КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/4503/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 23 серпня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,-

встановив:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №365401 від 15 червня 2023 року, ОСОБА_1 15 червня 2023 року о 17 годині 05 хвилин у м. Київ по вулиці Пирогівській Шлях, 42 керував автомобілем КІА д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинене повторно протягом року. 28 квітня 2023 року відповідно постанови ЕАС 6905268 ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП. Порушив вимоги пункту 2.1 (а) ПДР України.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 23 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років.

Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на позбавлення доступу до правосуддя, оскільки не був належним чином повідомлений про день та час слухання справи.

Вказує, що текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику смс-повідомленням лише після подання ним до суду відповідної заявки. Проте матеріали справи такої заявки не містять.

Посилається на порушення права на захист.

В обґрунтування вказаного посилається на правові висновки Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №205/7595/15-ц, від 27 березня 2019 року у справі №201/6092/17, від 04 листопада 2019 року у справі №214/9062/15-ц.

Вказує, що оскаржувана постанова не містить опису обставин, установлених при розгляді справи. Судом не вказано номер справи, назву суду, яким було винесено постанову від 24 жовтня 2022 року.

Вказує, що постанова суду від 24 жовтня 2022 року не є підтвердженням кваліфікуючої ознаки правопорушення, передбаченого частиною 5 статі 126 КУпАП.

Опис обставин справи не містить посилання суду на докази, які свідчать про наявність вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП.

Уважає, що висновок суду зроблено на підставі неповно досліджених доказів та внаслідок їх неналежної оцінки і погодитись з цим висновком неможливо.

Мотивуючи наведеним, просить суд постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 23 серпня 2023 року скасувати, провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу.

В судовому засіданні адвокат Фогель В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , доводи апеляційної скарги підтримав із викладених в скарзі підстав. Вказав, що у даному випадку відсутня така ознака як повторність, відтак відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 5 статті 126 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Фогеля В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , дослідивши відеофайл, доданий до протоколу, доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання за клопотанням ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує таке.

В обґрунтування поданого клопотання ОСОБА_1 вказує, що не був присутній під час розгляду справи. Копію оскаржуваної постанови отримав 29 серпня 2023 року.

Мотивуючи наведеним, просить суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 23 серпня 2023 року.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи установлено, що оскаржувана постанова винесена за відсутності ОСОБА_1 .

Згідно розписки, копію оскаржуваної постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 23 серпня 2023 року ОСОБА_1 отримав 29 серпня 2023 року (а.с. 11).

Згідно даних конверту ТОВ "Укрпошта" установлено, що апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку подано 07 вересня 2023 року.

За встановлених обставин, ураховуючи те, що апеляційну скаргу на постанову подано протягом 10 днів з дня отримання її копії, апеляційний суд уважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження.

Вирішуючи питання за апеляційною скаргою, апеляційний суд зазначає про таке.

Статтею 1 КУпАП визначено:

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 9 КУпАП визначено:

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 10 КУпАП визначено:

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 11 КУпАП визначено:

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Статтею 23 КУпАП визначено:

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії ( підпункт (а).

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції зробив висновок про наявність вини ОСОБА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

Відповідно до статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, -

тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до статті 251 КУпАП:

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З даних протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД №365401 від 15 червня 2023 року убачається, що ОСОБА_1 15 червня 2023 року о 17 годині 05 хвилин у м. Київ по вулиці Пирогівській Шлях, 42 керував автомобілем КІА д.н.з. НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування транспортним засобом Деснянським районним судом міста Києва від 24 жовтня 2022 року. Правопорушення вчинене повторно протягом року. 28 квітня 2023 року відповідно постанови ЕАС 6905268 ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП. Порушив вимоги пункту 2.1 (а) ПДР України (а.с. 1).

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 08 вересня 2022 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн (а.с. 4-6).

Згідно даних постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАС №6905268 від 28 квітня 2023 року установлено, що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП (а.с.3).

З даних відеозапису, доданого до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення установлено, що ОСОБА_1 зупинено за порушення правил дорожнього руху, а саме порушення вимог знаку 4.4 додатку 1 ПДР (Рух прямо або праворуч).

На відрізку часу 59:08 хвилин на запитання інспектора поліції щодо посвідчення водія, ОСОБА_1 відповідає: "Немає". На запитання працівника поліції про позбавлення прав, ОСОБА_1 надав стверджувальну відповідь.

Надалі працівниками поліції установлено, що на ОСОБА_1 28 квітня 2023 року складено постанову за частиною 4 статті 126 КУпАП. ОСОБА_1 повідомив, що штраф не сплатив.

Інспектор поліції повідомляє ОСОБА_1 , що у зв`язку із повторністю вчинення адміністративного правопорушення буде складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП.

На відрізку часу 38:00 хвилин (1:33:22 хвилин) ОСОБА_1 ознайомлено із змістом складеного протоколу.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині того, що висновок суду ґрунтується на неповно досліджених доказах, а опис обставин справи не містить посилання суду на докази, які б свідчили про наявність вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, апеляційний суд зазначає про таке.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 08 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Деснянського районного суду міста Києва від 08 вересня 2022 року залишено без змін.

Відтак, постанова Деснянського районного суду міста Києва від 08 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортним засобом, набрала законної сили 24 жовтня 2022 року.

Згідно даних постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАС №6905268 від 28 квітня 2023 року установлено, що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП.

Матеріали справи не містять відомостей про скасування цих постанов.

Відтак, сукупність наданих суду доказів дозволяє зробити висновок, про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КупАП.

Окрім цього, під час перегляду відеофайлу, установлено, що ОСОБА_1 обізнаний про наявність вищевказаних постанов, згідно яких ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортним засобом та накладено штраф за адміністративне правопорушення.

За установлених обставин, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги в цій частині.

Доводи ОСОБА_1 в частині того, що він не був належним чином повідомлений судом першої інстанції про розгляд цієї справи, а тому був позбавлений права на захист своїх прав та інтересів в суді, не є у цьому випадку підставою для скасування правильного по суті судового рішення у цій справі, оскільки ОСОБА_1 забезпечено доступ до правосуддя, свої доводи та міркування ОСОБА_1 виклав у поданій апеляційній скарзі, яка прийнята апеляційним судом.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 забезпечено право надання пояснень, міркувань, доводів та заперечень, забезпечено право на участь адвоката та надання правової допомоги.

Доказів, які спростовували б висновки суду першої інстанції, скаржником не надано.

Відтак, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП. Підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не убачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 23 серпня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 23 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Поліщук