Справа № 467/1068/23
Провадження № 3/467/491/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2023 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Кологривої Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Скорнякової С.В.,

захисника Рубана С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працевлаштованого, жителя АДРЕСА_1

за ч.4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 092479 від 30 серпня 2023 року вбачається, що 30 серпня 2023 року о 18 годині 44 хвилин в с.Семенівка по вул. Будівельна водій ОСОБА_1 , керуючи ВАЗ 21053 державний знак НОМЕР_1 , вживав алкогольні напої після зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.4 ст. 130 КпАП України.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився.

Захисник Рубан С.Ю. у судовому засіданні прохав закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КпАП України, вказуючи на те, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. На відеозаписі, доданому до протоколу, вбачається, що ОСОБА_1 повідомив, що «випив 100 грамів» разом з невідомою особою, яка присутня на відео, а під час керування алкогольні напої не вживав. На пропозицію пройти огляд на місці на стан сп`яніння відмовився, пройти огляд в медичному закладі працівники поліції останньому не пропонували. Матеріали справи не містять доказів того, що за результатами огляду на стан сп`яніння було встановлено, що ОСОБА_1 вживав саме алкоголь і саме після зупинки працівником поліції.

Вислухавши захисника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Між тим, згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 4 статті 130 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення 30 серпня 2023 року о 18 годині 44 хвилин в с.Семенівка по вул. Будівельна водій ОСОБА_1 , керуючи ВАЗ 21053 державний знак НОМЕР_1 , вживав алкогольні напої після зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.4 ст. 130 КпАП України.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення не містить підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у протоколі зазначено, що останній від надання письмових пояснень та від підпису у протоколі відмовився.

Разом з тим, з переглянутого відеозапису вбачається, що працівники поліції не повідомляли ОСОБА_1 про те, що по відношенню до нього буде складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 130 КпАП України, підписати протокол та надати письмові пояснення не пропонували, права та обов`язки у відповідності до ст. 268 КпАП України не роз`яснювали. Працівниками поліції було запропоновано лише підписатися у постанові, якій незрозуміло.

Окрім цього, з вказаного відеозапису видно, що автомобіль працівників поліції слідував за транспортним засобом під керуванням водія ОСОБА_1 . Після зупинки вказаного транспортного засобу водій зайшов у двір, через деякий час він вийшов та повідомив працівників поліції про те, що «випив 100 грамів тільки що». Працівник поліції запропонував водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці, на що той відмовився та зайшов до двору.

Відповідно до п.1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого, сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно пп.«є» п.2.10 ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Невиконання вимог пп. «є» п.2.10 ПДР утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, медичний огляд з метою встановлення стану сп`янінні водія не проводився, рішення про звільнення водія від проведення такого огляду відсутнє. Водій ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, а такі дії не містить складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 , оскільки зазначена в ньому інформація не підтверджена іншими належними засобами доказування, а долучені докази по суті підтверджують відмову вказаної особи від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Положення ч.1 ст.130 КУпАП та ч.4 ст.130 КУпАП передбачають відповідальність за правопорушення, які відрізняються за своїм змістом і складом та містять різні кваліфікуючі ознаки.

При цьому, сам по собі факт визнання особою вини у вживанні алкогольних напоїв після зупинки транспортного засобу, не може бути єдиним та достатнім доказом та не звільняє від обов`язку надання особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини.

Крім того, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що поліцейський, складаючи протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП, послався на порушення останнім вимог пп.«є» п.2.10 ПДР.

Як зазначалось вище, згідно з пп.«є» п.2.10 ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідно до п.1.10 ПДР термін дорожньо-транспортна пригода має таке значення - «подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки». Тобто, однією з необхідних умов для притягнення до адміністративної відповідальності за порушення пп.«є» п.2.10 ПДР є наявність дорожньо-транспортної пригоди та причетності до неї водія.

З матеріалів справи убачається, що 30 серпня 2023 року дорожньо-транспортної пригоди за участю водія ОСОБА_1 не сталось, оскільки він був зупинений працівниками поліції за інших підстав, а тому відсутні правові підстави для визначення цієї події як «дорожньо-транспортна пригода» в розумінні п.1.10 ПДР та відповідно вважати, що водій порушив пп.«є»п.2.10 ПДР та кваліфікувати його дії за ч.4 ст.130 КУпАП.

Таким чином, у ході дослідження доказів виникли обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 за обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Так, матеріали даної справи не містять належних та достатніх доказів, на підставі яких можливо дійти висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, а саме вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Надані суду докази по справі в своїй сукупності фіксують лише факт відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та не доводять поза розумним сумнівом провину вказаної особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.130 КУпАП.

При цьому суд усвідомлює суспільну небезпеку правопорушень, пов`язаних із забезпеченням безпеки дорожнього руху, необхідність невідворотності покарання порушників та створення умов, які би перешкоджали розповсюдженню таких дії.

Проте, необхідність дотримання вимог ст. 62 Конституції України (неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог ст. 6 Конвенції (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), дає суду з урахуванням позиції Миколаївського апеляційного суду від 23 травня 2023 року по справі № 467/345/23 (провадження № 33/812/216/23) підстави для висновку про недоведеність достатніми та неспростованими доказами факту порушення ОСОБА_1 пп«є» п.2.10 ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного суд вважає, що провадження по справі закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 221, 283, 284 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду на протязі десяти днів з дня її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя Т.М.Кологрива