Провадження № 33/801/371/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Клапоущак С. Ю.
Доповідач: Береговий О. Ю.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бодачевської Мирослави Володимирівни,

розглянув її апеляційну скаргу на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2020 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 542930 від 21 липня 2020 року, цього ж дня о 03:50 год. в м. Вінниця по вул. Київська, 118 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Pagero» д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення маячка синього і червоного кольору із допомогою спеціального звукового сигналу. Даний транспортний засіб було зупинено шляхом блокування службовим транспортним засобом «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 (на синьому фоні), чим порушив вимоги п. 2 н, 8.9 (б), 9.2 (б) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2020 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122-2 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три місяці). Стягнуто з нього судовий збір на користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 542930 від 21 липня 2020 року, рапортом поліцейського взводу №1 роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП рядового поліції Герасимчука О., висновком лікаря нарколога № 2376.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Бодачевська М.В. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на думку сторони захисту ОСОБА_1 21 липня 2020 року не перебував за кермом автомобіля «Mitsubishi Pagero» д.н.з. НОМЕР_1 у м. Вінниці по вул. Київська, 118 у стані наркотичного сп`яніння, а перебував інший громадянин, що підтверджується наявними у справі про адміністративне правопорушення доказами.

Апелянт наголошує, що згідно із відеозаписом, що міститься на диску, який долучений до матеріалів справи неодноразово зазначається особа, яка іменується, як ОСОБА_2 . При цьому, шляхом візуального спостереження на порівняння із фото в паспорті громадянина України (а.с.32) та самим громадянином можна встановити, що особи на відео повністю відрізняються від ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 542930 від 21 липня 2020 року видно, що транспортний засіб «Mitsubishi Pagero» д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 .

Крім того, пізніше встановлюється, що ОСОБА_2 насправді це інша особа, яка в той час перебувала на пасажирському сидінні та є власником автомобіля «Mitsubishi Pagero» д.н.з. НОМЕР_1 , а керування своїм транспортним засобом передав іншій особі, яка і представилась його ім`ям.

Сторона захисту звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено відносно іншої особи, оскільки в ньому вказана адреса, яка відмінна від тієї, за якою зареєстрований та проживає ОСОБА_1 .

Також сторона захисту подала клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що повістки, які направлялися судом першої інстанції ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (повернулись із відміткою про те, що «адресат відсутній за вказаною адресою), не відповідають його адресі згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , згідно якого ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Даний факт також підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади номер витягу 2023/002115603 від 10 березня 2023 року.

З огляду на вище викладене ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи та не отримував оскаржуваної постанови від 15 жовтня 2020 року.

Про те, що у ОСОБА_1 є несплачені штрафи йому стало відомо із застосунку «Дія», одразу після чого стороною захисту було подано заяву на адресу Вінницького міського суду Вінницької області про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії постанови, яку вона отримала 23 березня 2023 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Згідно матеріалів справи постанова Вінницького міського суду Вінницької області постановлена 15 жовтня 2020 року без участі ОСОБА_1 , копія якої направлена останньому 28 жовтня 2020 згідно супровідного листа суду (а.с.14), проте відомостей про її отримання останнім матеріали справи не містять.

Крім того, в матеріалах справи також наявні судові повістки, направлені за адресою місця проживання ОСОБА_1 « АДРЕСА_1 », які повернуті на адресу суду з позначками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 7-12).

Про те, що у ОСОБА_1 є несплачені штрафи останній дізнався із застосунку «Дія» та 10 березня 2023 року його захисник адвокат Бодачевська М.В. подала клопотання до Вінницького міського суду Вінницької області про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії оскаржуваної постанови, яку отримала 23 березня 2023 року (а.с.22).

Апеляційна скарга на вказану постанову, подана 29 березня 2023 року, згідно поштового конверта (а.с.43).

З огляду на вищенаведене, причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, тому такий строк слід поновити.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бодачевську М.В., перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

У відповідності до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що інспектором патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 542930 від 21 липня 2020 року та судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення вказаних вище вимог не дотримано.

Частиною 1 статті 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Згідно мотивувальної частини оскаржуваної постанови, висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 542930 від 21 липня 2020 року, рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 2 БУПП у Вінницькій області ДПП рядового поліції Герасимчука О., висновком лікаря нарколога №2376.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Аналізуючи під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП є передчасними.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 542930 від 21 липня 2020 року вбачається, що цього ж дня о 03:50 год. в м. Вінниця по вул. Київська, 118 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Pagero» д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення маячка синього і червоного кольору із допомогою спеціального звукового сигналу. Даний транспортний засіб було зупинено шляхом блокування службовим транспортним засобом «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 (на синьому фоні), чим порушив вимоги п. 2 н, 8.9 (б), 9.2 (б) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що він за адресою, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 542930 від 21 липня 2020 року « АДРЕСА_1 » ніколи не проживав. За цією ж адресою було надіслано повістки до суду та оскаржувану постанову, які він не отримував. Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 та копії Витягу з реєстру територіальної громади номер витягу 2023/002115603 він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.32-35). При цьому, зазначає, що немає ніякого відношення до транспортного засобу «Mitsubishi Pagero» д.н.з. НОМЕР_1 та він не перебував за кермом даного автомобіля 21 липня 2020 року. Особи, які зафіксовані на відеозаписі йому невідомі. Про те, що у нього є несплачені штрафи йому стало відомо із застосунку «Дія».

З дослідженого відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, який міститься в матеріалах справи (а.с.42), на якому зафіксовано подію, яка мала місце 21 липня 2020 року вбачається зупинка транспортного засобу «Mitsubishi Pagero» д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував не ОСОБА_1 , а інша особа, яка в подальшому назвалась ОСОБА_2 . Через деякий час було встановлено, що ОСОБА_2 насправді інша особа, яка в той час перебувала на пасажирському сидінні та є власником вищевказаного автомобіля, а керування своїм транспортним засобом передав іншій особі, яка і представилася ім`ям ОСОБА_1 .

Зазначеним відеозаписом також підтверджуються надані ОСОБА_1 пояснення стосовно того, що він не перебував за кермом транспортного засобу «Mitsubishi Pagero» д.н.з. НОМЕР_1 та той факт що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 542930 від 21 липня 2020 року складено стосовно іншої особи.

З наведеного вище вбачається, що працівник поліції, складаючи протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 542930 від 21 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 не встановив належним чином особу, відносно якої складається протокол, чим порушив вимоги ст.256 КУпАП.

На допущені порушення працівником поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 542930 від 21 липня 2020 року суд першої інстанції уваги не звернув, та розглянув справу про адміністративне правопорушення не перевіривши обставини справи, які мають суттєве значення для її повного та об`єктивного розгляду, внаслідок чого прийняв незаконне рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційного скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Таким чином, апеляційний суд скасовуючи постанову суду першої інстанції вважає за необхідне прийняти нову постанову, за наслідками перегляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, при цьому врахувавши наступне.

Строки накладення адміністративного стягнення врегульовано статтею 38 КУпАП. За змістом положень частин 2, 5 даної статті якщо справа про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення; у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Разом з тим, згідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

В рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 542930 від 21 липня 2020 року, події інкриміновані ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП мали місце 21 липня 2020 року, тобто на день розгляду апеляційної скарги Вінницьким апеляційним судом на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2020 року, закінчився тримісячний строк накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Такий висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року та науково-консультативним висновком НКР при ВАСУ, відповідно до якого під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Враховуючи викладене, з урахуванням положень ч. 2,5 ст. 38 КУпАП, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості встановити об`єктивну істину у справі в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бодачевської Мирослави Володимирівни про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Бодачевській Мирославі Володимирівні строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бодачевської Мирослави Володимирівни задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2020 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий