Справа № 595/2208/23
Провадження № 3/595/1198/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2023 м. Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Тхорик І.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області на:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2023 року о 09 год. 05 хв. на а/д Н-18 «Івано-Франківськ Бучач Тернопіль, 56 км+950 м» водій ОСОБА_1 керував т/з, а саме скутером марки «Honda Dio», б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 «а» Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та дату судового засідання був належним чином повідомлений. Про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце розгляду справи на 09 год. 00 хв. 05 грудня 2023 року в Бучацькому районному суді Тернопільської області, про що свідчить власноруч проставлений ним підпис у графі «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи», що підтверджує факт обізнаності ОСОБА_1 про наявність вказаного провадження.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відтак на підставі ст.268 КУпАП, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1 .

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про доведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №497216 від 26 листопада 2023 року, де роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, викладено суть правопорушення, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його підпис.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР ) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.4 ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону № 580-VIII, поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Так, у судовому засіданні було досліджено DVD-R диск з відеозаписами, який долучено до матеріалів справи, відповідно до яких працівниками поліції зафіксовано рух транспортного засобу та його зупинку, а також розмову працівників поліції із ОСОБА_1 , де останній визнав, що керував скутером, вказавши, що їхав туди і назад. На пропозицію поліцейських пред`явити документи, ОСОБА_1 вказав, що документи всі вдома. На запитання поліцейського де номерний знак на скутері, ОСОБА_1 вказав, що недавно купив даний т/з. Після чого, працівник поліції зазначив, що від водія чути запах алкоголю з ротової порожнини, у зв`язку з чим запропонував останньому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився, ствердно відповівши «ні». Надалі, водію було повідомлено, що за відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння настає відповідальність, на що останній відповів, що він знає.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №823076 від 26 листопада 2023 року, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст.126, ч.5 ст.121, ч.6 ст.121 КУпАП, а саме за те, що він 26.11.2023 о 09.05 год. на а/д «Н-18 Івано-Франківськ Бучач Тернопіль, 56 км+950 м», керував скутером без мотошолома, також даний т/з був не зареєстрований у встановленому законом порядку, окрім того, вказаний громадянин не мав права на керування даним т/з, чим порушив вимоги п.п.2.3 «в», 30.1, 2.9 «в», 2.1 «а» ПДР України.

Як слідує з досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема, вищевказаної постанови та долучених до матеріалів справи відеозаписів, ОСОБА_1 був правомірно зупинений працівниками поліції.

Як встановлено з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими в нього ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіри обличчя, порушення мови, в графі акту «результати огляду на стан сп`яніння» зазначено - «не проводився».

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, що підтверджується направленням поліцейського СРПП ВП №2 (м. Бучач) Бориса В.Б., адресованого КНП «Бучацька міська лікарня» 26.11.2023.

Відповідно до рапорту поліцейського СРПП ВП №2 (м. Бучач) Бориса В.Б., адресованого начальнику ВП №2 (м. Бучач) Т.Стецю 29.11.2023, такий доповів про те, що 26.11.2023 близько 09.05 год., під час патрулювання ним, спільно з поліцейським СРПП ОСОБА_2 , здійснювалось несення служби в складі ГРПП. Під час руху ними був виявлений та зупинений скутер марки «Хонда Діо», б/н, згідно п.1 ч.1 ст 35 ЗУ «Про Національну поліцію», а саме за порушення правил дорожнього руху України, під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 . У вищевказаному скутері був відсутній номерний знак, тобто такий був не зареєстрований у встановленому законом порядку. Також водій і пасажир даного т/з були без мотошоломів. Під час перевірки документів було встановлено, що ОСОБА_1 не має права керування даним т/з, за що на водія складено адміністративну постанову. Під час зупинки, спілкування та перевірки документів, у вищевказаного громадянина були помітні явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, забарвлення шкірного покриву обличчя, порушена координація рухів. Даному водію, згідно п.2.5 ПДР України, було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер 6810» та в медичному закладі, на що останній відмовився. На водія-порушника складено адміністративну постанову серії БАД №823076 за ч.6 ст.121, ч.5 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП, та протокол серії ДПР18 №497216 за ч.2 ст.130 КУпАП.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є грубим умисним порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказана норма Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.2 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 протягом року, а саме 04 червня 2023 року вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 ст.130 КУпАП за що 03 липня 2023 року Бучацьким районним судом Тернопільської області у справі №595/1060/23 на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами. Вказана постанова набрала законної сили 14 липня 2023 року.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з довідки №18739-103/01-2023, виданої відділенням поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області 30 листопада 2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , згідно з ІТС ІПНП України не отримував посвідчення водія.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Тобто наявність посвідчення водія є обов`язковою умовою для визначення особи як водія.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, що підтверджується вищенаведеною довідкою №18739-103/01-2023 від 30.11.2023, наданою ВП №2 (м. Бучач) Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області, а тому і позбавити його цього права неможливо, про що також йдеться і в постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»

Дослідивши в сукупності всі обставини по справі, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Також, суд зазначає, що санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу чи без такого, однак, у матеріалах адміністративної справи щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП відсутні документи, які б підтверджували належність транспортного засобу, а саме, скутера марки «Honda Dio», б/н, ОСОБА_1 , а тому підстави для прийняття рішення у даній справі про оплатне вилучення транспортного засобу в останнього відсутні.

У відповідності до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 30, 33, 40-1, 130, 252, 280, 283, 284, 317-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн, без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. І. Тхорик