Справа № 444/316/23
Провадження № 3/444/253/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Жовква Львівської області, Україна

27 березня 2023 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Ясиновський Р. Б., за участі адвоката Новік Владислава Ігоровича, розглянув справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ААД № 088952 від 23.01.2023 у відношенні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, місце проживання фактичне та зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України та РНОКПП судом не встановлені, посвідчення водія документ НОМЕР_1 від 21.11.2014 р., тел НОМЕР_2 ) за частиною 4 статті 130 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядалась без особи у відношенні якої складено протокол.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Водій ОСОБА_1 , 23.01.2023 о 17 год. 40 хв., на автодорозі підхід до м. Львова 4 км. + 900 м., керуючи транспортним засобом марки DAF XF 105.460, н.з. НОМЕР_3 з причіпом Schmitz СА2256XF вживав алкоголь (горілку) після дорожньо-транспортної пригоди за його участі, в порушення пункту 2.10 "є" «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, а саме у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки), чим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дії водія ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 4 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується матеріалами справи, зокрема направленням судових повісток рекомендованими повідомленнями про вручення за місцем його проживання (а.с. 8, 23, 32, 39), оголошенням на веб сайті суду (а.с. 9), направленням текстових повідомлень у додатку Viber на вказаний ОСОБА_1 його мобільний телефон, які ним отримані 17.02.2023 р. о 12 год. 31 хв. (а.с. 24), 03.03.2023 р. о 09 год. 52 хв. (а.с. 33) та 17.03.2023 р. о 10 год. 24 хв. (а.с. 41), телефонограмою (а.с. 25), а також підтвердженням в судовому засідання адвоката Новік В.І. про те, що ОСОБА_1 достовірно відомо про час та місце розгляду справи, однак такий в судове засідання не з`явився через відрядження. Сам ОСОБА_1 про причини неявки суд не повідомив жодним чином, з жодними клопотаннями до суду не звертався.

Враховую, що ОСОБА_1 на адресу суду не подавав жодного клопотання.

Від так, ОСОБА_1 проявив байдужіть до результату розгляду справи.

З клопотання про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 не звертався.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.

Також слід зазначити, що відповідно до вимог статті 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення (зокрема і за ст. 130 КУпАП) розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Вказана справа надійшла до суду 02.02.2023 р.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи впродовж розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати ВРП від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги доправ, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Таким чином, враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 , який не проявив жодної зацікавленості та не виявив бажання прибути до суду для розгляду справи відносно нього, не подав клопотання про відкладення розгляду справи, не подав жодних доказів його перебування у відрядженні, відповідно і підстави для подальшого відкладення розгляду справи відсмутні.

Захисник Новік В.І. звернувся до суду із письмовим клопотанням про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 статтею 130 КУпАП, на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування своїх вимог покликається на наступне.

Так, зокрема зазначає, що із дослідженого запису з місця події вбачається, що відеозапис проводився не безперервно, а також зйомка частково велася на технічний запис, який не є нагрудним відеореєстратором, а саме мобільним телефоном працівника поліції, а тому на його думку такий доказ не може вважатися належним доказом у зв`язку у справі.

Крім цього зазначає, що і в самому протоколі у відповідній графі відсутні відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, а свідки у справі не залучалися, що так само вказує на недопустимість такого доказу.

Також вказує на те, що працівниками поліції було порушено вимоги ст. 266 КУпАП, зокрема ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції не відмовлявся на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів «Драгер», що останній і виконав на вимогу працівника поліції. Після того, як «Драгер» показав 2,2 проміле, останні почали складати відразу протокол і порушуючи вимоги закону навіть не запропонували проїхати до медичного закладу для огляду.

Заслухавши клопотання адвоката Новік В.І. про закриття провадження у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КПК України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 2.10 "є" Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП є зокрема вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю.

Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно трьох обставин: керування особою транспортним засобом, її причетність до ДТП та вживання такою особою після ДТП алкоголю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, повністю доведена зібраними доказами, які знаходяться в матеріалах справи, зокрема квитанцією приладу "Драгер", протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 088952 від 23.01.2023, копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 085170 від 23.01.2023, відеозаписом з місця події, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями самого водія ОСОБА_1 .

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 088952 від 23.01.2023 вбачається, що ОСОБА_1 , 23.01.2023 о 17 год. 40 хв., на автодорозі підхід до м. Львова 4 км. + 900 м., керуючи транспортним засобом марки DAF XF 105.460, н.з. НОМЕР_3 з причіпом Schmitz СА2256XF вживав алкоголь (горілку) після дорожньо-транспортної пригоди за його участі. В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 власноруч зазначив "я вживав алкоголь, після скоєння ДТП".

Із квитанції приладу Драгер 6820 вбачається, що після продуття такого ОСОБА_1 результат тесту становив 2.20 проміле.

Із акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що ОСОБА_1 з результатом огляду на стан сп`яніння, а саме позитивною пробою 2.20 проміле погодився, що ствердив власним підписом.

Із копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 085170 від 23.01.2023 вбачається, що ОСОБА_1 23.01.2023 о 17 год. 40 хв., на автодорозі підхід до м. Львова 4 км. + 900 м., керуючи транспортним засобом марки DAF XF 105.460, н.з. НОМЕР_3 з причіпом Schmitz СА2256XF вчинив ДТП.

Із письмових пояснень ОСОБА_1 від 23.01.2023 р. вбачається наступне. Так, 23.01.2023 р. він керував автомобілем ДАФ в с. Малехів, на дорогу вибігла жінка, він відреагував і скоїв ДТП. Після ДТП вжив алкоголь.

Із оглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця події вбачається, що на такому зафіксовано приїзд працівників поліції на місце ДТП за участі транспортного засобу DAF XF 105.460, н.з. НОМЕР_3 з причіпом Schmitz СА2256XF, який лежить на боку поза межами дороги. На доному відео зафіксовано неодноразові пояснення ОСОБА_1 про те, що він після вчинення ДТП вживав горілку, зокрема відеофайл Clip-3 (з 6 хв. 30 сек.). ОСОБА_1 жодним чином не заперечував керування вищевказаним транспортним засобом саме ним, його причетністю до ДТП, а також вживання ним після ДТП алкоголю, а навпаки неодноразово зазначав та розповідав працівникам поліції, що саме він керував т/з, розповідав про механізм ДТП та вживання після цього алкоголю.

Щодо того, що адвокатом Новік В.І. вказується на неналежність доказу, а саме відеозапису з тих підстав, що такий є не безперервний та зйомка частково велася на технічний запис, який не є нагрудним відеореєстратором, а саме мобільним телефоном працівника поліції, то слід зазначити наступне. Судом в повному обсязі досліджено наданий відеозапис і з такого вбачається, що відеозапис є безперервний, всі відеофайли є послідовними та охоплюють весь процес складання адмінматеріалів. Так, дійсно працівниками поліції під час завершення процедури складення адмінпротоколу ОСОБА_1 роз`яснюється, що у зв`язку із тим, що акумулятори нагрудних камер розрядилися, ними здійснюється запис на мобільний телефон. Однак на думку суду, керуючись правосвідомістю, оцінючи такі докази за своїм внутрішнім переконанням, не вбачається підстав для визнання такого докузу неналежним чи недопустимим.

Щодо того, що адвокатом Новік В.І. зазначається про те, що в самому протоколі у відповідній графі відсутні відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, то слід зазначити, що таке не в повній мірі відповідає дійсності, оскільки такі дані зазначені в графі протоколу про адміністративне правопорушення «Свідки чи потерпілі». Не зазначення таких відомостей у графі "До протоколу додаються", а в графі «Свідки чи потерпілі» на думку суду не може свідчити про неналежність чи недопустимість такого доказу як протокол про адміністративне правопорушення ААД № 088952.

Щодо незалучення свідків працівниками поліції, то слід зазначити, що, на думку суду, таке не є обов`язковим, оскільки поліцейськими було застосовано технічні засоби відеозапису.

Щодо порушення на думку адвоката Новік В.І. вимог ст. 266 КУпАП в частині того, що працівниками поліції було порушено правила огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , зокрема після проходження освідування за допомогою приладу «Драгер» та результату такого в 2,20 проміле, останні почали складати відразу протокол і не запропонували проїхати до медичного закладу для огляду то слід зазначити, що у працівників поліції не було такого обов`язку, оскільки ОСОБА_1 жодним чином не заперечував свій стан алкогольного сп`яніння, постійно на цьому наголошував, про також зазначив в особистих поясненнях як в протоколі так і в письмових поясненнях, більше того в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 зазначив, що з результатом огляду на стан сп`яніння, а саме позитивною пробою 2.20 проміле "згідний", що ствердив власним підписом, а обов`язок проходження огляду в медзакладі необхідний лише в разі незгоди з результатом на місці здійсненого поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Отже судом, під час розгляду справи, не встановлено порушень працівниками поліції огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, чи інших нормативно-правових актів, що могло б бути підставою вважати такий недійсним та свідчило б про відсутнісить в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 130 КУпАП, так як він, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, вживав алкоголь, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Обставини, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність правопорушника судом не встановлені.

Статтею 23 КУпАП передбачається, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 2 статті 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , його ставлення до вчиненого правопорушення, зважаючи, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, приходжу до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки в межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Вказане покарання, на думку суду, сприятиме виправленню адмінправопорушника ОСОБА_1 в частині суворого дотримання в подальшому Правил дорожнього руху України.

Окрім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 грн. 80 коп.

При винесені постанови суддя керується ст. ст. 9-11, 23, 33, 130, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Висновки судді.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Рішення щодо судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови,

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Повний текст постанови виготовлено 28.03.2023 р.

Суддя Ясиновський Р. Б.