Справа № 461/6390/23 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 33/811/1476/23 Доповідач: Урдюк Т.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника Крушельницької У.О., представника Львівської митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу адвоката Крушельницької Уляни Осипівни в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 28 вересня 2023 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, та накладено на нього стягнення - у виді конфіскації транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN», модель TOURAN, р/н НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 536,80 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, перевіркою інформації, що міститься в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України встановлено що 01.03.2022 року о 10:04 год., в зону митного контролю по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці, гр. України ОСОБА_1 (код ЄДРФО НОМЕР_3 ) було ввезено на митну територію України автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель TOURAN, р/н НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , в митному режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів» згідно зобов`язання про зворотне вивезення від 01.03.2022 р. №UA209040/2022/1301, дата запланованого вивезення 30.04.2022 р.

Одночасно було встановлено відсутність в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля, або його поміщення в інший митний режим, станом на 29.07.2023р.

На виклик Львівської митниці (лист від 17.07.2023 № 7.4-4-28-03/17897) для надання пояснень щодо не вивезення автомобіля марки VOLKSWAGEN, модель TOURAN, р/н НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , та участі у складенні протоколу про порушення митних правил громадянин ОСОБА_1 до митного органу не з`явився.

Станом на 29.07.2023 відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, зазначеною особою подано не було.

Таким чином громадянин України ОСОБА_1 на автомобілі марки «VOLKSWAGEN», модель TOURAN, р/н НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 перевищив строк тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, адвокат Крушельницька У.О. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 28 вересня 2023 року скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що суддя суду першої інстанції не взяла до уваги ст. 460 МК України, згідно з якою порушення митних правил, передбачених ст. 481 цього кодексу внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується листом Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1 на підставі статей 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» посвідчила обставини непереборної сили військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану в Україні, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

Зазначає, що розділ ХХІ прикінцевих та перехідних положень МК України передбачає, що здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим п. 9-3 (цей пункт передбачає штраф 8500 грн) звільняє осіб, які є власником транспортних засобів відповідальних за дотримання строків та умов митних режимів тимчасового ввезення, які оплатили штраф. Також ст. 521 МК України передбачає компроміс у справі про порушення митних правил та спати до бюджету коштів у розмірі, що дорівнює нижній межі розміру штрафу, передбаченого санкцією статті, тобто 17 000 грн у період воєнних дій.

З цією нормою ОСОБА_1 не був ознайомлений через юридичну неграмотність, а також не вияснення у суді питання про те, чи має він фінансову можливість скористатися правовою допомогою, а якщо ні, то він має право на призначення адвоката державою.

Покликається на те, що судове засідання у справі тривало до пів години, рішення у справі у присутності ОСОБА_1 оголошене не було, суддя у нарадчу кімнату не виходила. Вважає, що має місце порушення ст. 259 ЦК України, яка встановлює порядок ухвалення судових рішень.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Крушельницька У.О. подану апеляційну скаргу підтримали та просили таку задовольнити.

Представник Львівської митниці Держмитслужби Зирянов О.Ю. заперечив проти задоволення апеляційних вимог, зазначивши, що такі не ґрунтуються на вимогах закону.

Заслухавши позицію учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Згідно зі ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також; з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дійшовши висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив порушення митних правил, передбачене ч. 6 ст. 481 МК України, та накладаючи відповідне адміністративне стягнення, суддя суду першої інстанції відповідно до вимог статей 486, 489 МК України належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

На переконання апеляційного суду, при розгляді справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 вказані вимоги закону суддею суду першої інстанції дотримані у повному обсязі.

Приймаючи рішення у справі, суддя місцевого суду виходив з того, що вина ОСОБА_1 в порушенні митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №0975/20900/23 від 29 липня 2023 року, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений, що стверджується його підписом (а.с. 4), копією паспорта та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, митною декларацією для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, відповідно до якої ОСОБА_1 зобов`язався вивезти транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN», модель TOURAN, р/н НОМЕР_1 , до 30 квітня 2022 року (а.с. 7), інформацією з Диспетчера ЗМК та журналу обліку зобов`язань про вивезення транспортних засобів, що були ввезені на митну територію України громадянами України, які перебувають на тимчасовому консульському обліку у консульській установі України, доповідною запискою та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Таким чином, висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, є правильним.

Доводи захисника про те, що перевищення строку тимчасового ввезення відбулося у зв`язку з обставинами непереборної сили, а саме введенням в Україні воєнного стану, апеляційний суд до уваги не бере з таких підстав.

Під обставинами непереборної сили відповідно до пункту «а» частини 4 статті 263 МК України розуміються стихійне лихо (пожежа, повінь тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або в окремих її місцевостях у зоні митного контролю, інші надзвичайні та невідворотні за даних умов події.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно з частиною 3 статті 120 МК України підтвердження факту знищення товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили має відбуватися відповідно до розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657, і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 за № 1669/21981.

На врегулювання відповідних питань актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику прямо вказується в МК України.

Обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

При цьому, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов`язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

Натомість доводи апеляційної скарги про наявність підстав для закриття провадження у справі з огляду на обставини військової агресії російської федерації проти України, яка стала підставою введення воєнного стану 24 лютого 2022 року, слід визнати недоречними, оскільки ОСОБА_1 не звертався в митний орган України про продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу та не повідомляв митний орган України про обставини, які унеможливлюють вивезення транспортного засобу за межі України після спливу строку на вивезення транспортного засобу, і матеріали справи не містять відповідних підтверджень.

Водночас, документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, виданих компетентними органами (установами) та засвідчених в установленому порядку, до митниці не надано.

Таким чином, доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не мав можливості вивезти за межі митної території України належний йому транспортний засіб у термін до 30 квітня 2022 року внаслідок настання форс-мажорних обставин, а саме, введення в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану слід визнати необґрунтованими, оскільки жодних обставин які б свідчили про його намагання вчинити певні дії, пов`язані із вивезенням за межі митної території України вищевказаного транспортного засобу у визначений зобов`язанням термін, судом не встановлено.

Більше того, воєнний стан на території України було введено 24 лютого 2022 року, однак ОСОБА_1 не довів наявність причинно-наслідкового зв`язку між воєнним станом та невиконанням взятого на себе зобов`язання, а саме по собі віднесення воєнного стану в Україні до переліку форс-мажорних обставин не свідчить, що особа через дію воєнного стану автоматично звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання про зворотне вивезення транспортного засобу.

Покликання апелянта на ст. 521 МК України не заслуговує на увагу, оскільки ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції стороною захисту не представлено жодних даних стосовно укладення мирової угоди між ОСОБА_1 та митним органом.

Стосовно покликання на п. 9-3 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» МК України, то така підлягала застосуванню за певних умов: дотримання строків, визначених цим пунктом прикінцевих та перехідних положень, сплати належних митних платежів за транспортний засіб та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Втім, жодних доказів виконання ОСОБА_1 цих умов та здійснення ним розмитнення ввезеного автомобіля суду не надано.

Не ґрунтується на вимогах закону покликання апелянта на юридичну неграмотність ОСОБА_1 , оскільки згідно зі ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Безпідставними є і покликання апелянта про порушення права ОСОБА_1 на захист. Так, згідно зі ст. 271 КУпАП У розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Також цією нормою передбачено право особи на безоплатну вторинну правову допомогу.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 самостійно собі захисника не залучив, у суді першої інстанції клопотання про залучення йому захисника для надання безоплатної правової допомоги не заявляв. У суді апеляційної інстанції інтереси ОСОБА_1 , згідно з дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги №017/03.3/274 від 4 жовтня 2023 року, здійснює адвокат Крушельницька У.О., яка, діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася з апеляційною скаргою на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 28 вересня 2023 року.

За таких обставин, апеляційний суд вважає право ОСОБА_1 на захист дотриманим.

Не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду і покликання сторони захисту на допущення суддею місцевого суду порушень процесуального закону, оскільки під час розгляду справ про адміністративне правопорушення суд керується нормами КУпАП, а у випадках, які не регулюються цим Кодексом, - нормами КПК України.

Згідно з вимогами статей 279, 283, 285 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Таким чином, нормами КУпАП не встановленого обов`язку суду виходити у нарадчу кімнату перед оголошенням постанови у справі.

Стосовно тривалості судового розгляду, то чинне законодавство не встановлює часових меж для розгляду справи. Судовий розгляд триває стільки часу, скільки потрібно для прийняття рішення у справі.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування та винесення нової постанови, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 528 МК України апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 28 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката Крушельницької Уляни Осипівни в його інтересах без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Урдюк Т.М.