ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2023 Справа №607/1730/23

Провадження №3/607/890/2023

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ломакін В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли із Відділення поліції №4 (м. Збараж) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Громадянин ОСОБА_1 20 січня 2023 року о 12 год. 29 хв. в с. Гаї Шевченківські по вул. Центральна, керував транспортним засобом «Ford Mondeo», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6820» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився. Таким чином, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Приймаючи до уваги вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розглядати справу у його відсутності.

Захисник адвокат Янчишин В.Й. в судовому засіданні просив закрити провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, посилаючись на раніше подане письмове клопотання.

Так, захисник вказує, що працівниками поліції було незаконно зупинено ОСОБА_1 , що підтверджується рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 лютого 2023 року, яким скасовано постанову про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 122, ч. 5 ст. 121 КУпАП. Таким чином, всі інші докази є похідними, а відтак недопустимими у даній справі,

Також, захисник зазначає, що відеозапис із нагрудної камери поліцейського не відтворюється повністю, а тому не відображає всіх відомостей про вчинення правопорушення, що позбавляє можливості об`єктивно встановити обставини справи. Крім цього, в матеріалах справи, зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення, не зазначено технічний пристрій на який здійснювалась відеофіксація. З цих підстав, просив визнати відеозапис із нагрудної відеокамери недопустимим доказом у справі.

Також, захисник звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази наявності в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, як підстава для проведення медичного огляду, відсутнє направлення на огляд водія, на стан сп`яніння у медичному закладі та сертифікат про повірку робочого засобу вимірювальної техніки Драгер 6820, на якому пропонувалося пройти огляд ОСОБА_1 .

Крім цього, захисник просив врахувати, що ОСОБА_1 не відсторонено від керування транспортним засобом, що також підтверджує відсутність ознак сп`яніння та підстав для проходження відповідного огляду, а також те, що письмові пояснення ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи написані під тиском працівників поліції, а тому не можуть бути доказом його вини.

Вважає, що наведені обставини у своїй сукупності дають підстави стверджувати те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведено.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена наступними належними та допустимими доказами, а саме:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №037290 від 20 січня 2023 року;

- відеозаписами із нагрудних відеокамер поліцейських, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Ford Mondeo», номерний знак НОМЕР_1 та його зупинку на вимогу працівників поліції. Під час розмови з ОСОБА_1 працівники поліції зазначили, що у водія вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та запропонували йому пройти огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на що він погодився. В подальшому, під час неодноразових спроб проходження огляду у виді продуття в газоаналізатор Alkotest для визначення стану алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 імітував видих повітря в мундштук пристрою через ротову порожнину, хоча до проходження огляду працівниками поліції водієві доступно було роз`яснено, яким чином він повинен здійснити видих повітря в алкотестер. На думку суду, така поведінка водія була вірно розцінена працівниками поліції, як не бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а тому йому було запропоновано пройти огляд у найближчому медичному закладі, проте на неодноразові пропозиції проїхати у медзаклад ОСОБА_1 категорично відмовився. В результаті відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, із переглянутого відеозапису судом встановлено, що працівники поліції, на місці зупинки автомобіля, яким керував водій ОСОБА_1 , пропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння як на місці, так і у медичному закладі, що відповідає вимогам ст.266 КУпАП.

Також, із долученого відеозапису поліцейських вбачається, що поліцейськими було роз`яснено ОСОБА_1 підстави зупинки за допущене порушення ним ПДР України, повідомлено про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а також роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП.

Вказаний відеозапис є послідовим та не викликає у суду сумнівів.

Твердження захисника про те, що відеозапис з нагрудної камери не відтворюється, що позбавляє можливості об`єктивно встановити обставини справи, судом до уваги не береться, оскільки відеофайли, які містять на оптичному диску долученому до матеріал справи, повною мірою відтворені та переглянуті в судовому засіданні під час розгляду справи. Також, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що до нього додається відео із нагрудної камери 200626, що спростовує доводи захисника про те, що в матеріалах справи відсутні дані про долучення доказів відеофіксації.

Що стосується твердження сторони захисту про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , як підставу для закриття провадження у справі за відсутністю в діях останнього складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, то суд з ними не погоджується виходячи з наступного.

Згідно вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто закон встановлює обов`язок водія пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції, за наявності підстав для проведення такого огляду.

Матеріалами справи про адміністративне правопорушення підтверджується, що працівники поліції мали підстави вважати, що у водія ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, перелік яких визначений Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року за № 1452/735.

Скасування Тернопільським міськрайонним судом постанови про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 від 27 лютого 2023 року, винесеної працівником поліції за ч.1 ст. 122, ч.5 ст. 121 КУпАП не спростовує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольними сп`яніння та порушення ним вимог п.2.5 ПДР України, яке полягає у відмові на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Щодо доводів захисника про відсутність у матеріалах справи доказів наявності у водія ознак алкогольного сп`яніння, то такі спростовуються переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з якого вбачається, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівники поліції повідомили йому причину зупинки та виявлені у нього ознаки сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота.

Пояснення захисника про відсутність письмового направлення водія для проходження медичного огляду у медичному закладі з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння не може свідчити про те, що працівники поліції у встановленому законом порядку не направляли ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння та спростовується переглянутим відеозаписом з якого вбачається, що працівники поліції неодноразово пропонували водію проїхати у медичний заклад для проведення такого огляду.

Також, у матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно яких останній повідомив, що керував транспортним засобом та напередодні вживав алкогольні напої. Продути газоаналізатор Драгер на місці зупинки транспортного засобу або проїхати в лікарню відмовляється. Твердження захисника про те, що вказані пояснення написані під диктовку та під тиском працівником поліції судом до уваги не беруться, оскільки спростовуються відеозаписом із нагрудної камери поліцейського.

Суд також вважає, що немає істотного значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення у діях водія транспортного засобу встановлення факту пред`явлення йому працівниками поліції сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки, на якому пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки наявність або відсутність вказаних документів в матеріалах справи не впливають на правову оцінку дій ОСОБА_1 , який відмовився від проходження відповідного огляду на вимогу поліцейського. До того ж, до матеріалів справи долученого сертифікат відповідності забезпечення функціонування системи управління якістю під час виробництва, декларацію про відповідність вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки та декларацію про відповідність вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів, згідно яких засіб вимірювальної техніки, Газоаналізатор Drager Alkotest 6820, відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що затверджений Постановою КМУ №94 від 13.01.2016, Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №753 від 02.10.2013.

Окрім цього, згідно з п.п. 3, 5 Розділу ІІ цієї Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Як вбачається з відеозапису із нагрудної відеокамери поліцейського, ОСОБА_1 не висловлював вимоги про пред`явлення йому сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на газоаналізатор, за допомогою якого поліцейський пропонував пройти йому огляд на стан сп`яніння.

Також, суд не бере до уваги доводи захисника з приводу того, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки зазначене спростовується переглянутим відеозаписом, а також відміткою у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що транспортний засіб ОСОБА_1 доставлений за місцем його проживання.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що процедуру проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 було здійснено правильно та з дотриманням чинного законодавства.

Таким чином, в судовому засіданні повністю доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Ford Mondeo», номерний знак НОМЕР_1 , 20 січня 2023 року о 12 год. 29 хв. в с. Гаї Шевченківські по вул. Центральна, а також його відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, за наявності ознак алкогольного сп`яніння, що є порушенням п. 2.5 ПДР України

За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, ступінь вини, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення та вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави.

СуддяВ. Є. Ломакін