Справа № 156/833/22
Провадження № 3-зв/156/3/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2023 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Бєлоусов А.Є., з секретарем судового засідання Кицею Л.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в смт. Іваничі Волинської області заяву адвоката Шостака В.В., який діє від імені та в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , щодо відводу судді Іваничівського районного суду Волинської області Бахаєва Ігоря Махмудовича від участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення № 156/833/22,

ВСТАНОВИВ:

До Іваничівського районного суду Волинської області з територіального органу Національної поліції надійшли матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Автоматизованою системою документообігу суду вказані матеріали (справа № 156/833/22, провадження № 3/156/7/23) розподілені для розгляду судді Бахаєву І.М.. Постановою судді Іваничівського районного суду Волинської області Бахаєва І.М. від 01.03.2023 у справі № 156/833/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Адвокат Шостак В.В., котрий є захисником Ягусечка А.О. в справі про адміністративне правопорушення, подав апеляційну скаргу на постанову судді від 01.03.2023. Постановою судді Волинського апеляційного суду Подолюка В.А. від 31.07.2023 у справі № 156/833/22 апеляційну скаргу захисника задоволено частково, постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області Бахаєва І.М. від 01.03.2023 скасовано, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП повернуті до Відділу поліцейської діяльності №1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області для доопрацювання та належного оформлення через суд першої інстанції.

Захисник Шостак В.В. 24.11.2023 подав до Іваничівського районного суду Волинської області заяву про відвід судді Бахаєва І.М. від участі в розгляді справи № 156/833/23, зазначив, що вказаний суддя вже ухвалював у цій справі процесуальне рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, кваліфікованого за ч.1 ст. 130 КУпАП, це рішення скасоване постановою судді Волинського апеляційного суду, при цьому суддя місцевого суду не з`ясував належним чином обставини вчинення або не вчинення правопорушення, не перевірив докази і дійшов передчасного висновку щодо наявності в діях особи складу правопорушення. З огляду на це, адвокат вважає суддю Бахаєва І.М. упередженим у справі № 156/833/23.

Особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Шостака В.В., поліцейського Відділу поліцейської діяльності №1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Грищука В.П. було повідомлено належним чином судом про дату, час та місце розгляду заяви сторони захисту щодо відводу судді.

Захисник Шостак В.В., його підзахисний ОСОБА_1 не прибули для участі в призначеному судовому засіданні; адвокат 29.11.2023 надав до суду заяву, в якій просив здійснювати розгляд порушеного ним процесуального питання щодо відводу судді без його участі, вважав наявними достатні підстави для задоволення відводу. Поліцейський Грищук В.П. не прибув для участі в призначеному судовому засіданні, надав до суду заяву від 29.11.2023, в якій просив здійснювати розгляд питання щодо відводу судді Бахаєва І.М. без його участі, заперечував проти задоволення заяви сторони захисту.

Вирішуючи по суті заяву сторони захисту щодо відводу судді Бахаєва І.М. від участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення № 156/833/22, суддя виходить з такого.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Однак КУпАП в чинній на теперішній час редакції не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід. Натомість норми Кримінального процесуального кодексу України передбачають підстави за яких може бути заявлено відвід судді, який бере участь у кримінальному провадженні. А тому в даному випадку слід застосовувати аналогію закону та застосувати норми КПК при вирішенні питання, пов`язаного з відводом у справі про адміністративне правопорушення.

Саме така правова позиція висловлена в ухвалі Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16.09.2021 у справі № 577/1512/21 (провадження № 51-4382впа21).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З огляду на це суддя застосовує за аналогією норми КПК у розглядуваній ситуації.

Кримінальний процесуальний кодекс (КПК) України від 13.04.2012 № 4651-VI (зі змінами):

Стаття 75 КПК України. Суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого ч.3 ст.35 КПК порядку визначення судді для розгляду справи.

Стаття 76 КПК України. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Стаття 80 КПК України: за наявності підстав, передбачених ст. 75 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Стаття 81 КПК України: у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч.3 ст. 35 КПК. При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 № 8 «Про незалежність судової влади».

Пункт 5 постанови: відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Бангалорські принципи поведінки суддів від 19.05.2006, схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року № 2006/23 (далі - Принципи). Коментар до Бангалорських принципів поведінки суддів (далі Коментар).

Пункт 1.1. Принципів: суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.

Пункт 37 Коментаря: «…Сприйняття судової системи як незалежної є дуже важливим, а тест на незалежність повинен містити таке сприйняття. Це означає сприйняття того, чи має конкретний суд базові об`єктивні умови або гарантії незалежності суддів, а не сприйняття того, як він діятиме фактично, незалежно від наявності таких умов або гарантій. Будь-яка особа, що бажає поставити під сумнів незалежність суду, не повинна доводити реальний брак незалежності, хоча він, у випадку доведення, буде вирішальним для оскарження. Тест на визначення цього критерію аналогічний до тесту на упередженість особи, яка приймає рішення. Запитання полягає в тому, чи сторонній спостерігач сприймає, чи, у деяких юрисдикціях, «може сприймати» суд як незалежний. Хоча незалежність суддів це статус чи відносини, які базуються на об`єктивних умовах чи гарантіях, а також способі мислення чи ставлення під час виконання функцій судді на практиці, тест на незалежність полягає у тому, чи може розумний спостерігач сприймати суд як незалежний…».

Пункт 53 Коментаря (про критерії неупередженості суду): «… суд має бути неупередженим у суб`єктивному плані, тобто жоден член суду не повинен мати будь-яких особистих упереджень. Припускається, що особиста неупередженість існує, якщо немає доказів протилежного. По-друге, суд має бути неупередженим з об`єктивної точки зору, тобто він повинен запропонувати достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів щодо цього. За цим критерієм слід визначити, чи існують, незалежно від поведінки судді, будь-які факти, які можна перевірити та які можуть викликати сумніви щодо неупередженості судді…».

Кодекс суддівської етики, затв. рішенням XI чергового З`їзду суддів України від 22.02.2013 (далі Кодекс). Коментар до Кодексу суддівської етики, затв. рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 року № 1.

Стаття 7 Кодексу: «…суддя повинен неупереджено виконувати покладені на нього обов`язки…».

Коментар до статті 7 Кодексу: «Під неупередженістю прийнято розуміти відсутність упередженості, безсторонність, об`єктивність, незацікавленість, нейтральність, універсальність підходів до будь-кого, незалежно від певних ознак; це прагнення до справедливості та відсутність особистих симпатій або антипатій, непідкупність, бездоганність, моральність. Говорячи про неупередженість, слід зазначити про обов`язок судді здійснювати судочинство, не допускаючи впливу на нього сторонніх осіб та життєвих обставин, будь - яких інших суб`єктивних чинників, відсутність у нього заздалегідь сформованої думки щодо обставин справи та готовність сприймати інформацію об`єктивно, вирішуючи справу лише відповідно до закону на підставі фактично встановлених обставин, виходячи з власного внутрішнього переконання. Отже, безсторонній суд означає: позбавлений упередженості, незацікавлений, об`єктивний, безпристрасний, нейтральний...». «…Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості…».

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини:

Рішення Суду у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24.02.1993, п. 27, 28, 30; рішення Суду у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) від 28.10.1998, заява № 33958/96, п. 42: наявність безсторонності згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечує суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Рішення Суду від 10.12.2009 у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» (заява № 4785/02), п. 71: формулювання у раніше ухвалених суддею рішеннях висновків про винуватість осіб можуть викликати обґрунтовані побоювання, що у судді вже сформувалася думка про вину таких осіб і це може позначитися на його безсторонності. На думку Суду, у такому разі побоювання щодо небезсторонності судді можна вважати об`єктивно обґрунтованими.

Крім того, аналогічні позиції підтримані Верховним Судом у постанові від 13.12.2018 у справі № 552/4932/17 (провадження № 51-5235км18).

Вирішуючи питання про існування відносно судді ОСОБА_2 такої підстави для відводу у справі про адміністративні правопорушення як «недопустимість повторної участі судді» суддя бере до уваги наведені вище критерії об`єктивності та неупередженості суддів.

Виходячи з мотивів відводу, заявленого стороною захисту судді Бахаєву І.М., дійсно попереднє вирішення цим суддею питання щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, про наявність у діянні цієї особи складу конкретного правопорушення, про притягнення цієї особи до відповідальності, може викликати сумніви чи побоювання у ОСОБА_1 стосовно упередженості вказаного судді і породжувати легітимні сумніви щодо безсторонності судді при розгляді справи, внаслідок чого буде порушено право особи очікувати від держави на справедливий суд. Ухвалене суддею Бахаєвим І.М. процесуальне рішення від 01.03.2023 було скасовано постановою судді апеляційного суду, у постанові за підсумками апеляційного провадження вказано, що суддя місцевого суду не з`ясував належним чином обставини вчинення або не вчинення правопорушення, не перевірив докази і дійшов передчасного висновку щодо наявності в діях особи складу правопорушення.

З огляду на це, застосовуючи чинне національне законодавство України, усталену практику Європейського суду з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення суб`єктивного і об`єктивного критеріїв неупередженості (безсторонності) судді, з метою виключення будь-яких побоювань стосовно безсторонності судді, котрі мають підґрунтя на вказаних у заяві сторони захисту обставинах, можливих сумнівів у стороннього спостерігача (сторін судового провадження) в об`єктивності та неупередженості судді, заява адвоката Шостака В.В. щодо відводу судді підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 1,2, 213,221 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Шостака В.В., який діє від імені та в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , щодо відводу судді Іваничівського районного суду Волинської області Бахаєва Ігоря Махмудовича від участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення № 156/833/22, кваліфіковане за ч.1 ст. 130 КУпАП (за матеріалами, складеними відносно ОСОБА_1 ) - задовольнити.

Канцелярії Іваничівського районного суду Волинської області здійснити повторний розподіл справи № 156/833/22 автоматизованою системою документообігу суду для визначення іншого судді, котрий розглядатиме вказану справу одноособово.

Ця постанова судді набуває законної сили з моменту її проголошення (складення) і оскарженню не підлягає.

Суддя А. Є. Бєлоусов