Справа № 137/1114/23
Провадження № 33/801/1117/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Верещинська Я. С.
Доповідач: Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішин І.В,

за участю: захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Захарченка Олександра Валерійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Захарченка Олександра Валерійовича на постанову Літинського районного суду Вінницької області від 27 жовтня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої головним бухгалтером ТОВ «МП-Альфа», паспорт № НОМЕР_1 виданий 17.06.2022 органом 0524, РНОКПП НОМЕР_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

27 жовтня 2023 року постановою Літинського районного суду Вінницької областівизнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП та призначено їй адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять)грн. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави Україна судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 536,80(п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок)грн.

06 листопада 2023 року, не погодившись з цією постановою, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвокат Захарченко О.В., подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказала, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено у чому полягає сутність дій, за які ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. Даний протокол складений на бланку старого зразка, що унеможливлює визнання його як належного і допустимого доказу. Судом не була врахована та обставина, що на момент розгляду справи строк накладення адміністративного стягнення сплив. Складанню протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП має передувати надсилання (вручення) платнику податків податкового повідомлення-рішення, що не було зроблено контролюючим органом.

В судове засідання суду апеляційної інстанції захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Захарченко Олександр Валерійович апеляційну скаргу підтримав, просив суд її задовольнити.

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а постанову суду першої інстанції - залишити без змін з огляду на таке.

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 163-1КУпАП передбачено, що відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи вбачається, що головний бухгалтер ТОВ «МП-Альфа» ОСОБА_1 вчинила порушення ведення податкового обліку, а саме: підприємством завищено суму від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за червень 2023 року в розмірі 335527грн та занижено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (ряд. 21 Декларації) за червень 2023 року в розмірі 335527грн, чим порушено абз. б) п.200.4, п.200.7, п.200.9 ст.200 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 зі змінами та доповненнями, п.5 р.V «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21.

Це підтверджується наступними доказами.

- протоколом про адміністративне правопорушення №729 від 01.09.2023, котрий складений 01.09.2023 у чіткій відповідності з вимогами ст.256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення вимог Податкового кодексу України, а також посилання на акт перевірки від 01.09.2023 №14695/02-32-07-03/34004595;

- Актом документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету від 01.09.2023 №14695/02-32-07-03/34004595, який складено компетентним на це органом Головним управлінням ДПС у Вінницькій області, у якому чітко зазначено суть скоєного порушення та нормативно-правовий акт, вимоги якого порушено.

Згідно із висновком головного державного інспектора Головного управління Державної податкової служби України у Вінницькій області Олега Мельника, викладеним в Акті документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету від 01.09.2023 №14695/02-32-07-03/34004595, встановлено порушення платником податків:

абз. б) п.200.4, п.200.7, п.200.9 ст.200 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями) та п.5 р.V «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016р. № 21 (із змінами та доповненнями), в результаті чого ТОВ «МП-Альфа»:

- завищено суму від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за червень 2023 року на загальну суму 335527 грн;

- занижено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації) за червень 2023 року на загальну суму 35527 грн.

Своїми підписами директор ТОВ «МП-Альфа» В.Хортюк та головний бухгалтер ТОВ «МП-Альфа» ОСОБА_2 посвідчили те, що первинні та інші документи, використані при проведені перевірки, достовірні, надані у повному обсязі, а інші документи, що спростовують викладені в акті перевірки висновки за період, що перевіряється, відсутні.

При цьому, заперечень щодо складеного акту не мали та не заявляли, доказів оскарження ТОВ «МП-Альфа» акту та рішення за результатами документальної планової виїзної перевірки від 01.09.2023 не надали.

01.09.2023 Головним управлінням ДПС у Вінницькій області за порушення порядку ведення податкового обліку стосовно головного бухгалтера ТОВ «МП-Альфа» ОСОБА_1 було складено протокол №729 про адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність частиною 1 статті 163-1 КУпАП. Від надання пояснень ОСОБА_1 відмовилась.

Згідно з положеннями статті 111 Податкового кодексу України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна.

Відповідно до пункту 58.1. статті 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій (митній) декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки; завищення сум податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету, заявлених у податкових деклараціях, зокрема при використанні права на податкову знижку відповідно до розділу IV цього Кодексу; наявності помилок при визначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або відсутності реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної протягом граничних строків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПКУ для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

За п.198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з : а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно п. 198. 3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду (п. 200.1 ст. 200 ПК України).

Відповідно до п. 201.1 та п. 201.10 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платника податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення №729 від 01 вересня 2023 року відповідає положенням ст. 256 КУпАП, натомість належних та допустимих доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі скаржником не надано. Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні. Адміністративне стягнення накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 163-1КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що складанню протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП має передувати надсилання (вручення) платнику податків податкового повідомлення-рішення, що не було зроблено контролюючим органом не можуть бути визнані судом обґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до ст. 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій (митній) декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки;

завищення сум податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету, заявлених у податкових деклараціях, зокрема при використанні права на податкову знижку відповідно до розділу IV цього Кодексу;

наявності помилок при визначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або відсутності реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної протягом граничних строків, передбачених цим Кодексом.

Проте, передбачене законом надсилання (вручення) платнику податків податкового повідомлення-рішення не є обов`язковою передумовою для складання контролюючим органом протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження і не спростовують вірних висновків суду першої інстанції та розцінюються судом як специфічний, обраний особою, спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

За таких обставин, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП дотримано, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Захарченка Олександра Валерійовича залишити без задоволення.

Постанову Літинського районного суду Вінницької області від 27 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин