Справа № 522/213/23
Провадження № 3/522/247/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючої судді Косіциної В.В., за участю секретаря судового засідання Левченко К.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватний підприємець, що проживає: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 361966 від 28.11.2022 року з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

З зазначеного протоколу вбачається, що 28.11.2022 року о 14 год. 20 хв. в м. Одесі по вул. Фонтанська дорога, 4А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lexus, НОМЕР_1 здійснив перетин суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1 та після зупинки під час спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки а також у медичному закладі, водій відмовився. Від керування відсторонено, про повторність попереджено.

Зазначена подія була зафіксована співробітниками поліції та кваліфікована як порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

В графі протоколу «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 вказав, що на зупинку співробітників поліції та пояснення звідки запах алкоголю про те, що в бак омивача залито спирт, що не задовільнило співробітників поліції, відмовився проходити огляд, так як не мав часу.

16 лютого 2023 року ОСОБА_1 подав до суду аналогічні пояснення та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001221 від 28.11.2022 року, складеному о 15 годині 55 хвилин, з якого вбачається, що у гр. ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено (тверезий). При цьому, ОСОБА_1 вказав, що на нього було накладено штраф за порушення ПДР. В подальшому, на запитання інспектора про запах алкоголю він вказав, що це від антизамерзаючої рідини, на що інспектор запропонував пройти тест на стан сп`яніння, але спеціального приладу у нього не було, то слід було чекати наступний екіпаж невизначений час, а тому він відмовився чекати та попросив виписати протокол. Після складання протоколу, пройшов дослідження в медичному закладі, отримав результат, який свідчить, що він був тверезий, тому свою провину не визнав, просив закрити провадження за відсутністю ознак правопорушення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, враховуючи характер і обставини вчиненого правопорушення, суддя приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (далі- ПДР). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП орган, що склав протокол надав до суду: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 361966 від 28.11.2022 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.11.2022 року 14 год. 30 хв.; CD з відеозаписом з нагрудних камер інспекторів поліції, оглянутим судом, з якого вбачається, що поліцейським запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив суду, що в момент зупинки його автомобіля він був тверезий. Вимога пройти огляд на стан сп`яніння була заявлена поліцейським лице після того як він використав омивач в автомобілі. При цьому приладу Драгер у патрульних не було. Його потрібно було чекати невідомо який час. Він же поспішав на співбесіду.

Із наданих співробітниками УПП відеоматеріалів від 28.11.2022 року, вбачається спілкування інспекторів з ОСОБА_1 , пропозиція проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. При цьому чутно як поліцейский каже, що п`ять хвилин і прилад підвезуть (відеозапис час 14:26).

Також на відео вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено, що інспектор повинен запропонувати йому пройти огляд або на місці або у медичному закладі, при цьому інспектор зауважує «якщо бажаєте ми можемо проїхати в медичний заклад» (14:26-14:27).

В свою чергу ОСОБА_1 вказав, що може відмовитись від проходження огляду та пояснюватиме вже в суді такі причини, при цьому потім виникнуть питання до поліцейських

О 14:29 на відео ОСОБА_1 повідомлено, що починається процедура складання проколу та інспектор підкреслює, що хоча вони не автомобілі а на вулиці, запах алкоголю від ОСОБА_1 , все одно чутно..

З відео запису вбачається, як неодноразово та наполегливо поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на місці або в медичному закладі, при цьому роз`яснюючи, що відповідальність за відмову є такою самою як і за керування у стані сп`яніння. ОСОБА_1 роз`яснено, що в Україні є допустимий рівень алкоголю.

Через запах з порожнини рота, інспектор в 14:33 вкотре запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці або проїхати в медичний заклад. При цьому, проїхати в медичний заклад на огляд на вул. Воробйова в м. Одесі, щоб не очікувати, відмовився.

З відеозапису слідує, що причиною для зупинки співробітниками поліції транспортного засобу стало порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, а саме здійснення перетину суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1 (Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Лінію розмітки 1.11 перетинати заборонено з боку суцільної лінії розмітки).

Вказаний факт не заперечується ОСОБА_1 та підтверджується на відеозаписі дослідженому судом.

Перелік підстав для зупинки транспортного засобу наведений у ст. 35 Закону №580-VIII. Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, п.п.1,3 ч.1 вказаної статті визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху або якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення тощо.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Отже, судом з`ясовано, що причина зупинки транспортного засобу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідала діючим положенням законодавства України.

Під час, спілкування інспекторів поліції з ОСОБА_1 щодо порушення Правил дорожнього руху, у співробітників поліції виникли підозри щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. З метою перевірки даного факту, особі було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або медичному закладі, але ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, стверджуючи, що запах алкоголю викликаний застосування засобу для миття скла (омивача), в зв`язку з чим на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В засіданні ОСОБА_1 пояснюючи відмову посилався на співбесіду. Потім сказав, що не хотів їхати із поліцейськими, тому що вважає. що вони знали, що він тверезий, обачили використання омивача та після цього тільки запропонували пройти огляд.

Слід зазначити, що диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП передбачають самостійні об`єктивні сторони правопорушення, а саме:

- керування транспортним засобом водієм в стані сп`яніння, що заборонено п.2.9 «а» Правил дорожнього руху;

- передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння, що заборонено п.2.9 «г» Правил дорожнього руху;

- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння (п.2.5 Правил дорожнього руху).

Суд дослідивши матеріали справи встановив, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду як на місці зупинки, так і у медичному закладі. Це було визнано самим ОСОБА_1 в судовому засіданні.

При цьому в якості доказу відсутності в своїх діях складу правопорушення ОСОБА_1 в судовому засіданні надано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.11.2022 року.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.11.2022 року, у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено. При цьому, даний висновок складено 28.11.2022 о 15 год. 55 хв., тобто протягом передбачених законодавством, двох годин, з моменту виявлення підстав для проведення огляду (14 год. 20 хв.).

На думку ОСОБА_1 результати цього висновку є підставою для закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу правопорушення.

Протокол щодо ОСОБА_1 був складений саме за відмову від проходження огляду. Йому багато разів було запропоновано проїхати разом із поліцейськими до медичного закладу. І кожного разу він відмовлявся.

Суд вважає посилання ОСОБА_1 на медичний висновок суд вважає безпідставними та не приймаються судом, оскільки за диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та ОСОБА_1 ставляться в провину саме такі дії і вчинення ним цих дій на думку суду підтверджується матеріалами справи (аналогічну позицію висловив Одеський апеляційний суду у постанові від 01.10.2021 року по справі 521/10200/21).

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст . 130 КУпАП.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, ступінь вини, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 24, 33, 130, 221, 247, 268, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватний підприємець, проживає: АДРЕСА_1 , визнати винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватний підприємець, проживає: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Повний текст складений 9 травня 2023 року.

Суддя Косіцина В.В.