Житомирський апеляційний суд
Справа №935/1137/23 Головуючий у 1-й інст. Рибнікова М. М.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Кушніренка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 02 серпня 2023 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 02 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік. Стягнуто судовий збір в розмірі 536,8 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 14.04.2023 о 07.36 год. по вул.Семінарській у м.Коростишеві керував автомобілем «ВАЗ-21104», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager 6820 на бодікамеру, що підтверджується тестом №517 від 14.04.2023, результат огляду становить 0,25 проміллє. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що оформлення матеріалів проведено з порушенням законодавства, не враховано похибку приладу Drager 6820.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався:

на протокол про адміністративне правопорушення від 14.04.2023 (а.с. 2), зміст якого викладено вище;

копію постанови про накладення адміністративного стягнення від 14.04.2023 стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121, ст. 125 КУпАП;

розписку ОСОБА_1 від 14.04.2023 про роз`яснення прав та обов`язків, передбачений ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП;

розписку ОСОБА_1 від 14.04.2023 про інформування про порядок застосування спеціального технічного засобу;

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, підстава: виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та очей. Результати огляду 0,25 проміллє, з якими ОСОБА_1 погодився, що засвідчив власним підписом;

результати застосування засобу вимірювальної техніки Драгер 6820, тест №517 від 14.04.2023, позитивний 0,25 проміллє;

направлення на огляд водія транспортного засобу, а саме ОСОБА_1 , до Коростишівської ЦРЛ від 14.04.2023, останній відмовився;

свідоцтво про повірку, сертифікат відповідності;

відеозапис з автомобільного реєстратора, на якому зафіксовано рух транспортного засобу «ВАЗ-21104», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 ;

відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано, процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу Драгер на місці зупинки зі згоди останнього. ОСОБА_1 зазначав, що алкоголь не вживав, однак, щодо результатів огляду не заперечував, щодо бажання проїхати до медичного закладу на огляд не повідомляв.

Оцінивши зазначені докази, суд першої інстанції зробив висновок, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є повністю доведеною, його дії кваліфіковано правильно, як керування транспортним засобом в стані сп`яніння.

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.

Так, згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КупАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 7 Розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Аналогічні вимоги закріплено у п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок № 1103).

Згідно п. 6 Порядку № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку № 1103).

Аналогічні етапи щодо порядку проходження огляду на стан сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП (У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я).

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналіз даних норм законодавства свідчить про те, що склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, буде мати місце у разі одночасної відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я або відмови від проходження огляду в закладі охорони здоров`я у разі незгоди із результатом огляду на місці.

З відеозапису нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на стан сп`яніння на місці зупинки або в лікарні, на що останній погодився.

В той же час, на відеозапису, який є безперервним, видно, що після проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Drager 6820, результат огляду становив 0,25 проміллє, ОСОБА_1 висловив заперечення щодо вжиття алкогольних напоїв. На думку суду, заперечення водієм вжиття алкогольного напою після проходження огляду на місці зупинки повинно було розцінюватися працівником поліції як незгоду з його результатами.

Судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 в жодному із названих судом першої інстанції письмових доказах не зазначив про згоду із результатами огляду, проведеному на місці. Натомість, він лише поставив свій підпис на документах, наданих поліцейським для підпису. При цьому, суд враховує, що на відеозаписах не зафіксовано роз`яснення працівниками поліції змісту складеного протоколу та акту огляду, а тільки заявлено пропозицію поставити підписи: «підпис раз», «підпис два», «підпис три», тобто не роз`яснено зміст цих документів та наслідки. Окрім того, акт огляду на стан сп`яніння не містить даних про особу, відносно якої складено даний акт відсутня ПІБ особи, що передбачено п. 5 Порядку № 1103, додатком 2 до Інструкції, тому останній не може бути визнаний належним доказом. Окрім того, наявні матеріали справи, зокрема протокол серії ААД № 398523, копія постанови серії БАБ № 466995, розписка містять виправлення щодо місяця його складання або датовані березнем місяцем 2023 року.

Як вбачається з відеозапису, працівник поліції не запропонував пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, чим було порушено вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції, Порядку № 1103.

Направлення на огляд водія (а.с. 9), яке знаходиться в матеріалах справи, також не може бути визнано належним доказом, оскільки на відеозапису не зафіксовано пропозиція працівників поліції пройти огляд в закладі охорони здоров`я після огляду на місці, усна або письмова відмова ОСОБА_1 від проходження такого огляду та факт його складення.

Слушними є також доводи скарги, які не можуть бути відхилені судом, щодо можливої похибки приладу Drager 6820, що вбачається з розділу 2 Інструкції по експлуатації, в якій передбачено можлива похибка аналізатора в межах + 0,05 мг/л при температурі навколишнього повітря від 5.0 градусів до 15.0 градусів включно. Із відкритих джерел відомо, що температура повітря в м.Коростишів 14.04.2023 не перевищувала 14 градусів. Внаслідок неналежної роздруківки тексту квитанції приладу Drager 6820, визначити температуру повітря під час проведення огляду неможливо, тому однозначно стверджувати, що огляд проводився в діапазоні повітря більше 16 градусів не представляється можливим.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливу наявність похибки приладу Drager 6820 при визначенні результатів виміру, тому реальний результат виміру міг становити 0,25-0,05=0,20 проміле, що знаходиться в межах норми.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В п. 39 Рішення ЄСПЛ «Лучанінова проти України» Суд зробив висновок, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушив заявник у зазначеній справі, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться (справа про адміністративне правопорушення), є кримінальним для цілей застосування Конвенції.

Згідно зі статтею 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Відповідно до змісту частини сьомої статті 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що працівниками поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду на стан сп`яніння та направлення на огляд водія були порушенні вимоги КУпАП та інших нормативних актів, за яких ці докази не можна визнати належними та допустимими, а судом першої інстанції при розгляді справи на ці порушення не було звернуто уваги, що в подальшому потягло за собою прийняття незаконного рішення. Тому апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про невідповідність змісту протоколу обставинам справи та відсутності кваліфікуючих ознак, необхідних для вчинення адміністративного правопорушення, знайшли своє підтвердження.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 02 серпня 2023 року скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь