Провадження № 3/161/5649/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2023 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, не працюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

25.10.2023 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшли адміністративні матеріали, складені відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

Як вбачається із протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 850817 від 22.10.2023 року, ОСОБА_1 , 22.10.2023 року о 13:40, перебуваючи на подвір`ї будинку в АДРЕСА_2 , вчинив дрібне хуліганство, а саме: нецензурно висловлювалася в сторону ОСОБА_2 та образливо чіплялася, чим порушила громадський порядок та спокій громадян.

Вищевказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходило.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Диспозицією ст. 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

У відповідності із ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 62 Конституції України імперативно визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Разом з тим, жодних доказів, які б вказували на неправомірні дії ОСОБА_1 саме по відношенню до ОСОБА_2 в матеріалах справи немає.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, було надано лише заяву потерпілої ОСОБА_2 від 22.10.2023 року.

Однак, як вбачається із вищевказаної заяви, ОСОБА_2 просила провести із ОСОБА_1 профілактичну бесіду, оскільки остання перебуваючи в стані сп`яніння приходить до свого батька та погрожує йому, а також ображає нецензурною лайкою (а.с. 4).

Інші докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

Слід зауважити, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 850817 від 22.10.2023 року, складеному відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП зазначено, що свідками події були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , проте їх письмові пояснення до матеріалів справи не долучені.

У свою чергу, зазначені у заяві ОСОБА_2 від 22.10.2023 року відомості могли бути підставою для складення щодо неї адміністративних матеріалів за ознаками вчинення щодо її батька домашнього насильства, проте такі дії не можуть бути кваліфікованими як дрібне хуліганство.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 КУпАП, оскільки органом, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів того, що остання22.10.2023 року о 13:40, перебуваючи на подвір`ї будинку в АДРЕСА_2 , нецензурно висловлювалася в сторону ОСОБА_2 та образливо чіплялася.

На переконання суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вважаю, що у відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7, п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Керуючисьст. 173, п. 7 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 280, 283-284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками ст. 173 КУпАП в зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська