КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/4481/2023 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Нечваль Я.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 23.08.2023, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 23.08.2023, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 536, 80 грн.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 28.05.2023 о 14 год. 55 хв. керував транспортним засобом «Volkswagen Crafter», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , та рухався по бул. Кольцова, 18 у м. Києві в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в кабінеті лікаря-нарколога в КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку, 18. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді, адвокат Нечваль Я.В. в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, необґрунтованість, просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 23.08.2023 та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що наявні в матеріалах справи докази не підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, апелянт зазначає, що висновок щодо результатів медичного огляду мав бути складений лікарем безпосередньо після огляду ОСОБА_1 в присутності поліцейського, а копія висновку мала бути надана ОСОБА_1 . Водночас у порушення Інструкції №1452/735, наявний у матеріалах справи висновок щодо результатів медичного огляду, складено 01.06.2023, тобто через 4 дні після проведення огляду ОСОБА_1 , а його копія не видавалася, про що свідчить незаповнений п. 11 Висновку. Апелянт вказує, що враховуючи, що висновок складено з порушенням вимог п. 17, 20 Розділу ІІІ Інструкції 1452/735, то такий висновок є недійсним та не може слугувати доказом перебування особи у стані сп`яніння.

Також апелянт вказує, що висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 датовано 01.06.2023. Тобто, починаючи з 01.06.2023 працівник поліції мав об?єктивну можливість встановити чи є підстави для складання щодо ОСОБА_1 протоколу. За таких обставин, працівник поліції повинен був скласти протокол не пізніше 02.06.2023. Однак протокол було складено лише 06.06.2023.

Крім того, апелянт зазначає, що працівники поліції заздалегідь визначили дату складання протоколу без прив?язки до дати складання висновку щодо результатів медичного огляду. Так, у матеріалах справи наявне повідомлення про запрошення до підрозділу поліції від 28.05.2023. У запрошенні вказано, що ОСОБА_1 необхідно з?явитись 06.06.2023 о 08:00 до УПП у м. Києві для складання протоколу про адміністративне правопорушення за порушення Правил дорожнього руху за ч. 1 ст. 130 КУпАП та отримання копії протоколу. Тобто у вказаному запрошенні імперативно вказано, що 06.06.2023 щодо ОСОБА_1 буде складено протокол. Жодної згадки про те, що протокол з якихось обставин може не складатись, в матеріалах справи немає. Тобто ще станом на 28.05.2023 працівники поліції за відсутності висновку щодо результатів медичного огляду вже прийняли остаточне рішення про те, що щодо ОСОБА_1 у будь-якому разі 06.06.2023 буде складено протокол. Отже, протокол було складено пізніше, ніж через 24 години з моменту виявлення ймовірного правопорушення; працівники поліції за відсутності будь-яких доказів перебування ОСОБА_1 у стані сп?яніння ще 28.05.2023 вирішили, що щодо нього буде складено протокол. Наведене є грубим порушенням ч. 2 ст. 254 КУпАП, та свідчить про неможливість використання протоколу як доказу в силу норм ч. 3 ст. 62 Конституції України.

Апелянт вказує, що у порушення вимог ст. 266 КУпАП, працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що свідчить про порушення процедури оформлення адміністративного матеріалу за ст. 130 КУпАП, та в силу ст. 7 КУпАП унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні 09.10.2023 адвокат Нечваль Я.В. підтримав подану ним апеляційну скаргу за наведеними в ній доводами та просив її задовольнити, в подальшому, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду як безпосередньо ОСОБА_1 , так і його захисник адвокат Нечваль Я.В. до апеляційного суду не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, а тому, враховуючи положення ч.6 ст. 294 КУпАП, апеляційний розгляд проведено у відсутність осіб, які не з`явились.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, відповідно до вимог п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 4 Розділу І Інструкції визначає, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Положення п.12. Розділу ІІ Інструкції визначають, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 Розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

За змістом п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Проте ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.

Всупереч доводам апеляційної скарги, порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9. а) ПДР України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, у стані наркотичного сп`яніння, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД№ 440538 від 06.06.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_1 28.05.2023 о 14 год. 55 хв. керував транспортним засобом «Volkswagen Crafter», д.н.з. НОМЕР_1 по бул. Кольцова, 18 у м. Києві в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в кабінеті лікаря-нарколога в КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку, 18. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються висновком щодо результатів медичного огляду КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» від 01.06.2023 № 003288, згідно якого ОСОБА_1 під час огляду 29.01.2023 перебував у стані наркотичного (стимулятори- амфітамін) сп`янінні, відеозаписом нагрудної камери працівника поліції.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність письмових доказів у справі приходжу до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії водія ОСОБА_1 , які полягають у керуванні автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, є порушенням п. 2.9. а) ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП. Окрім того, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 складений з порушенням вимог п.17, 20 Розділу ІІІ Інструкції, а тому є недійсним, то такі доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння здійснювався лікарем наркологом у Комунальному некомерційному підприємстві «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія», де ОСОБА_1 28.05.2023 був оглянутий лікарем-наркологом та пройшов лабораторне тестування «ІХА» на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, щодо ОСОБА_1 від 28.05.2023 № 003288, під час огляду лікарем наркологом було перевірено поведінку обстежуваної особи, стан свідомості, мовну здатність, вегетативно-судинні реакції, слизові оболонки язика, дихання, рухова сфера, міміка, виміряно пульс та артеріальний тиск . За результатами огляду лікарем-наркологом зроблено висновок про перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння внаслідок вживання наркотичної речовини і для уточнення речовини впливу, що давала такий стан у ОСОБА_1 було відібрано зразки біологічного середовища (моча).

При цьому з відеозапису слідує, що ОСОБА_1 та працівників поліції було повідомлено, що копію остаточного висновку щодо результатів огляду, вони зможуть отримати після лабораторного дослідження, яке як повідомив лікар нарколог має бути передане з лабораторії або 31.05.2023, або 05.06.2023, а тому, для його отримання слід прибути до КНП «КМНКЛ» «Соціотерапія» - 05.06.2023. Після чого ОСОБА_1 працівником поліції було вручено повідомлення про запрошення до підрозділу поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення на 06.06.2023.

З повідомлення в.о. директора КНП «КМНКЛ» «Соціотерапія» вбачається, що лабораторне дослідження біологічного середовища (сечі) відібраного у ОСОБА_1 на визначення наркотичного засобу або лікарської речовини проводилось у клініко-діагностичній лабораторії.

Отже, враховуючи, що лабораторна діагностика з метою уточнення наявних речовин впливу здійснювалась у клініко-діагностичній лабораторії, тобто поза межами місця клінічного огляду особи, і результати дослідження були передані лікарю наркологу після його проведення, то заповнення остаточного висновку лікарем наркологом 01.06.2023 жодним чином не може свідчити про його недійсність.

Зважаючи на наведене, підстав ставити під сумнів порядок огляду ОСОБА_1 , правильність встановленого лікарем-наркологом діагнозу, зробленого за результатами такого огляду, який зафіксовано в акті від 28.05.2023, та заключного діагнозу, зробленого за результатами огляду та лабораторного дослідження зразку біологічного середовища (сечі), який фактично підтвердив висновок лікаря-нарколога, про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання стимуляторів - (амфетаміну), не має.

До того ж, з огляду на те, що для здійснення заключного висновку здійснювалось лабораторне дослідження біологічного середовища ОСОБА_1 , повідомлення останнього та працівників поліції про необхідність з`явитись до КНП «КМНКЛ» «Соціотерапія» для отримання заключного висновку після проведення лабораторного дослідження - 05.06.2023, не є порушенням вимог п.17, 20 Розділу ІІІ Інструкції.

Крім того, посилання адвоката на невручення висновку ОСОБА_1 не може ототожнюватися з процедурою проведення медичного огляду, та ніяким чином не свідчить про порушення процедури огляду особи. Більш того, як встановлено з відеозапису ОСОБА_1 було запропоновано прийти до лікарні для отримання копії висновку 05.06.2023, однак, даних про те, що він це намагався зробити, матеріали справи не містять.

Твердження адвоката в апеляційній скарзі про те, що дата складання протоколу була визначена працівниками поліції заздалегідь без прив`язки до дати складання остаточного висновку щодо результатів медичного огляду є безпідставними, оскільки, як слідує з відеозапису, повідомлення про запрошення до підрозділу поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення на 06.06.2023 було вручено працівником поліції ОСОБА_1 саме після повідомлення лікаря нарколога про необхідність з`явитись до КНП «КМНКЛ» «Соціотерапія» для отримання заключного висновку - 05.06.2023.

Не заслуговують на увагу і посилання захисника на складання протоколу про адміністративне правопорушення з порушеннями ч.2 ст. 254 КУпАП, оскільки, згідно із відеозаписом протокол про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9 а) ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП був складений працівником поліції 06.05.2023, тобто після отримання 05.06.2023 заключного висновку щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння стимуляторів - (амфітаміну).

Твердження апелянта про невиконання працівниками патрульної поліції вимог ст. 266 КУпАП щодо не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом жодним чином не спростовує його вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а може свідчити про неналежне виконання уповноваженими особами патрульної поліції своїх обов`язків в цій частині. Разом з тим, з наявного у справі відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 після проходження огляду продовжив керувати зупиненим транспортним засобом. Більш того, з відеозапису вбачається, що ще на місці зупинки ОСОБА_1 про факт зупинки його працівниками поліції, факт залишення автомобіля на місці зупинки та необхідність проходження ним огляду повідомив власника транспортного засобу, який був присутній в КНП «КМНКЛ» «Соціотерапія» та зазначив про те, що до ОСОБА_1 будуть застосовані каральні заходи в разі підтвердження керування ним автомобілем в стані наркотичного сп`яніння.

Відтак, будь - якого неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 23.08.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Нечваля Я.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду м. Києва від 23.08.2023, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000(сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал