ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/171/23 Справа № 207/3306/22 Суддя у 1-й інстанції - Бистрова Л.О. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за участю:

захисника - Редько С.М.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

апеляційну скаргу захисника - адвоката Редько С.М. на постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 грудня 2022 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850, 00 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп. (чотириста дев`яноста гривень двадцять копійок).

Мотивуючи прийняте рішення, суд, проаналізувавши зібрані матеріали, співставивши їх зі схемою місця ДТП, поясненнями потерпілого та ОСОБА_1 , прийшов до висновку, що порушення водієм ОСОБА_1 п. 16.11 Правил дорожнього руху України знаходиться в причино - наслідковому зв`язку з дорожньо - транспортною пригодою. Також судом зазначено, що водій ОСОБА_1 , враховуючи наявність повного огляду проїжджої частини, мав можливість вчасно виявити небезпеку та врахувати дорожню обстановку.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення судом враховано характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що останній 31 жовтня 2022 року о 19 годині 20 хвилин в м. Кам`янське на перехресті вул. Запорізької та вул. Миру, керуючи автомобілем марки «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , не надав переваги у русі автомобілю «ВАЗ 21114», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі вул. Запорізька, внаслідок чого сталося ДТП, в результаті якого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.11 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 грудня 2022 року скасувати та винести нову постанову, якою провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту судового розгляду. Зазначає, що у вказаній дорожній обстановці водій ОСОБА_1 добросовісно вважав, що він рухався по рівнозначній дорозі, оскільки знак Дати дорогу був закритий гілками дерев. За наведених обставин ОСОБА_1 діяв відповідно до п. 16.12 ПДР, згідно із яким: На перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух, через що ОСОБА_1 вважав, що має пріоритетне право проїзду перехрестя, та не надав перевагу транспортному засобу, який рухався ліворуч.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та захисника, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні з викладених в ній підстав; вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти законне та вмотивоване рішення.

Аналізуючи висновки суду першої інстанції про доведеність вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає їх передчасними.

Так, з фактичних обставин події вбачається, що дорожньо-транспортна пригода мала місце на нерегульованому перехресті, а отже вирішальне значення для оцінки дій водіїв мають значення відповідні Правила дорожнього руху, які регулюють проїзд нерегульованих перехресть, та сама дорожня обстановка.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 16.11 ПДР України, згідно із яким на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що за правилами ст. ст. 9 - 11 КУпАП суб`єективна сторона адміністративного правопорушення характеризується виною у формі умислу або необережності.

При цьому адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відсутні розумні підстави вважати, що зіткнення автомобілів відбулося внаслідок умисних дій водія ОСОБА_1 .

Обговорюючи питання про наявність в діях останнього ознак вини у формі необережності, суд апеляційної інстанції приймає до уваги пояснення цього водія, згідно із якими він, рухаючись у м. Кам`янське по вул. Миру у бік проспекту Свободи, на перехресті з вул. Запорізькою не надав перевагу в русі автомобілю ВАЗ 2114, оскільки дорожній знак Дати дорогу був закритий гілками дерев та його не було видно, а також були відсутні знаки, що вказують на нерівнозначність доріг, через, що він вважав, що дороги є рівнозначними, а отже він має пріоритет у русі як водій транспортного засобу, що наближається до перехрестя праворуч відносно іншого автомобіля.

Відповідно до Національного стандарту України ДСТУ 4100 від 2021 Безпеки дорожнього руху, загальних технічних умов і Правил застосування, а саме п. 14.1.1, дорожні знаки потрібно розташовувати так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатування і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо). Під час розташування дорожніх знаків повинна бути забезпечена спрямованість інформації, яку вони передають, тільки до тих учасників руху, для яких її призначено. Дорожні знаки повинні бути видимі за відстані не менше ніж 100 м за напрямком руху. На ділянках доріг, де дорожню розмітку важко побачити в певні сезони року (сніг, винос бруду на проїзну частину тощо) або не можна негайно відновити, повинні бути установлені відповідні за змістом дорожні знаки.

Згідно акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі та фототаблиці до неї (а.с. 23-25) на перехресті по вул. Миру Запорізька дорожній знак Уступи дорогу закритий гіллям дерев та його не видно, що підтверджує показання водія ОСОБА_1 про те, що останній з огляду на дорожню обстановку та не маючи можливості побачити знак Дати дорогу, керувався вимогами п. 16.12 ПДР України і добросовісно вважав, що має пріоритетне право проїзду перехрестя. Схемою місця ДТП та фототаблицею до неї, а також іншими дослідженими доказами, ці пояснення не спростовуються, а отже наявність у діях ОСОБА_1 ознак вини у формі необережності, передбачених ст. 11 КУпАП, не знаходить підтвердження.

Аналізуючи вищенаведені обставини та наявні у матеріалах справи докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що матеріалами справи винуватість водія ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом, а посилання суду першої інстанції на наявність в цього водія можливості вчасно виявити небезпеку грунтується на нічим не підтвердженому висновку про те, що останній завідомо для себе наближався до нерегульованого перехрестя по другорядній дорозі, а отже повинен був виконати вимоги п. 16.11 ПДР.

Висновки суду у цій частині також суперечать п. 1.4. ПДР, згідно із яким кожний учасник руху має право розраховувати на виконання цих Правил і іншими учасниками руху, а отже ОСОБА_1 , добросовісно вважаючи свій транспортний засіб таким, що має перевагу у русі при проїзді перехрестя, був вправі розраховувати на надання йому дороги іншим транспортним засобом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок чого справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Редько С.М. - задовольнити.

Постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця