Справа № 206/2587/23
Провадження № 3/206/1344/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2023 суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська Маштак К.С. в залі суду в м. Дніпро, розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

14.05.2023 о 01 год. 32 хв. в м. Дніпро, Самарський район, вул. Іларіонівська, буд. 29, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 210990, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою газоаналізатору Drager 0274. Результат огляду 2,29‰ (проміле). Відеофіксація відбувалась за допомогою бодікамер №№ 470476, 470155. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання 27.07.2023 ОСОБА_1 не з`явився. Будучи повідомленим про день, час та місце судового засідання. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не направляв. На підставі ст. 268 КУпАП, суд вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1 .

Крім того, оголошення про розгляд справ містяться на офіційному веб-сайті судової влади, що дає особі можливість дізнатися про стан судового провадження.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 ПДР України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Дії водія ОСОБА_1 співробітниками УПП в Дніпропетровській області про порушення ним п. 2.9(а) ПДР України кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як згідно з п. 2.9(а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винність ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими доказами, а саме.

З протоколу серії ААД № 263387 від 14 травня 2023 року, встановлено, що 14.05.2023 о 01 год. 32 хв. в м. Дніпро, Самарський район, вул. Іларіонівська, буд. 29, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 210990, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою газоаналізатору Drager 0274. Результат огляду 2,29% (проміле). Від пояснень ОСОБА_1 відмовився.

Як вбачається з даних, що містяться в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, огляд був проведений за допомогою «Drager Alcotest 7510 прилад ARMF-0274», у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 таких ознак сп`яніння, як різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Встановлений результат тесту 2,29 ‰. ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом в акті згоду з результатами дослідження. Доповнень та зауважень до акту не надходило. До цього акту долучений результат тесту.

Як вбачається з талону тестування на алкоголь, ОСОБА_1 проходив тест приладом «Drager», за результатами проведення якого встановлено наявність у нього 2,29 ‰ алкоголю. ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом в акті згоду з результатами дослідження.

Судом було переглянуто відеозапис бодікамер працівників поліції. Як встановлено з даних, що містяться на відеозапису, працівники поліції зупиняють службовий автомобіль, вибігають із салону автомобіля та направляються до автомобіля, який зупинився біля проїжджої частини. Працівник поліції підходить до особи, яка стоїть біля автомобіля та просить пояснити, чому не зупинили автомобіль на вимогу працівників поліції, на що особа пояснила, що він не водій. Після цього працівник поліції підійшла до дверей автомобіля зі сторони водія та за кермом знаходився чоловік, на запитання працівника поліції, чому особи порушують комендантську годину та що сталося у осіб з автомобілем, останній нічого не відповів. В цей час, працівник поліції запитує водія чи вживав останній алкоголь та пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці, на що ОСОБА_1 нічого не відповів, а лише погодився пройти огляд на стан сп`яніння. Було проведено огляд, результат проведеного дослідження - 2,29 ‰. ОСОБА_1 не заперечував отриманий результат дослідження та не наполягав на проходженні огляду в лікарні. ОСОБА_1 підписує протокол, акт огляду та направлення, при цьому не висловлює заперечень щодо висновків, а від надання письмових пояснень останній відмовився.

В диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено перелік діянь, що містять склад цього адміністративного правопорушення, зокрема, керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, тобто суб`єктом правопорушення визнається особа, яка керує транспортним засобом, незалежно від того, чи має вона на це право, а керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

20.06.2023 до канцелярії Самарського районного суду м.Дніпропетровська від особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 надійшли письмові заперечення на безпідставно складений адмін. матеріал про закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування якого зазначено з наведених у протоколі обставин ОСОБА_1 не керував автомобілем на момент, коли підійшли інспектори поліції і оформили протокол. Отже, якщо уявити, що останній був нетверезий, то коли саме вживав: до або після парковки авто - встановити не можливо. Поліцією в даному випадку використаний тестер не для ринку України, а для держави - агресора рф, що не є припустимим. Порушений порядок огляду, передбачений ст. 266 КУпАП щодо черговості огляду, а саме огляду в медичної установі за відсутності хоч якоїсь згоди з порушенням, показаннями алкотестера. Також зазначив, що підстав для його огляду не було взагалі. Поліцейськими не було точно названо ОСОБА_1 ознак сп?яніння. Останній поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, це явно можна бачити з відеофіксації поліції. При процедурі проходження огляду на стан сп?яніння та при складанні протоколу, не було належно роз?яснено і забезпечено реальне право на допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його права на правовий захист.

Щодо тверджень особи ОСОБА_1 про те, що останній не керував транспортним засобом, то вони не знайшли підтвердження під час розгляду справи, оскільки така позиція спростовується даними, що містяться на відеозаписі з бодікамер працівників поліції, насамперед тим, що працівники поліції переслідували автомобіль, у той час як працівники поліції підійшли до автомобіля, то за кермом знаходився ОСОБА_1 . Після цього, ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд, підписав акт огляду, погодився з результатом огляду, не заявляв, що він не керував автомобілем, при ознайомленні з проколом не скористався своїм правом та не зазначав, що не погоджується з результатом тесту та про те, що він не керував автомобілем.

Також суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що поліцією використаний тестер не для ринку України, а для держави агресора рф, що не є припустимим, оскільки, як вбачається з заперечення на безпідставно складений адмін. матеріал зазначено, що ОСОБА_1 було направлено відповідний запит до ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» щодо легальності використання тестеру Drager Alcotest 7510 номер ARMF 0274 та зазначено, що відповідь буде надано протягом 1-2 тижнів, але станом на винесення постанови ніякої офіційної інформації про заборону використання приладу Drager надано суду не було.

Щодо позиції ОСОБА_1 про те, що було порушено порядок огляду, передбачений ст. 266 КУпАП, то така позиція спростовується даними, що містяться на відеозапису з бодікамер працівників поліції, а саме ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд, підписав акт огляду, погодився з результатом огляду та на думку суду жодних порушень порядку огляду не відбулося.

Також, не заслуговують на увагу твердження про неправильне формулювання суті правопорушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а саме про те, що у змісті протоколу не зазначені ознаки сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 . Так, протокол відносно ОСОБА_1 складено за порушення останнім вимог п.2.9а ПДР та у ньому зазначено, що особа перебувала у стані алкогольного сп`яніння, оскільки цей факт було встановлено відповідним оглядом, який водій не заперечував. У протоколі зазначаються ознаки алкогольного сп`яніння у тому разі, коли вони були працівниками поліції виявлені у водія, але не підтверджені у передбачений спосіб, а саме при складані протоколу за порушення п. 2.5 ПДР України.

Щодо тверджень ОСОБА_1 про те, що при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння та при складанні протоколу, не було належно роз`яснено і забезпечено реальне право на допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням права на правовий захист, то, як вбачається з відеозапису з бодікамери, ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд, підписав акт огляду, погодився з результатом огляду, останній не заявляв жодних клопотань, що йому необхідний адвокат тощо.

Надані ОСОБА_1 докази не спростовують наявність в його діях фактично встановленого адміністративного правопорушення, відтак відсутні підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про закриття цього провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Таким чином суд розцінює заперечення ОСОБА_1 як намагання уникнути справедливої відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, рапортом, актом огляду, відеозаписом з бодікамер та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Враховуючи, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне покарання, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, згідно ст. 40-1 КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку його накладено у розмірі визначеному ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33-35, 130, 221, 245, 276-280, 283-287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Суддя К.С. Маштак