Справа № 308/756/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

25.08.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 за його апеляційною скаргою на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.02.2023,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 02.02.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням на нього, на підставі ст. 36 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 536,80грн судового збору.

В оскарженій постанові судді від 02.02.2023 вказано, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.

08.01.2023, о 21 год. 30 хв. в м. Ужгороді по вулиці Чорновола, 27, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 , перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння водій відмовився о 22 годині 00 хвилин, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім цього, 08.01.2023 о 21 год. 30 хв. в м. Ужгороді по вулиці Чорновола, 27, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності, та скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену вище постанову судді від 02.02.2023 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КупАП.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 08.01.2023, він приїхав в гості до свого товариша який проживає в АДРЕСА_2 . Біля 20 години він передзвонив своєму сину і попросив відвезти його додому на його автомобілі, так як випив алкоголь. Біля 21 години його син ОСОБА_2 приїхав на таксі сів за кермо і почав рухатись заднім ходом під час чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки Volkswagen.

Враховуючи, що його син спішив, він сказав щоб той йшов по своїм справам, а він сам розберусь з власником пошкодженого авто. Так як вони не знайшли спільної мови, була викликана поліція. Яка склала протокол на нього.

ОСОБА_1 вказує, що так як він не керував транспортом, то і підстав примушувати його до проходження огляду на стан сп`яніння у працівників поліції не було.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.02.2022.

Апелянт вказує, що жодного повідомлення про те, що справа розглядається судом він не отримував, а тому не міг з`явитись до суду і повідомити про всі обставини та заявити клопотання про допит сина, як свідка. Про те, що справа стосовно нього розглянута, він дізнався 07.03.2023 року після того, як отримав копію рішення на пошті, про що була зроблена відповідна відмітка. 25.03.2023 намагаючись дізнатись про час та місце розгляду справи зайшов на сайт Закарпатського апеляційного суду, де ознайомився з рішенням апеляційного суду від 17.03.2023.

В судові засіданні в апеляційній інстанції, які були призначені на 26.05.2023, 25.08.2023 ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки апеляційний суд не повідомив, заяв та клопотань не подавав.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що пропущений на оскарження судового рішення строк необхідно поновити, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення із наступних підстав.

Встановлено, що судом першої інстанції 02.02.2023 справу про адміністративне правопорушення запроваджену щодо ОСОБА_1 розглянуто без його участі. В матеріалах справи відсутні докази про отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваного рішення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження ОСОБА_1 пропущено з поважних причин. З метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя його слід поновити.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив матеріали даної справи, вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Такий висновок судді ґрунтується на повно і всебічно досліджених у суді зібраних у справі доказах, а саме:

- протоколі серії ААБ № 068312 від 08.01.2023;

- протоколі серії ДПР18 № 293590 від 08.01.2023;

- відеозаписом події зафіксованого на боді-камері поліцейського;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 з яких слідує, що 08.01.2023 він з дружиною стояли на балконі своєї квартири близько 21 год. 30 хв. та побачив, що транспортний засіб Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався заднім ходом та здійснив наїзд на припаркований його транспортний засіб Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого пошкоджена права частина заднього бамперу (а.с.3);

- розпискою ОСОБА_1 від 08.01.2023 про залишення на зберігання транспортного засобу Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Ужгород, вул. Чорновола, 27.

Вищенаведені докази є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, порушень при їх збиранні апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП адміністративних правопорушень.

Згідно з п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 068312 від 08.01.2023 ОСОБА_1 08.01.2023, о 21 год. 30 хв. в м. Ужгороді по вулиці Чорновола, 27, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 , перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови.

Як слідує із вказаного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, що підтверджується його особистим підписом (а.с.1).

Зазначений протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується відеозаписом працівників патрульної поліції, долученим до адміністративних матеріалів, яким підтверджено події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 068312 від 08.01.2023 щодо ОСОБА_1 .

Такі дії ОСОБА_1 були правильно розцінені працівниками поліції як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційним судом досліджено у судовому засіданні протоколи про адміністративне правопорушення серії ААБ № 068312 від 08.01.2023 та серії ДПР18 № 293590 від 08.01.2023, складені щодо ОСОБА_1 та встановлено, що вони відповідають вимогам ст.256 КУпАП, оскільки, в них наявні всі необхідні відомості, які передбачені вказаною нормою закону.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують факту вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 36,23,33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і є безпідставними - без задоволення.

Керуючисьст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.02.2023 у даній справі щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а винесену щодо нього постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.02.2023 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Фазикош