ПОСТАНОВА

Справа № 137/1098/23

14 вересня 2023 р. 3/137/528/23 смт. Літин

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Верещинська Я.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм-експедитором у ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ДПР18 №337017 та матеріалів справи, 01.09.2023 о 17год 38хв в Вінницькій області, Вінницькому районі, с. Лукашівка, АД М-30 368км, водій ОСОБА_1 керував т/з Renault Koleos д.н.з. НОМЕР_2 , будучи тимчасово обмеженим у керуванні т/з постановою від 22.08.2019 ВП №25432688 Дарницького РВ ДВС міста Києва.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину за ч.3 ст.126 КУпАП не визнав, мотивуючи тим, що 17.04.2019 державним виконавцем Дарницького РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві було складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період жовтень 2010 року - березень 2019 року, за даними якого станом на 01.04.2019 заборгованість по аліментах становить 114998,24грн. На підставі вказаного розрахунку 10.06.2019 винесено постанову про накладення на нього штрафу у розмірі 59409,02грн, 22.08.2019 винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Вищевказані розрахунок заборгованості та постанову про накладення штрафу скасовано ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області у цивільній справі №348/2017/19 від 28.08.2020. Отже, в судовому порядку скасовано розрахунки заборгованості, покладений в обгрунтування постанови від 22.08.2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом. Скасування розрахунку заборгованості свідчить про припинення строку тимчасового обмеження у праві керування, оскільки таке обмеження пов`язане з існуванням та/або відсутністю заборгованості, а не з винесенням відповідної постанови державним виконавцем про скасування застосованого ним обмеження до боржника в рамках виконавчого провадження. Зазначив, що станом на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, та станом на 14.09.2023, у нього немає заборгованості зі сплати аліментів. Про те, що постанова старшого державного виконавця від 22.08.2019 про встановлення щодо нього тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом досі лишилась не скасованою він дізнався лише тоді, коли його 01.09.2023 зупинили поліцейські, в зв`язку з чим, він звернувся до начальника Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) з відповідною заявою (скаргою). Зазначає, що в період після винесення судового рішення від 28.08.2020 він неодноразово звертався до державного виконавця з проханням винести постанову, яка могла б підтвердити, що він заборгованість сплатив та має право керувати транспортним засобом, на що усно отримав відповідь від державного виконавця, що може користуватися транспортним засобом, оскільки заборона знята. Лише постановою державного виконавця від 13.09.2023 тимчасове обмеження його у праві керування транспортними засобами було скасовано. Також пояснив, що починаючи з 27.02.2022 він перебував на військовій службі в Збройних Силах України, а 19.11.2022 був звільнений з військової служби через сімейні обставини - перебування на його утриманні п`ятьох дітей віком до 18 років. Позбавлення його права керування транспортним засобом призведе до позбавлення права на існування та може спричинити виникнення боргу по аліментах, оскільки він на сьогоднішній день працює водієм-експедитором та отримує заробітну плату з якої сплачує аліменти. Влаштуватися на іншу роботу не зможе, оскільки не має іншого фаху. Також, свої пояснення виклав у письмових поясненнях з додатками, які приєднано до матеріалів справи.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол та додані до нього матеріали, суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 7 КпАП України визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа), розглядаючи та вирішуючи справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч.3 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Як вбачається з наданих ОСОБА_1 доказів, він не мав прямого умислу порушити встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, оскільки такий захід державного виконавця застосований тимчасово на підставі розрахунку заборгованості, який був скасований судом, та мав діяти до погашення заборгованості по аліментах, яку було погашено, та ОСОБА_1 не було відомо про продовження дії такого, а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.62, 129 Конституції України, ст.126, 247, 251, 277, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУпАП закрити за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Верещинська Я. С.