ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю захисника Сологуба Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2023 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП),-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді місцевого суду визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

У постанові суду зазначено, що 09 серпня 2023 року о 22 годині 56 хвилин в м. Дніпро, Донецьке шосе, 123, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом KIA SORENTO, д.н.з. НОМЕР_1 не вжив заходів для зниження швидкості в результаті чого скоїв наїзд на перешкоду, дерево. В ДТП транспортний засіб отримав пошкодження, чим порушено вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вказує на незаконність, необгрунтованість рішення, неповноту з`ясування обставин та просить скасувати постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2023 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтування зазначає, що підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності не було, оскільки судом не було звернено уваги на те, що будь-які наслідки у вигляді майнової шкоди, як обов`язкової ознаки складу правопорушення, у даному випадку відсутні та іншої шкоди суспільним відносинам у сфері власності не заподіяно.

Крім того, судом не було враховано, що пояснення свідка ОСОБА_2 не конкретизують особу правопорушника та в протоколі про адміністративне правопорушення відсутній її підпис, у зв`язку з чим, на переконання апелянта, вказані пояснення не є належним доказом у справі.

Окрім того, ОСОБА_1 вважає, що наявні в матеріалах справи його пояснення також не можуть бути належним доказом, оскільки містять невідповідні відомості про дату їх складання, так як сам текст пояснень датований не 09.08.2023 року, а 10.08.2023 року.

Разом з тим, стверджує, що судом першої інстанції було викривлено пояснення його представника надані в судовому засіданні. Аргументує тим, що його захисником в суді було зазначено, що відповідно до пояснень ОСОБА_1 він не керував транспортним засобом, а лише прийшов до нього через те, що його дружина ОСОБА_3 керуючи автомобілем KIA SORENTO, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснила наїзд на бордюр, чим пошкодила праве переднє колесо. Перебуваючи у стресовому стані після зіткнення, дружина подзвонила чоловіку, після чого він підійшов до місця події. В свою чергу, працівники поліції, які згодом приїхали на місце події, не пересвідчилися, що водієм автомобілю була ОСОБА_3 та склали протокол на ОСОБА_1 , вважаючи його правопорушником. При цьому, адвокат пояснював, що саме на думку працівників поліції, які прибули на місце події, а не на думку адвоката чи ОСОБА_1 , останній перебував у стані сп`яніння.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Сологуб Д.О. підтримав доводи поданої апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового розгляду, але захисник не заперечував проти можливості розгляду справи без участі його підзахисного, а тому неявка ОСОБА_1 , відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КупАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими/ в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №514838 від 10.08.2023 року, згідно якого 09.08.2023 року о 22 год. 56 хв. у м. Дніпро, Донецьке шосе, 123, ОСОБА_1 керував траспортним засобом KIA SORENTO, д.н.з. НОМЕР_1 , не вжив заходів для зменшення швидкості в результаті чого скоїв наїзд на перешкоду дерево. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічне пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.12.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП. У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено На окремому аркуші. Крім того зафіксовано, що документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався, від підпису протоколу та отримання його копії ОСОБА_1 відмовився (а.с.1);

- схему місця ДТП від 09.08.2023 року, в якій зазначено місце зіткнення та напрямок руху транспортного засобу KIA SORENTO, д.н.з. НОМЕР_1 , а також, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вказаний автомобіль отримав деформацію правого переднього крила, відірвання правого переднього колеса, розбиття правої ЛФП, розбиття переднього бамперу та сітки радіатора. Також в схемі зазначено, що освітлення місця ДТП - штучне, стан покриття проїзної частини сухе, наявність горизонтальної розмітки проїжджої частини є, в графі порушення пункту ПДР зазначено п.12.3 (а.с.5);

- письмові пояснення самого ОСОБА_1 від 09.08.2023 року, які підписані ним 10.08.2023 року, згідно яких 09.08.2023 року о 23:50 годині його жінка ОСОБА_3 керувала т/з KIA SORENTO, д.н.з. НОМЕР_1 в районі Донецького шосе, 123 та здійснила зіткнення з деревом, після чого він сів в авто, поїхав та перемістив його до узбіччя (а.с.3);

-письмові пояснення ОСОБА_2 від 09.08.2023 року, згідно яких 09.08.2023 року о 22:51 годині вона знаходилася біля буд.123 Донецьке шосе в арці та почула і побачила, як автомобіль білого кольору, як з`ясувалось пізніше марки КІА н/з НОМЕР_1 , зробив поворот зі сторони Донецького шосе з напрямку Каравану в сторону будинку 123 на смузі для повороту в інший напрямок та зробив наїзд на дерево на узбіччі дороги, чим пошкодив собі авто КІА н.з. НОМЕР_1 , а саме праву частину автомобіля. Потім вона підійшла до авто, а водій намагався поїхати далі на вищезазначеному авто, проїхав приблизно 10-15 метрів, вийшов з авто та вона почала його заспокоювати і відчула запах алкоголю з порожнини рота. Хода у водія була пошатана, він був високого зросту, приблизно 175 см, крупної статури, стрижка коротка, одягнений шортах, тапочках, торс оголений. За медичною допомогою не звертався, в автомобілі крім водія нікого не було (а.с. 4).

Крім того, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудних бодікамер працівників патрульної поліції, долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , яке було вчинено за однакових фактичних обставин, що і в даній справі.

Так, зі змісту відеофайлу export-ocpdg тривалістю 00:00:00 01:17:28, який містить поєднання двох відеозаписів з нагрудних бодікамер поліцейських та фрагментарну перерву у часі фіксації подій, зокрема, вбачається, що 09.08.2023 року о 22:57 годині працівники патрульної поліції приїхали за викликом на місце вчинення ДТП, підійшли до пошкодженого транспортного засобу, поряд з яким перебував чоловік з оголеним торсом, який на запитання поліцейського повідомив, що за кермом була його дружина, яка злякалася та скоре прийде. Після чого, один зі свідків ДТП (військовий) відійшов з поліцейським трішки від авто та почав розповідати, що чоловік, який знаходиться коло автомобіля, керував ним, здійснив наїзд на дерево, почав тікати та ледве не збив людей, на що він має відеодокази, а саме факту того, як він їхав, виходив з автомобіля та надав поліцейському відео для огляду. Крім того, свідок зазначив, що факт ДТП бачили також і інші свідки, які перебували неподалік від них.

Під час перегляду вищевказаних відеозаписів до автомобіля підійшла жінка водія ОСОБА_4 , якій останній відразу почав говорити Що ти злякалася, давай свої документи, на що вона відповіла, що його документів у неї не має.

Подальшою відеозйомкою зафіксовано, як працівники поліції спілкуються із чоловіком, який спочатку заперечував факт керування ним автомобілем, а після слів поліцейських, що є відеозапис, яким підтверджується факт керування ним автомобілем перестав, та попрохали останнього надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, однак надати вказані документи водій не зміг через їх відсутність, у зв`язку з чим, відносно нього було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а особу водія було встановлено за допомогою закордонного паспорту, яким виявився ОСОБА_1 .

Далі, один з поліцейських запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер або у найближчому закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився. Після чого, ОСОБА_1 було роз`яснено, що за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а також повідомлено права, передбачені ст.268 КУпАП, на що останній відповів, що йому зрозуміло.

Крім того, на 20:50 сек. відеозапису вбачається, як поліцейський здійснює перегляд відеозапису наданого свідком ДТП, зі змісту якого вбачається, як автомобіль KIA SORENTO, д.н.з. НОМЕР_1 , переднім правим та лівим колесом здійснив заїзд на бордюр, проїхав декілька метрів, переднім правим колесом здійснив удар в дерево, після чого з`їхав з бордюри на проїзну частину дороги та зупинився. При цьому, чітко видно, що після зупинки із-за керма вийшов саме ОСОБА_1 , а не його дружина.

Після завершення процедури складання протоколів про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та ст.124 КУпАП ОСОБА_1 в повному обсязі було ознайомлено з їх змістами, повідомлено дату, час та місце судового розгляду, однак від підпису протоколів та отримання їх копій останній відмовився.

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1 Правил дорожнього руху України (далі- ПДР), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

З огляду на вищенаведене суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відсутність його вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення, оскільки виходячи зі змісту вищезазначених положень Правил дорожнього руху України, саме на водієві лежить обов`язок у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

При розгляді даної справи апеляційний суд враховує рішення ЄСПЛ у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, у якому Суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Натомість, фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції та матеріали справи свідчать про те, що водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем KIA SORENTO, д.н.з. НОМЕР_1 не вжив заходів для зменшення швидкості, в результаті чого скоїв наїзд на перешкоду дерево, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічне пошкодження з матеріальними збитками.

Отже, аналіз досліджених під час судового розгляду та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу при обставинах встановлених постановою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2023 року, чим він порушив вимоги п.12.3 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд критично оцінює версію сторони захисту про те, що за встановлених судом обставин автомобілем керував не ОСОБА_1 , а його дружина, оскільки такі твердження є бездоказовими і суперечать наявним в матеріалах справи та перевіреним апеляційним судом доказам, та свідчать про намагання ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Водночас не заслуговують на увагу апеляційного суду доводи ОСОБА_1 про недопустимість, як доказу, протоколу про адмінправопорушення через відсутність в ньому підпису свідка ОСОБА_2 , оскільки це не впливає на правильність відображених в ньому фактичних обставин та які підтверджуються наявними у справі письмовими поясненнями свідка, складеними працівником поліції ОСОБА_5 зі слів самого свідка та після ознайомлення з їх текстом свідок ОСОБА_2 власноруч вказала, що з її слів записано вірно і нею прочитано, що засвідчила своїм підписом.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та зводяться до власної оцінки фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів, при цьому, апелянт оцінює ці докази вибірково, ігноруючи при цьому їх сукупність.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2023 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО