П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2023 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягується до адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №31929821 від 26.06.2023 вбачається, що ОСОБА_1 не сплачує аліменти на утримання дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 26.06.2023 становить 225275, 25 грн., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, чим порушує ч. 12 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 пояснив, що до 01.05.2023 він не мав жодних доходів та зазначив, що він не знав до 01.05.2023 про розмір аліментів та про наявність заборгованості. При цьому ОСОБА_1 пояснив, що він намагається забезпечувати дочку.

Частиною 1 ст. 183-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Об`єктом даного правопорушення є право неповнолітніх дітей на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток.

Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною (далі Конвенція), Держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини

Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції, ч.ч.7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання.

Таке право кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дитину до її повноліття, який закріплений в Основному Законі (ст.51 Конституції України), а також в Сімейному кодексі (ст.180) та гарантується Державою. В свою чергу, статтею 15 Сімейного кодексу чітко регламентовано, що сімейні обов`язки не можуть бути перекладені на іншу особу.

Крім того, обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами СК України.

Так, відповідно до виконавчого листа від 25.11.2011 виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з 03.03.2011.

Відповідно до довідки розрахунку, виданої державним виконавцем, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 по аліментам станом на 01.08.2023 становила 231646, 75 грн., при цьому з довідки вбачається, що починаючи з березня 2011 року по липень 2023 аліменти не сплачувалися.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №31929821 від 26.06.2023, виконавчим листом від 25.11.2011, розрахунком заборгованості по аліментам.

Проте, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183-1 КУпАП є триваючим.

Так, триваючими є правопорушення, які почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, в подальшому здійснюються безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Отже, Суддя вважає, що правопорушення передбачене статтею 183-1 КУпАП є триваючим та вважає датою його виявлення 26.06.2023 (дата складання протоколу про адміністративне правопорушення), тобто з моменту вчинення правопорушення минуло більше 3 місяців, таким чином особу не може бути піддано адміністративному стягненню, а провадження в справі підлягає закриттю.

За таких обставин, враховуючи підставу для закриття провадження, яка є нереабілітуючою, вважаю за необхідне провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП закрити, у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з пропущенням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 38, 221, 247, 276, 283, 284, 294 КУпАП та відповідно до ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків для накладення адміністративного стягнення - закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяОльга БОНДАРЕНКО