023 закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.7 ст.38 КУпАП, то провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 вересня 2023 року про закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження в даній справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, - у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк