Справа № 175/1654/23
Провадження № 3/175/882/23
Постанова

Іменем України

03 травня 2023 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Бровченко В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого у тому ж населеному пункті по АДРЕСА_2 ,

за ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

На розгляд Дніпропетровського районного суду повторно надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 489123 за ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Протокол), згідно якого 01.04.2023 року о 09.40 годині на 26 км автодороги Р-52 БП у смт. Обухівка Дніпровського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_2 у порушення вимог п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України, будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами постановою державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі (ВП № 26613519 від 13.02.2023 року), керував автомобілем «Volkswagen LF46» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

До Протоколу долучені: письмові пояснення ОСОБА_1 від 01.04.2023 року, розписка про передачу транспортного засобу «Volkswagen LF46» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 , витяг із реєстру постанов на боржників, обмежених у правах від 04.04.2023 року.

У суді ОСОБА_2 свою провину не визнав і пояснив, що йому не було відомо про встановлення обмежень відносно нього, про які він дізнався в день складення Протоколу.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.ст.245, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і особи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Склад адміністративного правопорушення за ч.3 ст.126 КУпАП, передбачає умисну форму вини, а саме особа повинна усвідомлювати, що будучи тимчасово обмеженою у праві керування транспортними засобами, умисно продовжує керувати транспортним засобом.

Таким чином, матеріали справи про адміністративні правопорушення, складені за ч.3 ст.126 КУпАП, обов`язково мають містити документи, які б підтверджували обізнаність особи, щодо якої винесено постанову про застосування відносно неї відповідного обмеження, про застосування таких обмежень.

Всупереч вищевикладеного, у матеріалах справи відсутні відомості щодо обізнаності ОСОБА_4 щодо застосування відносно нього зазначених обмежень.

Частиною 3 статті 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

Виходячи з викладеного, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, а тому провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Частиною 1 статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення на цю особу адміністративного стягнення.

З огляду на те, що провадження по справі підлягає закриттю, судовий збір не сплачується.

Керуючись ст.ст.126 ч.3,247 п.1,283,284,294 КУпАП, -

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови вручити ОСОБА_5 та для відома направити начальнику ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя В.В. Бровченко