ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/7651/23

Номер провадження 3/495/2759/2023

27 вересня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратори у сфері оборони Південного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності, за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення військовослужбовця, начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В :

25.07.2023 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП ОСОБА_1 .

Прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону Копанською А.А., 21.07.2023 складено протокол про адміністративне правопорушення № 22-2023/СП за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходячи військову службу на посаді начальника Білгород-Дністровського РТЦК та СП.

В порушення вимог ст. ст. 9,11,12,13,14,16,28,58,59,67 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, а також вимог розділу ІІ Інструкції з надання доповідей про події, Кримінальні правопорушення, військові адміністративні порушення та адміністративні порушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних сил України Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої Наказом МОУ № 604 від 29.11.2018 року, близько 19.30 10.07.2023 року проявив недбале ставлення до військової служби, що виразилося у нездійсненні негайної доповіді керівнику Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про подію, що мала місце близько 19 години 10.07.2023 року на території ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме про побиття та отримання тілесних ушкоджень, каліцтва військовослужбовцем ОСОБА_2 , не організував направлення письмової доповіді за формою зазначеною у додатку № 1 до інструкції про зазначену подію 11.07.2023 року до Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, що призвело до нездійснення доповіді про подію, що мала місце 10.07.2023 року на території Білгород-Дністровського РТЦК та СП відповідної спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, у зоні діяльності якої РТЦК та СП виконує завдання за призначенням.

Чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме: недбале ставлення військової посадової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

В судове засідання призначене на 27.09.2023 року ОСОБА_1 з`явився. Адвокат Яковенко Ігор Вікторович, який діє на підставі адвокатського ордеру в ОСОБА_1 в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження по справі № 495/7651/23 за частиною ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свою позицію аргументував зокрема тим, що протокол про адміністративне правопорушення серії № 22-2023/СП від 21.07.2023 року є таким, що складений з численними порушеннями чинного законодавства, крім того, як зазначає адвокат Яковенко Ігор Вікторович в фабулі протоколу не розкриті суб`єктивна на об`єктивна сторони адміністративного правопорушення передбаченого частиною 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засідання прокурор Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону Копанська А.А., вважала, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Наполягала на притягнені ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи № 495/7651/23 за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 та 2ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши надані до суду адміністративні матеріалами за фактом вчинення начальником Білгород-Дністровського РТЦК та СП військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172 15 Кодексу України про адміністративні правопорушення складеними та направленими до суду співробітниками Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону суд вважає, що справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, що обґрунтовується наступним.

З об`єктивної сторони вказане правопорушення, передбачене ст. 172-15 КУпАП недбале ставлення військової службової особи до військової служби, полягає в не виконанні військовослужбовцем покладених на нього службових обов`язків передбачених прямо законом або покладених на військовослужбовця внутрішніми документа частини відповідно до займаної військової посади.

Таким чином для притягнення за вказаною статтею до адміністративної відповідальності необхідно довести, що на особу покладено відповідний обов`язок за законом чи за військовою посадою та факт не виконання таких обов`язків.

Однак, суд зазначає, що в матеріали справи не містять доказів допущення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення.

Співробітниками Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону до суду було скеровані наступні докази в доведення вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення за ч.2 ст.172-15 КУпАП:

- витяг з ЄРДР - згідно якого ОСОБА_3 10.07.2023 о 18 годині були завдані тілесні ушкодження;

- витяг з нормативно правових документів, а саме з Інструкції з надання доповідей про події, Кримінальні правопорушення, військові адміністративні порушення та адміністративні порушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних сил України Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої Наказом МОУ № 604 від 29.11.2018 року, згідно якої «За своєчасність та об`єктивність надання доповідей та донесень про події, кримінальні правопорушення , військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, скоєні (вчинені) військовослужбовцями або працівниками (під час виконання службових обов`язків, у робочий час), що сталися у військових частинах, відповідають командири (начальники) військових частин»;

- копія наказу № 74 від 17.03.2023 Офісу Генерального прокурора «Про внесення змін до наказу Генерального прокурора від 5 лютого 2022 № 66», згідно якого Перейменувати юридичну особу «Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Південного регіону» на юридичну особу «Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Південного регіону»;

Крім того суд зазначає, що обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та вимогам діючого законодавства.

В протоколі про вчинення військового адміністративного правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 грубо порушував Статут Внутрішньої служби Збройних Сил України.

Так в протоколі про вчинення військового адміністративного правопорушення, зазначено, що «поряд с тим, відповідно до ст. 67 Статуту внутрішньої служби ЗС командир військової частини поміж іншого зобов`язаний…. , але згідно Закону України «Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України » в статті 67 зазначені обов`язки командира бригади (полку, корабля 1і 2 рангу, окремого батальйону), ким полковник ОСОБА_1 не являється, він займає посаду начальника РТЦК та його обов`язки вищезазначеним Статутом не передбачені.

Відповідно до Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 348-XIV, « Цей Статут визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини).

Обов`язки посадових осіб, не зазначені в цьому Статуті, визначаються відповідними порадниками та положеннями.»

Обов`язки начальника Білгород-Дністровського РТЦК та СП визначені Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 та Положенням про ІНФОРМАЦІЯ_3 , де доповіді по даному питанню не визначені.

На аркуші 6 матеріалів адміністративної справи, а саме в Протоколі зазначено, що «близько 19 години 10.07.2023 року на території ІНФОРМАЦІЯ_1 мала місце подія, а саме нанесення тілесних ушкоджень військовослужбовцю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 близько 19 год. 30 хвил. Полковник ОСОБА_1 отримав доповідь від чергового по ІНФОРМАЦІЯ_1 про зазначену подію, після отримання доповіді від чергового ОСОБА_1 надав вказівку сповістити поліцію, про зазначену подію.

Проте ОСОБА_1 негайно не доповів про зазначену подію до керівника Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони усно та письмово.

Суд зазначає, що вищезазначене суперечить Наказу Міністерства оборони України №604 від 29.11.2018 "Про затвердження Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту", так згідно наказу, військовослужбовець - особа, яка проходить військову службу;

До подій належать:

загибель або тяжке тілесне ушкодження чи каліцтво військовослужбовців (за висновками медичного огляду, надалі обліковуються за висновками судово-медичної експертизи), крім випадків поранення, каліцтва і загибелі внаслідок бойових уражень або дій з боку противника та випадків природної смерті через вади здоров`я або захворювання, крім захворювання на особливо небезпечні інфекційні хвороби. Загибель або тяжке тілесне ушкодження чи каліцтво працівників - під час виконання посадових (службових) обов`язків у робочий час;

заподіяння істотної шкоди (шкода, яка у 100 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян) або тяжкі наслідки (шкода, що у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян);

катастрофи та аварії військової техніки та озброєння;

падіння снарядів, бомб, безпілотних літаків, ракет за межами полігонів, несанкціонований пуск ракет, крім районів ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил;

пожежі на території військових частин, які спричинили істотну шкоду або інші тяжкі наслідки;

масові харчові отруєння, інфекційні захворювання (10 і більше осіб, які захворіли протягом доби), крім гострих респіраторних захворювань, поодинокі захворювання холерою, іншими особливо небезпечними інфекційними хворобами, СНІДом;

дорожньо-транспортні пригоди, якщо є загиблі або стан хоча б одного з постраждалих (за висновками медичних працівників) тяжкий (крім випадків загибелі (травмування) цивільних осіб з вини цивільних осіб), а також у разі тяжких наслідків (надалі обліковуються за висновками судово-медичної експертизи);

напади сторонніх осіб на варту та вартових;

проникнення сторонніх осіб на територію військових частин, що призвело до заволодіння зброєю, боєприпасами, вибуховими речовинами, озброєнням чи військовою технікою;

випадки застосування (використання) військовослужбовцями та працівниками (під час виконання службових обов`язків) зброї (крім правомірних випадків у ході виконання бойових чи спеціальних завдань), в тому числі і внаслідок необережного поводження зі зброєю.

Також ОСОБА_1 інкримінується, що він проявив недбале ставлення до військової служби, що виразилося у нездійсненні негайної доповіді керівнику Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про подію, що мала місце близько 19 години 10.07.2023 року на території Білгород-Дністровського РТЦК та СП, а саме про побиття та отримання тілесних ушкоджень, каліцтва військовослужбовцем ОСОБА_2 ..

Побиття багаторазове (два та більше разів) завдання ударів по тілу потерпілого, що не спричинило тілесних ушкоджень.

Тілемсне ушкомдження порушення анатомічної цілісності тканин, органів людини та їх функцій, що виникає внаслідок дії зовнішніх ушкоджувальних факторів.

Каліцтво це раптове ушкодження здоров`я викликане зовнішніми чинниками.

Тобто за час перевірки та складання протоколу про адміністративне правопорушення співробітники Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури не встановили, які ж саме тілесні ушкодження були завдані ОСОБА_4 та чи були завдані взагалі, не долучили до матеріалів відомості про завдані тілесні ушкодження.

Тілесні ушкодження, нанесені військовослужбовцю ІНФОРМАЦІЯ_1 солдату ОСОБА_3 визнані як легкі, згідно Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань та кваліфіковані за ст. 125 ч 1 КК України, що не відповідають зазначеним у протоколі № 22-2023/СП про вчинення військового адміністративного правопорушення, співробітниками прокуратуру пошкодженням, а саме про побиття та отримання тілесних ушкоджень, каліцтва військовослужбовцем ОСОБА_2 , тому під поняття "подія" не підпадають.

Про всі випадки травмувань особового складу, затримання військовослужбовців за підозрою у скоєнні злочинів, дорожньо-транспортних пригод у військових частинах або поза межами військових частин за участю особового складу Збройних Сил України, які не є порушеннями військової дисципліни, та подіями і не обліковуються за військовими частинами, командири (начальники) військових частин повідомляють безпосередніх начальників та орган управління Військової служби правопорядку, у зоні діяльності якого військова частина виконує завдання за призначенням.

Так ОСОБА_1 дотримався зазначеної вимоги, а саме 10 липня 2023 року співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_1 про вище зазначений випадок було негайно, (протягом 15 хвилин) після отримання інформації, повідомлено Білгород-Дністровський СВП ПТУ розташований за адресою АДРЕСА_2 та 11 липня 2023 року повідомлено Начальника Одеського обласного територіального центру комплектації та соціальної підтримки за формою НВ-1.

Крім того, суд зазначає, що вина ОСОБА_5 в завданні тілесних пошкоджень ОСОБА_3 не доведена. В адміністративних матеріалах відсутні будь які відомості про подальший хід перевірки та прийняте рішення.

На підставі вищезазначених матеріалів справи, суд приходить до висновку, що докази в своїй сукупності з наведених вище підстав не є належними, допустимим та достатніми для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції). Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння правопорушення. При цьому суд приймає вмотивовану постанову тільки в межах викладених уповноваженою посадовою особою у протоколі про адміністративне правопорушення та обсягу доказів, наявних в матеріалах справи.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та додані до протоколу.

Крім того, у справі "Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom" (N 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 N 23- рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.96 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення та висновок самі по собі без підтвердження іншими доказами не є доказами на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

У зв`язку з чим, в матеріалах справи є лише сумніви щодо наявності вини в діях ОСОБА_1 відтак згідно статті 62 Конституції України суд першої інстанції такі сумніви повинен трактувати на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд враховує принцип jura novit curia («суд знає закони»), який передбачає обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Даний принцип викладений у постановах Верховного суду у справах № 537/4259/15-ц та № 917/1739/17.

Суд забов`язаний дотримуватись принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Таку ж позицію висловив Верховний суд у справі №463/1352/16-а.

Доктрина «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) сформульована Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України».

Іноді використовується також фраза: «плід отруєного дерева».

Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.

На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.

Суд вважає, що поза розумними сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як таких що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Таку ж позицію висловив Верховний суд в постанові Касаційного кримінального суду від 09 квітня 2020 року у справі № 761/43930/17, де зазначив. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП як такий, що складений з порушенням вимог законодавства, не може вважатися допустимим доказом і бути покладеним в основу доведеності вини особи, що притягується до відповідальності. Інші докази не вказують на беззаперечне доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення в передбаченому законом порядку.

Таким чином суд приходить до висновку, щодо неможливості констатувати об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення, що в свою чергу є основним правилом застосування ст. 256 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП , тому провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, статями 7, 172-15, 247, 251, 255, 256, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С ТА Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення- закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Повний текст постанови складено 02.10.2023 року о 16:40 год.

Суддя Боярський О.О.