Справа № 173/627/23
Провадження № 3/173/208/2023
ВЕРХНЬОДНІПРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 р. м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Бурхан С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Верхньодніпровську матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

РНОКПП відсутній в матеріалах справи;

місце проживання: АДРЕСА_1 ;

місце роботи: не працює,

про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КпАП України

встановив:

відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 055640 від 02.03.2023 року вбачається, що 02.03.2023 о 23 год 05 хв. на вул. Троїцька в м. Верхівцеве Кам`янського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 , керуючи ав-лем ВАМ 21099 д/н НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на ав-ль, який стояв ВАЗ 2101 НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілям нанесено механічні пошкодження.

відповідно іншому протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №055639 від 02.03.2023 року вбачається, що 02.03.2023 року о 20 год. 05 хв. на вул. Троїцька в м. Верхівцеве Кам`янського р-ну Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував ав-лем ВАЗ 21099 д/н НОМЕР_1 з вираженими ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголя з порожнини рота, не виразна мова, не стійка ході). На вимогу пройти огляд за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810» та пройти огляд в медичному закладі для встановлення ступеня алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився на відеозапис.

В судовому засіданні гр. ОСОБА_1 свою вину у вчинені адміністративних правопорушень не визнав та пояснив, що 02 березня 2023 року ввечері до нього додому прийшла колишня теща та запропонувала поїхати до гр. ОСОБА_2 , тобто колишньої дружини, повечеряти на що відразу погодився. Коли приїхали за місцем проживання у м. Верхівцеве, вдома була гр. ОСОБА_2 , двоє наших спільних доньок. Під час вечері повернувся додому нинішній цивільний чоловік, тому ми з тещею повернулися до себе додому у с. Соколівку. Більше нічого додавати не захотів.

Допитані у судовому засіданні свідки гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 пояснили, що 02 березня 2023 року близько півночі почули звук двигуна автомобіля. Підійшли до вікна та побачили, що гр. ОСОБА_1 на своєму транспортному засобів ВАЗ 21099 під`їхав до двору, ставши щільно капотом до капоту, почав штовхати автомобіль ВАЗ 2101, що належить гр. ОСОБА_4 . Коли вибігли на подвір`я, автомобіль зупинився та водій гр. ОСОБА_1 вийшовши з нього голосно кричав на виражався у наш бік грубою нецензурною лайкою. У нього були явні ознаки алкогольного сп`яніння, тому прийняли рішення викликати поліцію.

Згідно ст.245 КпАП України, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положення ст.251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, яка використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КпАП України, висновок про наявність вини ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом. Така обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

За змістом п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляд визначається Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог, вважається недійсним.

Судом встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення, на доведеність вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення було додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у якому містяться відомості про те, що водій відмовився від проходження огляду під відеозапис.

Досліджений в судовому засіданні відеозапис, з наявного в матеріалах справи CD диску, з нагрудної камери поліцейського, а також долучені до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали не містять доказів того, що гр. ОСОБА_1 о 23 год. 20 хв. керував транспортним засобом. Поліцейськими не було дотримано вимоги визначеного порядку проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, встановлений діючим законодавством. Не повідомивши ознак сп`яніння, поліцейський пропонує пройти мед. освідування, що є незрозумілим для суду. З метою встановлення ступеню алкогольного сп`яніння гр. ОСОБА_1 не було запропоновано пройти ні огляд на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів ні огляд у закладі охорони здоров`я.

Самого факту відмови гр. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не зафіксовано, що тим паче унеможливлює притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу, що не було встановлено в діях гр. ОСОБА_1 , оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ним, як водієм, були вчинені дії, пов`язані з приведенням транспортного засобу в рух відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт керування автомобілем гр. ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Суд приходить до висновку, що за відсутності доказів, які б вказували на доведеність факту керування транспортним засобом, що дало би поліцейським підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КпАП України.

Під час розгляду справ за ст. 124 та ч.1 ст. 130 КпАП України, матеріалами справи обов`язково повинний бути доведений факт керування водієм транспортним засобом, оскільки це є однією із ознак вказаних правопорушень, тому орган, який складає матеріали справи про адміністративне правопорушення повинен довести ці факт.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що протоколи про адміністративні правопорушення та додані в обґрунтування документи не можуть бути визнані належними та допустимими доказами вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КпАП України.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положення п.1 ст.247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст.130 КпАП України, не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду. А тому, провадження по даних справах підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КпАП України, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.245, п.1 ст.247, ст.251, ст.252, ст. 280 КпАП України

постановив:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч.1 ст.130 КпАП України - закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя С.М. Бурхан