Житомирський апеляційний суд
Справа №285/3732/23 Головуючий у 1-й інст. Літвин О. О.
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: адвоката Борис Л.Д., Мартиненка Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 липня 2023 року, якою провадження за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрито,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 липня 2023 року закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, постановити нову, якою визнати винним водія ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не дав належної і об`єктивної оцінки фактичним обставинам справи та наявним доказам, внаслідок чого ухвалив постанову з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якій вважає висновки суду вірними. Порушень ПДР України, які б могли бути в причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, він не допускав.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у достатньому обсязі і висновок суду про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесені постанови суддею було вжито заходів до всебічності, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Так, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Зазначена норма є бланкетною і при встановленні винуватості особи необхідно встановити пункт ПДР України, який порушено водієм і який, окрім того, перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із останнім.

Характеризуючою ознакою дорожньо-транспортної пригоди є те, що при зіткненні двох або більше транспортних засобів, порушення ПДР України може бути допущено усіма його учасниками, але у причинно-наслідковому зв`язку із пригодою можуть бути порушення одного із водіїв.

Причинно-наслідковий зв`язок між пригодою та порушенням ПДР України встановлюється у кожному конкретному випадку на підставі повного і всебічного дослідження доказів зібраних працівниками поліції та наданих учасниками.

В своїх письмових поясненнях, долучених до протоколу, ОСОБА_3 зазначив, що автомобіль Suzuki Vitara рухався попереду його автомобіля Toyota Camry в попутному напрямку в одній смузі руху. Біля пішохідного переходу та поста він різко загальмував. ОСОБА_3 також загальмував, але здійснив наїзд своїм автомобілем на задню частину автомобіля Suzuki Vitara.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , в письмових поясненнях заперечив свою вину і зазначив, що рухався у своїй смузі руху та відчув удар позаду в його автомобіль. Наїзд здійснив водій автомобіля Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення від 09 червня 2023 року, ОСОБА_2 09.06.2023 о 15:05 год. на автодорозі М06 Київ-Чоп, 236 км, керуючи автомобілем Suzuki Vitara, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, різко загальмував внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався позаду. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.

Отже, зі схеми ДТП та протоколу серії ААД № 424403 вбачається, що автомобіль Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив наїзд на задню частину автомобіля Suzuki Vitara, реєстраційний номер НОМЕР_2 . При цьому, до пригоди автомобілі рухалися в одній смузі руху у попутному напрямку.

Працівниками поліції у провину водія ОСОБА_2 ставиться порушення пунктів 2.3, 12.1 та 13.1 ПДР України.

Згідно п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; в) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів; г) під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів; ґ) не забруднювати проїзну частину та смугу відведення автомобільних доріг; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; е) повідомляти дорожньо-експлуатаційним організаціям або уповноваженим підрозділам Національної поліції про виявлені факти створення перешкод для дорожнього руху; є) не вчиняти дій, внаслідок яких може бути пошкоджено автомобільні дороги та їх складові, а також завдано шкоди користувачам.

Аналіз даної норми законодавства свідчить про те, що пункт 2.3 ПДР України містить самостійні обов`язки водія, кожен із яких є порушенням таких правил, яке повинно бути відображено у протоколі. Протокол серії ААД № 424403 не містить визначення того, який із підпунктів п. 2.3 ПДР України водієм ОСОБА_2 знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із даною ДТП, тому встановити яке саме порушення пункту 2.3. ПДР України суд самостійно не може.

Згідно п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Як визначено у п. 1.10 ПДР України:

безпечна дистанція - це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру;

безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.

Матеріали справи не містять доказів того, що водій автомобіля Suzuki Vitara ОСОБА_2 , який рухався попереду, не дотримався безпечної швидкості руху або безпечної дистанції, що могло стати наслідком зіткнення.

Доводи ОСОБА_1 про те, що до зіткнення призвело раптове гальмування автомобіля Suzuki Vitara, який рухався попереду, судом не приймаються, оскільки саме на водія, що рухається позаду покладається обов`язок обрати безпечні дистанцію та швидкість руху, що б мати змогу зупинити свій автомобіль в межах цієї дистанції, навіть, якщо передній автомобіль раптово загальмував. При цьому, таке гальмування не може перебувати у причинно-наслідковому зв`язку із ДТП, якщо водій автомобіля, що рухається позаду не обрав безпечну дистанцію.

Суд також звертає увагу на те, що, матеріалами справи не доведено того, що водій ОСОБА_4 , який рухався позаду, виконав вимоги п. 12.1, 13.1 ПДР України, обравши безпечну швидкість та безпечну дистанцію, що б мати змогу зупинити автомобіль у межах обраної дистанції у разі виникнення небезпеки (гальмування автомобіля попереду) і що при виконанні вимог вказаних пунктів Правил він не міг технічно запобігти ДТП аварійним гальмуванням. Авто-технічна експертиза не проводилася.

Отже, суд першої інстанції, на підставі досліджених доказів, дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність вини водія ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, тобто причинно-наслідковому зв`язку із його діями (гальмуванням) та дорожньо-транспортною пригодою.

З огляду на викладене, враховуючи недостатність даних, які надають можливість з усією повнотою встановити вину водія автомобіля Suzuki Vitara, суддя місцевого суду повно та всебічно з`ясував обставини, надав їм об`єктивну оцінку та прийшов до правильного висновку про відсутність належних доказів про порушення водієм ОСОБА_2 п.п. 2.3, 12.1, 13.1 ПДР України, які б перебували у причинному зв`язку із ДТП. Для забезпечення безпеки дорожнього руху усі учасники дорожнього руху мають бути уважними, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та постійно контролювати рух.

Посилання апелянта на необхідність допиту співробітників патрульної служби щодо обставин вчинення ДТП та намагання ОСОБА_2 його залишити є безпідставними, оскільки матеріали справи не містять належних доказів порушення правил дорожнього руху останнім. З цього приводу учасники ДТП з відповідною заявою не звертались, протокол щодо вчинення іншого адміністративного правопорушення не складався, тому апеляційний суд позбавлений можливості надати правову оцінку таким діям. Апеляційний суд звертає увагу на те, що за змістом ст.ст. 279,280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається судом у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Отже, у справі щодо ОСОБА_2 суд повинен надати оцінку саме його діям в дослідженій дорожній обстановці на предмет відповідності ПДР України.

Додаткових об`єктивних доводів, які б спростовували висновки, викладені в оскаржуваній постанові, або свідчили б про порушення норм КУпАП при прийнятті рішення суддею, а також відповідних додаткових доказів в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наведено і до апеляційного суду не надано. Досліджені судом докази є достатніми для висновку про невинуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про невинуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, підстав для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 липня 2023 року без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь