№ апеляційного провадження: 33/824/3803/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Первушина О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Крижанівська Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року, винесену за результатами розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 ч. 1 КУпАП - закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а також порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Як на підставу поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 посилається на те, що копію оскаржуваної постанови він отримав лише 04 липня 2023 року, відтак, вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року підлягає поновленню.

В обґрунтування підстав для скасування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 посилаєтьсяна те, що при розгляді справи судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, суд не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. Зазначає, що оскаржуваною постановою суду його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, проте, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення ним вказаного правопорушення. Обставини правопорушення викладені в протоколі працівниками поліції не коректно, без належного формулювання складу адміністративного правопорушення, яке не відповідає змісту диспозиції ст. 173-1 КУпАП. Звертає увагу на те, що складений відносно нього протокол не відповідає вимогам щодо його форми і змісту, визначеними положеннями ст. 256 КУпАП, а відтак, не може бути належним та допустимим доказом у справі. Оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, вважає, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у даній справі підлягає закриттю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Воронов Є.Є., апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити з наведених у ній підстав.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, а тому, суд відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП вважав за можливе слухати справу за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, вважаю, що ОСОБА_1 підлягає поновленню строк на апеляційне оскарження, проте, апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову суду було винесено 20 червня 2023 року.

В матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1 копії постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року.

05 липня 2023 рокуОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказану постанову суду.

Враховуючи викладене, вважаю, що вказані ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року є поважними.

Приймаючи постанову про закриття провадження у справі в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що з матеріалів справи вбачається, що згідно протоколу обставини, які поставлені у вину ОСОБА_1 дійсно мали місце 12 вересня 2022 року, проте, оскільки на момент розгляду даної справи в суді строки накладення адміністративного стягнення, встановлені ст. 38 КУпАП, закінчились, провадження у даній справі підлягає закриттю.

Апеляційний суд вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим з огляду на наступне.

Так, до суду був наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №493038 від 12 вересня 2022 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 12 вересня 2022 року приблизно о 21:00 год., за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно зятя - ОСОБА_2 , а саме: вирвав волосся, словесно ображав, погрожував, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 4).

До протоколу було долучено рапорт оперативного чергового Голосіївського УП ГУНП у м. Києві від 13 вересня 2022 року, письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_3 від 12 вересня 2022 року (а.с. 5-7, 8, 9, 10).

В суді першої інстанції були допитані свідки ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_1 показала суду про те, що 12 вересня 2022 року її батько ОСОБА_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння та чіплявся до її доньки, після чого остання почала плакати та вони просили, щоб він відчепився від дитини. В подальшому ОСОБА_1 накинувся на її чоловіка - ОСОБА_2 та вчепився йому у волосся, видираючи їх, а вона знімала це на відео. Також зазначила, що медичних документів щодо тілесних ушкоджень немає.

Свідок ОСОБА_3 показала суду про те, що 12 вересня 2022 року розпочалась сварка між донькою та ОСОБА_1 , після чого ОСОБА_1 напав на зятя - ОСОБА_2 , а вона намагалась розборонити їх, донька в цей час знімала це на відео. Також зазначила, що у ОСОБА_2 було роздерте обличчя та висмикнуте волосся.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, і такі діяння є умисними.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поряд з цим, частиною ч. 2 ст. 38 КУпАП встановлений строк накладення адміністративного стягнення по справах, підвідомчих суду, який становить 3 місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Враховуючи те, що дане правопорушення було вчинено 12 вересня 2022 року, та на момент розгляду матеріалу про адміністративне правопорушення судом строки накладення адміністративного стягнення закінчились, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність закриття провадження в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, визначених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №493038 від 12 вересня 2022 року не є беззаперечним доказом вчинення домашнього насильства, а викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини не свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не заслуговують на увагу, оскільки суперечать ст. 251 КУпАП і спростовуються зібраними доказами, яким суд дав належну оцінку в постанові.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не зазначено пояснень ОСОБА_1 , відсутня інформація щодо наслідків фізичного та психологічного впливу ОСОБА_1 на потерпілого, відсутні дані про потерпілого, не заслуговують на увагу.

Вимоги щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення викладені в ст. 256 КУпАП. За вказаною нормою Закону, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №493038 від 12 вересня 2022 відповідає зазначеним вимогам.

Оцінюючи сукупність наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що твердження ОСОБА_1 щодо своєї невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення останнім не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Оскільки на момент розгляду матеріалу про адміністративне правопорушення строки накладення адміністративного стягнення закінчились, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність закриття провадження в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, визначених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи не встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року - залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Крижанівська