Справа 682/2777/23
Провадження № 3/682/1394/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 року

Суддя Славутського міськрайонного суду

Хмельницької області Мотонок Т.Я.,

за участі особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника, адвоката Горщара Б.А.,

розглянувши матеріали справи, які надійшли від Головного управління ДПС у Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , має одну неповнолітню дитину, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалась,

в с т а н о в и л а:

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення № 4816/10/22-01-24-06, 22.09.2023 о 11:35 год. при проведення перевірки ОСОБА_1 за адресою (м. Славута, вул. Я. Мудрого (продуктовий ринок) було встановлено, що гр. ОСОБА_1 вчинила порушення провадження підприємницької діяльності, а саме: здійснення торгівлі в ларьку без державної реєстрації, чим порушено ст. 58 Господарського кодексу України та п. 2 ст. 50 Цивільного кодексу України. Вказані дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечила свою винуватість у вчиненому правопорушенні. Повідомила, що підприємницької діяльності вона не здійснює. 22.09.2023, перебуваючи на сільськогосподарському ринку, а не на продуктовому ринку, як зазначено у протоколі, вона перебувала поряд із місцем, де здійснює продаж сільськогосподарської продукції її мама, яка на той момент відійшла та попросила її наглянути за товаром. В подальшому підійшли двоє, які спочатку взяли фрукти та попросили їх зважити, після чого повідомили, що вони представники податкової служби та попросили надати документи, які посвідчують особу, та підтверджують факт зайняття підприємницькою діяльністю. Того дня вона ніякого товару не продавала та грошей не отримувала. Взагалі вона перебуває у декретній відпустці, а в той день просто наглядала за сільськогосподарською продукцією, яку продає її мама.

Захисник Горщар Б.А. в судовому засіданні заперечував факт вчинення його підзахисною адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП. Зауважив, що уповноваженими особами, якими складався протокол про адміністративне правопорушення, не доведено об`єктивної сторони правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП, а саме здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності систематично та отримання прибутку від такої діяльності. До протоколу не додано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 систематичної господарської діяльності та одержання прибутку. За таких обставин захисник просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 3 ГК України, господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Відповідно до ст. 42 Господарського Кодексу України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно з ч. 1 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, необхідною ознакою господарської діяльності є її виконання на професійній основі та систематичність, а саме: вчинення три і більше разів.

Таким чином, істотою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а й систематичність таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

З наданих матеріалів не вбачається об`єктивних даних, які б підтверджували зайняття ОСОБА_1 підприємницькою діяльністю систематично, на власний ризик, а також отримання нею прибутку від такої діяльності.

Фіксація одиничного випадку відповідного діяння, яке орган ДСП вважає протиправним, лише за допомогою акту перевірки та відсутність будь-яких інших достовірних даних, які б підтверджували даний факт, не може свідчити про вчинення адміністративного правопорушення особою, так само як і протокол про адміністративне правопорушення формулює обвинувачення та офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ, «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, посадовими особами, якими складено протокол, не доведено наявність у діях ОСОБА_1 об`єктивних та суб`єктивних ознак правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями ст.ст. 164, 247, 268, 280, 283, 284,294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Повний текст постанови складено та проголошено: 13.11.2023.

Суддя Мотонок Т. Я.