ПОСТАНОВА

Справа № 522/3727/23

Провадження № 3/522/3493/23

31.03.2023 суддя Приморського районного суду м. Одеси Іоніді К.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 361916 від 20.01.2023, водій ОСОБА_1 20.01.2023 о 14 год. 25 хв. у м. Одесі, вул. Сегедська 16, керував т/з Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням приладу Alkotest Drager 0408. Результат 0,77 ‰ (проміле). Тест №520, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 20.01.2023 близько 14:00 вийшов з квартири своїх знайомих, розташованої в одному з будинків по вул. Сегедській у м. Одесі та підійшов до свого автомобіля, який з вечора 19.01.2023 був припаркований у дворі будинку, для того щоб взяти гроші, інші речі та піти в магазин неподалік. Біля автомобіля він побачив працівників патрульної поліції, які сказали, що його автомобіль заважає проїзду інших транспортних засобів та попросили посвідчення водія та документи на автомобіль для перевірки. Документів у нього при собі не було, тому працівники поліції почали перевіряти їх наявність за своїми електронними базами. При цьому вони запитували чи не вживав він алкогольні напої, на що він відповів, що вживав ввечері минулого дня. Після цього один з поліцейських попросив перепаркувати його автомобіль, щоб полегшити проїзд у дворі іншим транспортним засобам. Після того як він перепаркував автомобіль, працівники поліції завершили свою перевірку та повідомили, що його буде притягнуто до адміністративної відповідальності за відсутність при собі посвідчення водія та реєстраційного документу на транспортний засіб. Також поліцейській сказав, що він повинен пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився. Через деякий час до них під`їхав інший автомобіль з поліцейськими та спеціальним технічним засобом і він пройшов огляд на стан сп`яніння за його допомогою. Працівників поліції повідомили, що згідно з показниками приладу, рівень алкоголю в пробі перевищує допустиму норму та відносно нього скали протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та дали його йому для підписання. Він підписав протокол разом з іншими документами, які надали поліцейські. Оскільки раніше його до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не притягували, він не знав яким чином має себе поводити та вважав, що поліцейські діють у відповідності до вимог законодавства. Проте, після спілкування зі знайомими та юристами він прийшов до висновку, що поліцейські діяли неправомірно, оскільки наміру керувати автомобілем в той момент він не мав, а зробив це лише за вказівкою поліцейського. Вважає, що з урахуванням викладених обставин, він адміністративне правопорушення не вчиняв.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, з дослідженням наявних у ній доказів, прийшов до наступних висновків.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до положень ч.ч. 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з пп. а) п. 2.9 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, до протоколу додано роздруківку тесту проведеного за допомогою Drager Alkotest 7510 (ARLM 0408) № 520 - 20.01.2023 о 14:51:10, результат якого склав 0,77 ‰ (проміле); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів водія ОСОБА_1 ; письмове направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я за встановленою формою від 20.01.2023, а також відеозаписи події з портативного відео-реєстратора поліцейських №№ 471511, 471466.

Переглядом відеозаписів встановлено, що відеофіксація події починається з 14:20:00 20.01.2023. На відео видно, як у дворі будинку двоє поліцейських здійснюють перевірку наявності права керування транспортним засобом у ОСОБА_1 та реєстраційних документів на його автомобіль, при цьому осатаній перебуває біля автомобіля. Близько 14:21:10 один з поліцейських запитує у ОСОБА_1 чи не вживав він алкоголь, посилаючись на почервоніння його очей, відповідь нерозбірлива. Близько 14:21:36 інший поліцейський знову запитує ОСОБА_1 чи не вживав він заборонені речовини, після чого цікавиться чи готовий він пройти тест на стан сп`яніння. Далі, близько 14:25:33 один з поліцейських продовжує висловлювати думку іншому поліцейському, про необхідність тестування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Близько 14:27:03 один з поліцейських просить ОСОБА_1 перепаркувати автомобіль, посилаючись на необхідність забезпечення кращого проїзду для інших транспортних засобів, після чого близько 14:27:20 ОСОБА_1 сідає за кермо автомобіля здійснює керування ним та паркує автомобіль неподалік в іншому місці. В подальшому працівник поліції складає адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія та проводить тест ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, який дає позитивний результат. Після цього стосовно ОСОБА_1 складається протокол та інші матеріали про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння за ч. 1 ст. 130 КУпАП, які надаються на підпис та підписуються останнім.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до ст. 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України про «Національну поліцію» (далі Закон) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

На противагу законному розслідуванню ЄСПЛ визначає провокацію ситуацію, коли задіяні агенти працівники органів правопорядку або особи, що діють на їх прохання не обмежуються суто пасивним розслідуванням протиправної діяльності переважно в пасивній формі, а здійснюють на особу певний вплив, провокуючи її скоїти правопорушення, яке вона в іншому випадку не вчинила б, з метою зафіксувати його, тобто отримати доказ і розпочати кримінальне переслідування (рішення ЄСПЛ у справі Раманаускас проти Литви від 5 лютого 2008 року).

В ході дослідження обставин події встановлено, що по-перше: зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення час керування транспортним засобом ОСОБА_1 20.01.2023 о 14:25 не підтверджується доданими доказами, оскільки згідно даним відеозаписів, керування зазначеною особою транспортним засобом мало місце близько 14:27; по-друге: суд приходить до висновку, що збоку працівників поліції мала місце провокація до вчинення діяння, що має ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки, не зважаючи на наявність у них підозри про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, одним з поліцейських було надано неправомірну вказівку останньому про керування транспортним засобом, після чого зафіксовано цей факт та проведено огляд на стан сп`яніння із використанням спеціального технічного засобу.

Таким чином, працівники поліції не обмежились встановленням фактичних обставин події, які склались об`єктивно, а діючи всупереч ч.1 ст. 8, п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону про «Національну поліцію», здійснили на особу певний вплив та спровокували вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, яке вона не вчинила або могла не вчинити в іншому випадку.

Згідно з позиціями ЄСПЛ, суспільні інтереси не можуть виправдовувати використання доказів, що отримані внаслідок провокації правоохоронних органів.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, усі докази, отримані внаслідок провокації правоохоронних органів, слід визнавати недопустимими, оскільки вони отримані внаслідок істотного порушення права людини на справедливий судовий розгляд, що закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ Баннікова проти Росії від 4 листопада 2010 року).

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом.

За даних обставин, усі додані уповноваженою службовою особою до протоколу про адміністративне правопорушення, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, докази слід вважати недопустимими, як такі, що отримані внаслідок провокації правоохоронного органу та істотного порушення права людини на справедливий судовий розгляд.

Таким чином, належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відсутні.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 10, 130, 247, 251, 252, 280, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом десятиденного строку з дня винесення постанови.

Суддя К.В. Іоніді