ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2023 Справа №607/12257/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Лисак В.Б. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, працюючу асистентом у Тернопільському державному медичному Університеті, одружену, на утриманні троє неповнолітніх дітей, жительку АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено у с удовому засіданні, громадянка ОСОБА_1 29 червня 2023 року о 22.12 год. в м. Тернополі по вул. 15 квітня, керувала транспортним засобом марки «Mazda CX-5», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест 6820» на табло якого висвітлило результат 0,36 проміле. Таким чином ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, зазначивши про те, що 29 червня 2023 року близько 15.00 -16.00 год. перебувала з подругою у закладі «Шинок», що знаходиться біля Тернопільського озера, де випила пиво, після чого додому її забрав чоловік. В подальшому увечері близько 21.00 год. їй зателефонували із лікарні, де знаходилась її прийомна матір у реанімаційному відділенні, і вона була змушена сісти за кермо транспортного засобу, при цьому зазначила що з моменту вживання нею пива пройшло майже сім годин. Повертаючи із лікарні до місця свого проживання в с. Смиківці, Тернопільського району, на вул. 15 квітня в м. Тернополі її зупинили працівники поліції, оскільки вона керувала автомобілем із неувімкненими фарами в режимі ближнього світла, яким вона пояснила, що їде з лікарні і перебуваючи в стресовому стані могла їх не ввімкнути. В ході спілкування поліцейські запитали, чи вживала вона спиртні напої, на що вона повідомила, що вживала за обідом, однак з цього часу пройшло майже сім годин. Після цього поліцейські запропонували їй пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager- 6820 на місці зупинки, на що вона погодилася, результат якого був позитивний - 0,36 проміле, з яким вона не згідна. На підставі чого працівники поліції склали відносно неї відповідний протокол.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Лисак В.Б. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що з досліджених в судових засіданнях доказів, як письмових, так і зафіксованих в режимі відеозйомки за допомогою нагрудних камер поліцейських, показань самої ОСОБА_1 , інших матеріалів справи вбачається відсутність в діях його підзахисної складу інкримінованого їй правопорушення. Зауважив, що поліцейськими порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки на місці зупинки транспортного засобу, останніми в протоколі не було зазначено ознаки сп`яніння, які вони ніби виявили у ОСОБА_1 . Крім цього у своїх запереченнях посилається на Віденську Конвенцію про дорожній рух від 08.11.1968, стверджуючи про те, що вміст алкоголю виявлений у ОСОБА_1 не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права, а відтак винуватість водія у порушенні п. 2.9 а Правил дорожнього руху є недоведеною поза розумним сумнівом. Також вказав що працівниками поліції використовується прилад «Алкотест Драгер» із неоригінальними мундштуками, а так званими замінниками, що на його думку є порушенням ч.2 ст.8 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Крім цього під час вирішення даної справи захисник просить суд звернути увагу на те, що ОСОБА_1 позитивно характеризується по місцю свого проживання, раніше до будь-якої відповідальності не притягувалася та на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, які відвідують різні гуртки, а відтак позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, значно ускладнить їх звичайний спосіб життя.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників удового засідання, оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП знайшла своє підтвердження, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Таким чином, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Окрім цього, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №502226 від 29.06.2023 р., ОСОБА_1 інкриміновано порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, за що передбачено відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пунктів 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Крім цього згідно п.п. 6, 7 Розділу I вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Також у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, в судовому засіданні встановлено, що підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 стало порушення останньою вимог п. 2.9 «б» ПДР України, зокрема 29 червня 2023 року о 22.12 год. в м. Тернополі на вул. 15 квітня в м. Тернополі ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом марки «Mazda CX-5», державний номерний знак НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби. За вчинення вказаного правопорушення відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №7252774 від 29.06.2023 р. за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В подальшому при виявленні у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву, працівники поліції запропонували їй пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 погодилася та пройшла такий огляд за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820» прилад № ARHJ-0295, який показав результат 0,36 ‰ (проміле). З вказаним результатом ОСОБА_1 була згідна, та відмовилася пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, у зв`язку з чим надалі відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, незважаючи на невизнання своєї вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення повністю доведена матеріалами справи дослідженими у судовому засіданні, а саме даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №502226 від 29.06.2023 року; аудіовізуальному диску, на якому міститься розгляд справи суб`єктом владних повноважень в справі про адміністративне правопорушення та проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп`яніння; тестуванні на алкоголь за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест 6820» №1470 від 29.06.2023 року прилад №ARHJ 0295, принтер № ARHH - 0639; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; свідоцтві про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №П 51 QM 1664 083 22 чинне до 01.12.2023 року; копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7252774 від 29.06.2023 року;рапорті інспектора взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП від 29.06.2023 року; довідці з ІПНПП від 03.07.2023 року.

Крім того вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена долученим до матеріалів справи аудіовізуальним диском із відеозаписом розгляду справи про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що транспортний засіб марки «Mazda CX-5», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 була зупинена працівниками поліції у зв`язку із порушенням нею вимог ПДР України. Надалі у зв`язку ізвиявленням у останньої ознак алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя та тремтіння пальців рук, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що вона погодилася. В подальшому ОСОБА_1 пройшла такий огляд за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820», за результатами якого було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (0,36 ‰ проміле). З вказаним результатом ОСОБА_1 погодилася, що чітко вбачається на оглянутому відео, а тому її заперечення в судовому засіданні щодо не згоди з результатами огляду на місці запикни транспортного засобу, суд не бере до уваги.

Також на відео чітко проглядається та в судовому засідання ОСОБА_1 особисто підтвердила те, що задовго до керування нею автомобілем вона вживала алкогольні напої.

За наведеного, суд не має жодних сумнівів, щодо обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки такі дійсно мали місце, що підтверджується доказами, що долучені суб`єктом владних повноважень до матеріалів адміністративної справи. При цьому наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи.

Окрім того суд не бере до уваги заперечень сторони захисту, щодо порушення працівниками поліції вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме не зазначення в протоколі ознак сп`яніння. При цьому слід зазначити, що відповідно до вимог п. 6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 р. та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З наведеного вбачається про необхідність вказувати у протоколі про адміністративне правопорушення виявлені у водія транспортного засобу ознаки сп`яніння у разі його відмови від проведення огляду на стан сп`яніння. В даному випадку протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений за результатами проведеного огляду та встановлення стану алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим у ньому зазначено результати проведеного огляду. В той же час ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для проведення відповідного огляду ОСОБА_1 , зафіксовані у Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя.

Таким чином з матеріалів справи, зокрема із оглянутого відеозапису вбачається, що працівниками поліції було дотримано визначеного законодавством порядку проходження огляду на визначення стану сп`яніння та вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки не дотримано процедури оформлення його результатів. Відтак суть правопорушення, зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення ААД №502226 від 29.06.2023, грунтується на фактичних обставинах справи та зібраних доказах.

Крім того, що стосується тверджень захисника про використання працівниками поліції приладу «Алкотест Драгер» із неоригінальними мундштуками, а так званими замінниками, то суд звертає увагу на те, що даний факт спростований відповіддю наданою Управлінням патрульної поліції на адвокатський запит, а саме копією накладеної №22дпп 723 від 24.05.2022 року внутрішнього переміщення та декларацією №2/237333900 про відповідність ОСОБА_3 до ОСОБА_4 вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 753 від 02.10.2013 року, які долучені до матеріалів адміністративної справи суб`єктом владних повноважень.

Також суд не бере до уваги твердження захисника щодо не перевищення гранично допустиму норму вмісту алкоголю виявленого у ОСОБА_1 , у зв`язку з чим останній просить застосувати положення Віденської Конвенції про дорожній рух, де у ст. 8 міститься норма про те, що у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках - в повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

При цьому слід зазначити, що Віденська конвенція рекомендує кожній країні - учасниці договору вказувати гранично допустимий рівень порогового алкоголю в своєму законодавстві.

Так, відповідно до законодавства України, зокрема пукту 7 розділу 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, граничний рівень алкоголю в крові становить 0,2 проміле.

Таким чином, на думку суду, захисник посилаючись на міжнародний договір, вибирав напрямок і тактику побудови захисту, задля доведення невинуватості своєї підзахисної у вчиненні адміністративного правопорушення та відповідно уникнення притянення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Крім того при розгляді справи захисник просить взяти суд до уваги позитивну характеристику на його підзахисну, а також наявності у неї на утриманні трьох неповнолітніх дітей, які відвідують різноматні гуртки, а тому у разі позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, на думку захисника, вона не зможе належно виконувати свої материнські обов`язки, безпосередньо пов`язані з керуванням транспортними засобами.

При цьому слід зазначити, у рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, будь яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, що являється джерелом підвищеної небезпеки і це потенційно могло завдати серйозної шкоди, а тому вона, як водій добровільно погодилася взяти на себе додаткові зобов`язання та обмеження щодо своїх прав, в тому числі не керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, однак як засвідчують матеріали справи вона ці вимоги свідомо ігнорувала, а залишення працівниками поліції таких дій без реагування могло завдати серйозної шкоди.

Оглянувши матеріали справи, якими підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, вважаю, що в діях останньої наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, і тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винної, її майновий стан, і приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме таке стягнення буде відповідати рівню суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, а також буде необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети виховання правопорушника в дусі додержання законів, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень в майбутньому.

Керуючись ст. ст. 130, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000, 00 (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо