Справа № 177/1929/23
Провадження № 3/177/1251/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 листопада 2023 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В.

розглянувши матеріали, які надійшли від Криворізького районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який навчається в Металургійному коледжі,

РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2

за ч. 1 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

25.09.2023 на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , згідно зі змістом якого, 06.09.2023 о 16.30 неповнолітній ОСОБА_1 , з громадянином ОСОБА_2 , знаходячись на території стаціонарно обладнаної зупинки громадського транспорту, по вул. Молодіжна 1 с. Грузьке Криворізького району Дніпропетровської області, тобто в громадському місці, розпивав алкогольний напій, а саме коньяк «Арарат» об`ємом 200 мл, вмістом спирту 40%, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст.178 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи опитаним в судовому засіданні за присутності представника служби у справах дітей Лозуватської сільської ради, вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав. Надав суду пояснення, що 06.09.2023 він дійсно вживав алкогольний напій коньяк «Арарат» з ОСОБА_2 , але вказана подія мала місце в будинку за місцем проживання ОСОБА_2 по вул. Молодіжна в с. Грузьке (номеру будинку він не пам`ятав), а не на зупинці громадського транспорту. На зупинці громадського транспорту в с. Грузьке він взагалі не перебував. Вказував, що після вживання алкоголю в будинку ОСОБА_2 , вони пішли до закинутого клубу, де він будучи в стані алкогольного сп`яніння, з незрозумілих причин, вдарив кулаком правої руки в скло, відповідно отримав значне поранення та був доставлений до лікарні. В лікарню до нього приходив працівник поліції, опитував, при цьому він надавав аналогічні показання, а саме що вживання алкоголю мало місце в будинку ОСОБА_2 , куди він був запрошений. Чому працівник поліції вказав місцем розпивання алкоголю зупинку громадського транспорту, йому не відомо. ОСОБА_1 зазначив, що письмові пояснення наявні в матеріалах справи, він не писав, а лише підписав їх, не читаючи їх змісту.

Допитана в судовому засіданні спеціаліст Служби у справах дітей Лозуватської сільської ради ОСОБА_3 , будучи допитаною в якості свідка, суду пояснила, що дійсно в її кабінет приходив працівник поліції з неповнолітнім ОСОБА_1 , але в її присутності працівник поліції ОСОБА_1 не опитував, пояснення від імені ОСОБА_1 було складено працівником поліції, ні ОСОБА_1 , ні вона з ними не знайомилася, була заклопотана іншими питаннями, зокрема питанням влаштування неповнолітнього ОСОБА_1 , у зв`язку з тривалою хворобою його опікуна.

Судом вживалися заходи для виклику до суду свідка ОСОБА_2 , однак останній до суду не з`явився.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання таких доказів покладено на осіб, уповноважених на складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 12, 13 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку. До осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 221 КУпАП, суддям районних судів підвідомчі справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Згідно з положеннями ст. 270 КУпАП, інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Вимогами ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимогами ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд встановив, що ОСОБА_1 ставиться в вину вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП, а саме розпивання алкогольних напоїв у заборонених законом місцях.

Об`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення передбачає відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль. Тобто, відповідальність за вказаною статтею настає за розпивання алкогольних напоїв, не будь де, а саме у заборонених до цього місцях, яким серед інших є зупинки громадського транспорту.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення суду надано протокол про адміністративне правопорушення ВАВ № 597411 від 19.09.2023, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення. Крім цього, суду надано рапорт працівника поліції про прийняття виклику щодо травмування дитини ОСОБА_1 , який розпивав алкоголь з другом, після чого вдарив кулаком у скло, поранивши руку. Надано суду й письмові пояснення від імені ОСОБА_1 , які отримані нібито під час опитування дитини в присутності спеціаліста служби у справах дітей ОСОБА_3 . Крім цього, суду надано письмові пояснення ОСОБА_2 та протокол відносно нього, згідно змісту яких він пригостив алкоголем неповнолітнього ОСОБА_1 , довівши його до стану алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав, вказавши що факт вживання алкоголю мав місце у будинку ОСОБА_2 , до якого він був запрошений, після чого, вони пішли на вулицю, до закинутого клубу, де він вдарив рукою в скло, у зв`язку з чим отримав травму. ОСОБА_1 вказував, що поза межами будинку ОСОБА_2 він алкоголь не вживав.

Надані суду докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП, як то протокол про адміністративне правопорушення, за своєю природою не може бути єдиним та безумовним доказом підтвердження вини, оскільки за своїм змістом та формою є обвинуваченням останнього. Відомості викладені у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути доведені перед судом іншими доказами, належними, допустимим, достатніми та взаємопов`язаними між собою.

Письмові пояснення ОСОБА_1 долучені до протоколу, які нібито відібрані в присутності ОСОБА_3 , в яких вказано про те, що подія розпивання алкоголю мала місце з громадському місці на зупинці громадського транспорту, суд до уваги не приймає, оскільки вони суперечать показам ОСОБА_1 наданим у судовому засіданні під час безпосереднього допиту судом. Більш того, як пояснила спеціаліст служби у справах дітей ОСОБА_3 , в її присутності ОСОБА_1 не опитувався, працівник поліції ОСОБА_1 не ставив запитань, а останній не надав жодних пояснень, лише підписав наданий працівником поліції папір. Отже, суд приходить до висновку, що пояснення від 19.09.2023 складені від імені ОСОБА_1 є недопустимим доказом, адже в присутності працівника служби у справах дітей, чи іншого законного представника, опитування дитини не відбувалося, пояснення записані не з його слів.

Рапорт про виклик на лінію 102, не містить інформації щодо місця розпивання алкогольних напоїв, а копія протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та його пояснення свідчать лише про те, що останньому ставилося в вину доведення неповнолітнього ОСОБА_1 до стану алкогольного сп`яніння, при цьому копії постанови про притягнення останнього до відповідальності за вказане порушення, якою компетентний орган встановив би вину ОСОБА_2 , з фіксацією місця вчинення правопорушення, суду не надано.

Будь-яких інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 178 КУпАП, зокрема доказів, які б спростовували пояснення ОСОБА_1 про те, що подія розпивання алкоголю мала місце не в будинку, а на зупинці громадського транспорту, матеріали справи не містять.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, викладеної зокрема в рішенням Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), суд має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, докази надані до протоколу про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про недоведеність перед судом події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 178, 251, п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 178 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя М.В. Березюк