Справа № 126/1699/23
Провадження № 33/801/1100/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуцол В. І.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 28 вересня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, -

встановив:

Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 28 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп. на користь держави.

В постанові суду зазначено, що 17 липня 2023 року о 22 годині 28 хвилин гр. ОСОБА_1 по вул. Шкільна, 3 в м. Бершадь Гайсинського району Вінницької області керував транспортним засобом ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою приладу "Drager" 6810, результат якого 1,72%.

Крім того, 17 липня 2023 року о 22 годині 24 хвилин гр. ОСОБА_1 по вул. Шкільна, 3 в м. Бершадь Гайсинського району Вінницької області керуючи автомобілем ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечного інтервалу чим порушив п. 13.1 ПДР України, що призвело до зіткнення з автомобілем ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись із такою постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 28 вересня 2023 року і закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що алкоголю не вживав взагалі, а суд взяв до уваги акт огляду на стан сп`яніння та направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до медичного закладу, які не можуть бути доказом його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Зазначає, що суд не з`ясував обставину вини водія іншого автомобіля у вчиненні ДТП. Також вказує, що суд розглянув справу за його відсутності, чим порушив його право на захист.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений, його неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 та ч. 1 ст.130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

- протоколи про адміністративні правопорушення від 17.07.2023 серії ААБ № 243070 (а.с.3), серії ААБ № 320873 (а.с.10),

- схему місця ДТП (а.с.13),

- рапорт СРПП інспектора ГРПП відділу поліції №1 (м. Бершадь) Гайсинського районного Управління поліці ГУНП У Вінницькій області Цішенка І. С. (а.с. 17),

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.18),

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.6),

- роздруківка Drager тесту № 1164, результат якого 1,72 % (а.с.2),

- письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.4, 15),в яких останній сказав, що 17 липня 2023 року близько 21 години 00 хвилин випив 0,5 л пива, та потім поїхав на автомобілі в магазин, повертаючись додому, близько 22 години 28 хвилин, заїжджаючи в двір, побачив як назустріч йому, в сторону виїзду із двору, рухався автомобіль сусіда, після чого ОСОБА_1 не врахував швидкість та габарити автомобіля та допустив зіткнення з іншим автомобілем.

- письмові пояснення ОСОБА_2 (а.с.5, 14), у яких останній зазначив, що 17 липня 2023 року, близько 22 години 10 хвилин на своєму автомобілі ВАЗ 2101 виїжджав із двору, на зустріч йому рухався транспортний засіб, у якого було увімкнене дальнє світло фар, шо засліпило його та він не впорався із керуванням і допустив зіткнення із автомобілем під керуванням ОСОБА_1 . Коли водії почали спілкуватись, ОСОБА_2 відчув різкий запах алкоголю з ротової порожнини іншого водія, після чого відразу викликав поліцію.

Крім того, судом було досліджено диск із відеозаписами з нагрудної камери працівників поліції (а.с. 7), з яких чітко видно два автомобілі, які зіткнулись. Під час спілкування із поліцейським із ОСОБА_1 останній повідомив, що годину тому вжив 0,5 л пива та йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та складання протоколу ОСОБА_1 погодився із результатом тесту та жодного разу не заперечив вживання алкоголю, як про те зазначено в апеляційній скарзі, тому таке його твердження є надуманим.

Відеозапис віднесений ч. 1ст. 251 КУпАП до джерел доказів, а поліцейські, здійснюючи відеофіксацію правопорушення з відеореєстратора, дані про який внесені у протокол про адміністративне правопорушення, діяли відповідно до вимог ч. 1ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» та положень КУпАП, тому такий доказ є належним та допустимим.

Стосовно посилання в апеляційній скарзі, що суд взяв до уваги акт огляду на стан сп`яніння та направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до медичного закладу, які не можуть бути доказом його вини у вчиненні правопорушення, вважаю за необхідне наголосити, що зазначені докази підтверджують ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 та у своїй сукупності підтверджують ознаки адміністративного правопорушення, за яке останній притягається до відповідальності.

Щодо твердження апелянта про нез`ясування обставини наявності вини іншого водія у вчиненні ДТП, апеляційний суд зазначає, що матеріалами справи доведено причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_1 та вчиненням ДТП. Дії ж іншого водія в цій справі не розглядаються, оскільки в даному випадку він не є особою чиї винні дії підпадають під кваліфікацію правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості подати клопотання про призначення авто технічної експертизи для доведення своїх тверджень.

Судження скаржника про те, що суд порушив його право на захист й доступ до суду, оскільки розглянув справу за його відсутності, апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

За загальним правилом статті 276 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 2 статті 268 КУпАП закріплено перелік справ, у яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Справи про притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП до цього переліку не входять.

Водночас в матеріалах справи на а. с. 23 наявна розписка, яка свідчить про те, що ОСОБА_1 був повідомлений про дату та час розгляду справи, однак не з`явився до судового засідання суду першої інстанції.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 26 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, дана вірна оцінка доказів у їх сукупності, вина ОСОБА_1 доведена беззаперечно, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, подана апеляційна скарга не може бути задоволена, постанова суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення є законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 28 вересня 2023 року без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 28 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета