Справа № 138/2178/23
Провадження № 33/801/851/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ясінський Ю. А.
Доповідач: Якименко М. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Якименко М.М., з участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Степаненка О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17 серпня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17 серпня 2023 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100,00 гривень та стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 гривень на користь держави. Вилучено у ОСОБА_1 паспорт громадянина Грузії для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 06.09.2017, повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_1 для вирішення питання згідно вимог п. 16 Правил перетинання Державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Просить повернути йому паспорт громадянина Грузії для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 06.09.2017 на його ім`я.

Вважає, що суд допустив порушення норм матеріального права, неповно з`ясував усі обставини справи, не дав належної оцінки доказам. Зазначає, що ані уповноважена особа, яка складала протокол, ані суд під час розгляду справи не встановили суб`єкт даного правопорушення, тобто не з`ясували громадянином якої країни був ОСОБА_1 під час перетину кордону України.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції адвокат Степаненко О.М. апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на викладені у ній доводи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення адвоката Степаненка О.М., суддя вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду в частині вирішення питання про вилучений у ОСОБА_1 паспорт громадянина Грузії скасувати, з огляду на таке.

Відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 204-1 КУпАП настає у випадку перетинання або спроби перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Диспозиція статті 204-1 КУпАП має бланкетний характер, у зв`язку з чим встановлення складу адміністративного правопорушення регулюється спеціальним нормативним актом, що регулює порядок перетинання державного кордону України, яким є Закон України «Про державний кордон України».

Так, ч.1,2ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Крім того, ч.3 ст. 9 вказаного Закону визначено що, пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ № 252258 від 28.07.2023, який є одним із доказів у справі, 28.07.2023 о 07. год. 00 хв. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський» на напрямку «Виїзд з України» виявлений громадянин ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України до Республіки Молдова без відповідних документів, а саме: на паспортний контроль надав паспорт громадянина Грузії для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 06.09.2017, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» та ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та п. 1, 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 № 57, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Ознайомившись із змістом протоколу, Вінницький апеляційний суд звертає увагу, що в протоколі в графі « документ, що посвідчує особу» уповноваженою на складання протоколу було зазначено, що таким документом є паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_1 .

Отже посилання в апеляційній скарзі, що в протоколі відсутні відомості щодо громадянства правопорушника , є безпідставними, а тому до уваги не приймаються.

Факт того , що ОСОБА_1 є громадянином України останнім не заперечується.

Висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП є правильними і узгоджуються з дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення; рапортами працівників прикордонної служби, письмовими поясненнями працівників прикордонної служби, ОСОБА_1 ; копією паспорта громадянина Грузії, виданого на ім`я ОСОБА_1 ; витягом з реєстру ДМС України; протоколом вилучення документів від 28.07.2023; витягом з бази даних (Ризик); рішенням про відмову в перетинанні державного кордону України від 28.07.2023.

Докази в сукупності узгоджуються між собою, жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, в сукупності підтверджують вину скаржника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Згідно ст. ст.2,3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи. Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Відповідно дост.12Закону України «Про державний кордон» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України.

Згідно із п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Оскільки ОСОБА_1 під час перетину державного кордону України на пункті пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський» на напрямку «Виїзд з України» всупереч вимогам статей2,3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», та п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України пред`явив для паспортного контролю паспорт громадянина Грузії, а не паспорт громадянина України для виїзду за кордон (який є відповідним для громадян України документом), то суд першої інстанції обґрунтовано визнав його винним у тому, що він вчинив спробу перетину державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів.

З урахуванням наведеного, з огляду на вимоги вказаного вище законодавства перетин державного кордону громадянином України за паспортом іноземної держави не допускається і кваліфікується як незаконне перетинання державного кордону без відповідних документів.

Статтею 9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що порушенням державного кордону України є перетинання його з порушенням встановленого порядку.

Прикордонним органом не може бути визнано особу іноземцем, якщо вона є громадянином України, що підтверджується відповідними документами. А в`їзд на територію України чи виїзд з території України громадянином України за пред`явленням паспорту, виданого на ім`я громадянина іноземної держави, суперечить вимогам ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», у зв`язку з чим апеляційний суд відкидає доводи скаржника про те, що відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 здійснив спробу незаконного перетину кордону, оскільки при перетині кордону пред`явив дійсний паспорт громадянина Грузії, який містить усі необхідні реквізити та виданий уповноваженим органом іноземної держави, посвідчує особу пред`явника та дає право на в`їзд або виїзд з держави.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 перетинав кордон з дійсним паспортом громадянина Грузії не спростовують вірності висновків суду першої інстанції, оскільки положеннями п. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство» передбачено, що громадяни України, які набули громадянство іншої держави, у правових відносинах з Україною залишаються лише громадянами України.

Крім того, ОСОБА_1 не надав суду доказів втрати ним громадянства України.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, в даному випадку винуватість ОСОБА_1 доводиться зібраними матеріалами.

Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і надав їм належну правову оцінку, а відтак дійшов вірного висновку про доведеність ОСОБА_1 вини у порушенні вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» та ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та п. 1, 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 № 57, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Відтак, доводи скаржника в апеляційній скарзі на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівником прикордонної служби не розкрита об`єктивна сторона, не спростовує висновку про наявність в діях адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП. Як вже зазначалось, протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення яке полягає у вчиненні спроби перетину Державного кордону України в пункті пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський» на напрямку «Виїзд з України» без відповідних документів, що відповідає об`єктивній стороні адміністративного правопорушення викладеного у ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції вирішуючи спір самостійно незаконно зробив висновок, що ОСОБА_1 є громадянин України, оскільки протокол цього факту не містять, суддя не приймає до уваги з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи до протоколу надано копію особової картки (а.с. 8) та витяг з бази даних «Ризик» (а.с.10) відповідно до яких встановлено, що ОСОБА_1 являється громадянином України. Згідно системи наявний паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 виданий 05.09.2017 та дійсний до 05.09.2027, орган видачі - Придніпровський відділ у м. Черкаси УДМС України в Черкаській області, який відповідно до ч.1 cт. 2 Закону України «Про громадянство України» у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України.

Вказані доводи скаржника розцінюється як намагання правопорушника уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та такими, що не впливають на правильність ухваленого судом рішення та склад адміністративного правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної постанови суду першої інстанції та не спростовують висновки суду першої інстанції.

Суддя апеляційної інстанції також вважає безпідставними доводи скаржника про те, що суд розглядаючи справу не вжив належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи та підійшов до розгляду справи в спрощеному порядку.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, в даному випадку винуватість правопорушника доводиться зібраними матеріалами.

Як вбачається із матеріалів прави, суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і надав їм належну правову оцінку. Відтак дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, що з урахуванням характеру вчиненого правопорушення є правильним та достатнім і відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Щодо вирішення питання вилученого у ОСОБА_1 паспорту громадянина Грузії для виїзду за кордон, суддя Вінницького апеляційного суду виходить з наступного.

Згідно п.16 Правил перетинання Державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 підроблені, недійсні паспортні документи або такі, що належать іншим особам, або використовуються для вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення тимчасово затримуються або вилучаються уповноваженою службовою особою підрозділу охорони державного кордону. Після прийняття рішення уповноваженою службовою особою підрозділу охорони державного кордону про відмову громадянину у перетинанні державного кордону тимчасово затримані чи вилучені паспортні документи надсилаються відповідному правоохоронному органу або органу, який їх видав.

Відповідно до ч.1 ст.265 КУпАП, вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей реалізують.

Положення п.1 ст.2 ЗУ «Про громадянство України», у тій частині, що громадяни України, які набули громадянство іншої держави у правовідносинах з Україною, залишаються лише громадянами України, автоматично не призводить до недійсності документів, виданих в установленому законом порядку іншою державою.

Відтак, вимога апеляційної скарги щодо повернення скаржнику паспорта громадянина Грузії підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17 серпня 2023 року в частині вирішення питання про вилучення у ОСОБА_1 паспорт громадянина Грузії для виїзду за кордон необхідно скасувати та ухвали в цій частину нову вилучений у ОСОБА_1 паспорт громадянина Грузії для виїзду за кордон повернути ОСОБА_1 . В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17 серпня 2023 року в частині вирішення питання щодо повернення до ІНФОРМАЦІЯ_1 вилученого у ОСОБА_1 паспорт громадянина Грузії для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 06.09.2017 - скасувати, ухвалити в цій частині нову.

Вилучений у ОСОБА_1 паспорт громадянина Грузії для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 06.09.2017, який знаходиться при матеріалах справи про адміністративне правопорушення повернути ОСОБА_1 .

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Якименко