Справа № 938/123/23
Провадження № 33/4808/368/23
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Чекан Н. М.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, відносно якої провадження у справі закрито ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бельмеги М.В., потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Нечай І.І.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 05 квітня 2023 року, якою закрито провадження по справі за обвинуваченням

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , інваліда першої групи, громадянина України,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №231985 від 15.02.2023 року ОСОБА_1 звинувачується у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, а саме в тому, що 15.02.2023 року о 14.00 годин у с. Верхній Ясенів присілок Печіще Верховинського району водій ОСОБА_1 рухався транспортним засобом OPEL COMBO д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості, порушив вимоги горизонтальної розмітки 1.1 «суцільна лінія», здійснив обгін транспортного засобу Рено д.н.з. НОМЕР_2 , не переконавшись перед тим, що це буде безпечно, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п 12.1. (8.4.5). 14.2 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 05 квітня 2023 року провадження по справі відносно ОСОБА_1 за обвинуваченням у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі на вищевказане рішення потерпілий ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати та притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ст.124 КУпАП.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, постанова суду є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушенні, яке інкриміновано йому у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме вимог п 12.1. (8.4.5). 14.2 Правил дорожнього руху, перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із автопригодою та її наслідками.

Звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 обвинувачується в порушенні вимог п.1.1, але при цьому він не обвинувачується в порушенні п.34.1 ПДР, тобто в порушенні вимог правил, які стосуються горизонтальної дорожньої розмітки. Натомість, в протоколі вказано про порушення останнім п.п.12.1, 14.2 ПДР України.

Апелянт вважає, що в даній ДТП технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем Рено д.н.з. НОМЕР_2 для водія автомобіля OPEL COMBO д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 полягала в дотриманні вимог п.п.12.1, 14.2 ПДР України, для виконання яких у нього не було перешкод технічного характеру.

Не погоджується із висновком суду про те, що водій автомобіля OPEL COMBO д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 порушив ПДР України через створення аварійної ситуації потерпілим ОСОБА_2 , який двічі на ділянці дороги протяжністю 14-15 метрів порушив ПДР, перетнувши суцільну дорожню лінію, при здійсненні маневру перестроювання автомобіля з однієї полоси руху на іншу та повертаючись назад.

Вважає безпідставними висновки суду щодо порушення ним вимог ПДР та визнання судом доказів у справі, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення, схеми ДТП та письмові пояснення учасників ДТП, судом визнані сумнівними та неправдивими. Вважає, що підстав, які б давали можливість визнати дані докази сумнівними та неправдивими, в матеріалах справи відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

На думку апелянта, матеріали справи послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів у правильності їхнього розуміння, добровільності та істинності, є достатньо вагомими, чіткі, узгоджені між собою, а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів.

Потерпілий вважає, що суд не дотримався вимог закону, оскільки обставини, що зазначені у матеріалах справи, які впливають на об`єктивність та правильність судового рішення належним чином встановлені не були, всебічно і повно судом не досліджувались.

Вважає, що суд безпідставно прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Додатково потерпілим до апеляційного суду подано клопотання про долучення до матеріалів справи звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого його транспортному засобу Рено д.н.з. НОМЕР_2 .

Просить постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 стверджував, що його інтереси в суді апеляційної інстанції представляє адвокат Нечай І.І.

Зокрема, до початку судового розгляду адвокат Нечай І.І. подала до апеляційного суду клопотання про додання документів до матеріалів справи, відповідно до яких нею долучено витяг із договору про надання правової допомоги ОСОБА_2 від 12.04.2023 року, ордер №018/23 на надання правничої допомоги ОСОБА_2 від 12.04.2023 року та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №863 від 26.03.2012 року видане ОСОБА_3 , які надають їй право представляти інтереси потерпілого ОСОБА_2 у даній справі в суді.

В судовому засіданні апеляційної інстанції:

- потерпілий ОСОБА_2 та його представник адвокат Нечай І.І. просили скасувати постанову суду першої інстанції, визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки саме його дії призвели до дорожньо-транспортної пригоди;

- особа, стосовно якої закрито провадження у справі ОСОБА_1 та його адвокат Бельмега М.Г. просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити постанову суду без змін.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши та дослідивши доводи потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Нечай І.І., доводи особи, стосовно якої закрито провадження у справі, ОСОБА_1 та його адвоката Бельмеги М.Г., апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, зі змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що суд першої інстанції закрив провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що ЄСПЛ неодноразово зазначав, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. («Пономарьов проти України»)

Апеляційний суд вважає, що допущені судом першої інстанції порушення процесуального закону не можуть бути безумовною підставою для скасування судового рішення та ухвалення іншого судового рішення аналогічного за своїм змістом.

Апеляційний суд вважає, що підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції можуть бути тільки істотні порушення вимог процесуального законодавства, які перешкодили суду правильно встановити фактичні обставини та надати вірну оцінку сукупності досліджених доказів та прийти до обґрунтованого висновку про доведеність вини у вчиненні правопорушення.

Так, діючий КУпАП не містить визначення правових підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції у зв`язку з чим при вирішанні цього питання необхідно виходити із загальних принципів здійснення судочинства.

Апеляційний суд вважає, що судове рішення суду першої інстанції підлягає обов`язковому скасуванню у тому, випадку, коли за наявності підстав для закриття провадження суд не закрив провадження по справі, або коли рішення було ухвалено незаконним складом суду.

Зокрема, підлягає обов`язковому скасуванню судове рішення у тому разі, коли вину обвинуваченого не доведено сукупністю належних та допустимих доказів по справі, коли відсутня подія правопорушення або коли в діях особи, яка притягається до відповідальності відсутній склад відповідного правопорушення.

В своїй апеляційній скарзі потерпілий вказує на те, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про закриття провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення, оскільки сукупність наявних в матеріалах справи доказів підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушенні та доводить, що саме його дії призвели до ДТП.

При вирішенні питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, апеляційний суд приймає до уваги, що згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність особи, яка доведена достатніми та незаперечними доказами.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Положеннями ст.245КУпАП визначено,що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з приписами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст. 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Апеляційним судом у повному обсязі досліджені докази, які містяться в матеріалах справи та були надані сторонами під час розгляду справи в апеляційній інстанції.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 231985 від 15.02.2023 року, вбачається, що 15.02.2023 року о 14.00 годин у с. Верхній Ясенів присілок Печіще Верховинського району водій ОСОБА_1 рухався транспортним засобом OPEL COMBO д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості, порушив вимоги горизонтальної розмітки 1.1 «суцільна лінія», здійснив обгін транспортного засобу Рено д.н.з. НОМЕР_2 , не переконавшись перед тим, що це буде безпечно, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п 12.1. (8.4.5). 14.2 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою інспектором СРПП Верховинського РВП лейтенантом поліції Нищей В.В. із заповненням всіх передбачених граф протоколу та у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395.

В протоколі зазначено потерпілого ОСОБА_2

Посвідчення водія у ОСОБА_1 вилучено працівником поліції та видано тимчасовий дозвіл на керування транспортними засобами під його власноручний підпис.

ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки у відповідності до ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться у Верховинському районному суді, ознайомлено зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчать власноручні підписи ОСОБА_1 .

У протоколі зазначено, що пояснення по суті правопорушення ОСОБА_1 надав на окремому аркуші.

У відповідності до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення повинна бути зазначена суть адміністративного правопорушення, оскільки конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до діючого КУпАП, справа розглядається в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення у зв`язку з чим встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні у справі "Ващенко проти України" Європейський суд вказав, що «"обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру».

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що надані обвинуваченому дані, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

В рішенні у справі «Абрамян проти Росії» Європейський Суд зробив висновок про те, що «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що, керуючи транспортним засобом марки OPEL COMBO днз. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості, порушив вимоги горизонтальної розмітки 1.1 «суцільна лінія», здійснив обгін транспортного засобу Рено днз. НОМЕР_2 , не переконавшись перед тим, що це буде безпечно, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п 12.1. (8.4.5). 14.2 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Таким чином, зі змісту висунутого обвинувачення вбачається, що ОСОБА_1 звинувачується в тому, що допустив порушення вимог ПДР під час виконання ним обгону іншого транспортного засобу.

За таких обставини, суду першої інстанції було необхідно встановити, чи дійсно ОСОБА_1 допустив порушення вимог п 12.1. (8.4.5). 14.2 Правил дорожнього руху під час виконання обгону іншого транспортного засобу та чи дійсно вказане порушення знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою.

Так, підставою для притягнення до відповідальності заст.124 КпАП України є не будь-яке порушення Правил дорожнього руху, а саме те порушення, яке знаходиться у причинному зв`язку із настанням наслідків, зазначених положеннями ст. 9 КУпАП.

Об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, складають порушення водієм правил дорожнього руху, наслідок у виді пошкодження майна та причинно-наслідкових зв`язок між такими діями й наслідком.

Дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 , схему ДТП від 15.02.2023 року, з якою погодились учасники ДТП при її оформленні, про що свідчать їх підписи, характер ушкоджень, які отримали транспортні засоби в результаті ДТП, пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стосовно обставин дорожньо-транспортної пригоди, оглянувши в судовому засіданні долучені фото з місця ДТП, апеляційний суд приходить до висновку, що сукупність наявних доказів недостатня для встановлення обставин, які мають значення для вирішення питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, зі змісту доводів апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_2 вбачається, що в саме ОСОБА_1 винний у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, оскільки недотримався вимог п.п.12.1, 14.2 ПДР України, для виконання яких у нього не було перешкод технічного характеру.

Потерпілий не погоджується із висновком суду про те, що водій автомобіля OPEL COMBO д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 порушив ПДР України через створення аварійної ситуації потерпілим, який, керуючи транспортним засобом Рено д.н.з. НОМЕР_2 двічі перетнув суцільні дорожні лінії на ділянці дороги протяжністю 14-15 метрів, порушивши ПДР, при здійсненні маневру перестроювання автомобіля з однієї полоси руху на іншу та повертаючись назад.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеню участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.

За таких обставин, суду першої інстанції було необхідно встановити чи дійсно транспортний засіб марки Рено д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням потерпілого ОСОБА_2 створив аварійну ситуацію для подальшого руху автомобілю марки OPEL COMBO д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та чи мав останній технічну можливість уникнути зіткнення транспортних засобів шляхом гальмування.

Разом з тим, встановлення вищевказаних обставин потребує встановлення даних, які дозволяють встановити швидкість руху транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 на момент коли автомобіль під керуванням потерпілого ОСОБА_2 виїхав на головну дорогу та створив небезпеку для його подальшого руху та відстань на який знаходився транспортний засіб ОСОБА_1 від автомобіля, яким керував потерпілий.

Разом з тим, апеляційний суд розглядає справу тільки в межах обвинувачення, яке висунуте ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і не надає правову оцінку діям іншим учасників дорожньо-транспортної пригоди, які не притягуються до адміністративної відповідальності.

Так, ОСОБА_1 , будучи допитаним як в суді першої інстанції, так і в ході апеляційного розгляду справи, свою вину у вчиненні правопорушення категорично заперечив та пояснив, що 15.02.2023 року у с.Верхній Ясенів відбулась ДТП за його участю та потерпілого ОСОБА_2 , який двічі порушив Правила дорожнього руху, перетнувши суцільну горизонтальну лінію, виїжджаючи з території свого житлового будинку, та через 14 метрів, повторно перетнувши суцільну горизонтальну лінію, заїжджаючи до свого гаража, а він намагався уникнути зіткнення. Зазначив, що наближаючись до головного кільця в с.Верхній Ясенів, він побачив, що з правого боку проїжджої частини виїхав автомобіль Рено, перетнувши суцільну лінію та почав рухатися з включеним покажчиком повороту в напрямку головного кільця. Побачивши перешкоду на своїй полосі руху та переконавшись в безпечності маневру, ОСОБА_1 ввімкнув показник повороту ліворуч та почав маневр обгону. Коли його автомобіль, рухаючись по зустрічній полосі руху, майже порівнявся з автомобілем Рено, то водій цього транспортного засобу повернув ліворуч, та знову перетнув суцільну смугу і направив свій автомобіль впоперек його автомобіля, чим створив аварійну обстановку, що призвело до зіткнення вищевказаних автомобілів. ОСОБА_1 звертає увагу, що винуватцем ДТП був потерпілий ОСОБА_2 , який порушив ПДР, а саме: виїжджаючи зі свого двору перетнув суцільну горизонтальну лінію та виїхав на смугу руху, по якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 зазначив, що потерпілий повинен був рухатися в сторону міста Косова на відстань близько 100 метрів до переривчастої горизонтальної лінії, де його слід було розвернутися та поїхати в напрямку з Косова до кільця. Натомість, ОСОБА_2 у подальшому повторно перетнув суцільну горизонтальну лінію для заїзду до свого гаражу, незважаючи на те, що його потрібно було, відповідно до ПДР, поїхати прямо до кільця, яке розташоване на відстані 100 метрів від місця ДТП, де слід було розвернутися та заїхати до місця призначення (гаражу). Крім того, ОСОБА_1 зазначив про те, що він не міг знати та передбачити, що водій ОСОБА_2 буде заїздити в свій гараж, порушуючи ПДР. Зазначив, що схема ДТП, яка долучена до матеріалів справи, не відповідає дійсності та долучив схему ДТП, яка відповідає дорожній розмітці та обставинам справи. ОСОБА_1 стверджував, що він не порушував Правил дорожнього руху, оскільки в їх п.34.1 передбачено, що як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються зі швидкістю менше 30 км/год. Оскільки дорожня обстановка, яка склалася на той час та дії іншого учасника дорожнього руху водія ОСОБА_2 , давали йому право здійснити маневр обгону з одночасним перетином горизонтальної ліні розмітки 1.1 «суцільна лінія» враховуючи, що його, тобто ОСОБА_1 , його вини у дорожньо-транспортній пригоді немає.

З письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих при складанні протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.4), вбачається, що 15.02.2023 року близько 14 год. він рухався зі сторони с. Косова, в с. Верїхній Ясенів перед головним кільцем з лівої сторони приватної присадибної ділянки виїхав транспортний засіб Рено, д.н.з. НОМЕР_2 , який перетнув суцільну розмітку - лінію головної дороги і через 14 метрів повернув ліворуч. Він, побачивши, що водій вказаного автомобіля виїхав на зустрічну смугу руху, почав гальмувати. Внаслідок зазначених дій виникла ДТП.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанцій пояснив, що саме не дотримання ОСОБА_1 правил дорожнього руху призвели до спричинення ДТП. Хоча працівник поліції склав відносно нього протокол за ч.1 ст. 122 КУпАП за перетинання суцільної лінії, зазначив, що не погоджується із пред`явленим обвинуваченням і не вважає себе винним у вчиненні ДТП. Зауважив, що ОСОБА_1 рухався з великою швидкістю, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Суцільну лінію він не перетинав, оскільки перед заїздом до його гаража переривчаста дорожня лінія, а не суцільна, тим самим він здійснював маневри, які дозволені у відповідності до вимог ПДР. Так, з письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 , наданих ним після ДТП (а.с.5), вбачається, що він15.02.2023 року о 14 год. виїжджав з власної присадибної ділянки на головну дорогу з увімкненим покажчиком повороту з лівої сторони і рухався транспортним засобом. У своїх письмових поясненнях потерпілий вказав, що він не побачив інших учасників дорожнього руху, а тому виїхав на дорогу. Зазначив, що його транспортний засіб Рено, д.н.з. НОМЕР_2 , в`їхав автомобіль Опель, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по зустрічній смузі руху на великій швидкості і не обрав безпечної дистанції, через що і відбулось зіткнення транспортних засобів. Потерпілий наголосив, що він виїжджав з присадибної ділянки на дорогу і заїжджав в гараж, який знаходиться біля узбіччя дороги. Пояснення потерпілим підписано власноручно.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у долученій до протоколу про адміністративне правопорушення схемі ДТП від 15.02.2023 року складеній о 14 год. 20 хв. (а.с.2) зафіксоване розташування транспортних засобів Рено, д.н.з. НОМЕР_2 , та Опель, д.н.з. НОМЕР_1 , після дорожньо-транспортної пригоди, відповідні результати виміру відстаней, які дозволяють встановити обставини дорожньо-транспортної пригоди та зазначені механічні пошкодження транспортних засобів, отримані внаслідок ДТП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 не заперечували щодо правильності даних, які зафіксовано в схемі до протоколу огляду місця події та погоджуються з розмірами зазначених відстаней, які були встановлені під час складання схеми працівником поліції та дозволяють встановити розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди, оскільки дана схема ДТП ними підписана без зауважень.

Зі схеми місця ДТП вбачається, що ДТП відбулась на дорозі з двостороннім рухом із переривчастою лінією смуги, яка на місці вчинення ДТП закінчується та розпочинається суцільна лінія смуги, що дає підстави вважати, що дана ділянки дороги має одну смугу для руху в одному напрямку.

Із даних, зафіксованих на план схемі ДТП розташування транспортних засобів після ДТП видно, що зіткнення транспортних засобів відбулось поряд з гаражним приміщенням, з якого виїжджав та заїжджав автомобілем Аксюк М.

Зі схеми ДТП вбачається, що ширина ороги становить 5.56 метрів, полоса руху дороги, на якій відбулось зіткнення транспортних засобів транспортний засіб Рено, д.н.з. НОМЕР_2 , та Опель, д.н.з. НОМЕР_1 становить 2.26 метри. Розташування транспортного засобу Опель Комбо, д.н.з. НОМЕР_1 після ДТП передньою лівою частиною зі сторони водія зафіксоване саме поза дорогою на узбіччі при заїзді до гаражного приміщення потерпілого. Розташування автомобіля Рено, д.н.з. НОМЕР_2 на схемі ДТП зафіксовано на смузі руху, яка на місці зупинки даного транспортного засобу із суцільної лінії переходить в переривчасту лінію, яка розділяє смуги руху дороги.

На схемі ДТП позначено населений пункт, в якому відбулось зіткнення транспортних засобів та гальмівний шлях автомобіля Опель Комбо, д.н.з. НОМЕР_1 , який становив 18.80 м. від суцільної розділової смуги руху до місця зупинки транспортного засобу. Гальмівний шлях автомобіля Рено, д.н.з. НОМЕР_2 , зазначено 14.60 см, а розташування даного автомобіля зафіксовано посеред лінії, яка розділяє смуги руху дороги.

До вищевказаної схеми дорожньо-транспортної пригоди долучено перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до якого в автомобілі «Опель Комбо», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 пошкоджено права фара, бампер та переднє праве колесо; в Рено, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 пошкоджено переднє ліве крило, передній бампер, ліве дзеркало, ліве переднє колесо та ліва решітка.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вищевказані пошкодження транспортних засобів повністю узгоджуються із поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди стосовно того, що зіткнення транспортних засобів відбулось в той час, коли автомобіль марки OPEL COMBO д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 здійснював обгін транспортного засобу марки Рено д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням потерпілого ОСОБА_2 , який намагався здійснити поворот ліворуч.

Також, за клопотанням представника потерпілого адвоката Атаманюка Р.І. в суді першої інстанції долучено 4 фотознімки вищезазначених транспортних засобів, які зазнали механічні пошкодження внаслідок ДТП 15.02.2023 року в с.Верхній Ясенів (а.с.50-54).

В матеріалах справи наявний рапорт від 15.02.2023 року на ім`я начальника поліції (а.с.3) про те, що 15.02.2023 року надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_5 , про те, що в с. Верхній Ясенів вул. Центральна відбулася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями Renault MeganeScenic номерний знак НОМЕР_2 та OPEL COMBO реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 без потерпілих. Зазначено, що водій автомобіля Опель Комбо, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості, порушив вимоги горизонтальної розмітки 1.1 суцільна лінія та здійснив обгін автомобіля Renault MeganeScenic номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який повертав ліворуч після закінчення дорожньої розмітки 1.1, в результаті чого відбулась ДТП. На ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП.

До матеріалів справи додано копію посвідчення водія ОСОБА_1 (а.с.7); копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу OPEL COMBO реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.8); копію посвідчення водія ОСОБА_2 (а.с.9); копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Renault MeganeScenic номерний знак НОМЕР_2 (а.с.10); копію полісу №АТ/3343536 добровільного страхування цивільно правової відповідальності власників наземного транспорту укладену між ПАТ «НАСК`Оранта» та ОСОБА_2 , яким застраховано транспортний засіб Renault MeganeScenic номерний знак НОМЕР_2 (а.с.11); та копію постанови серії БАД №222564 від 15.02.2023 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП за керування 15.02.2023 року транспортним засобом марки OPEL COMBO реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (а.с.12).

Вищевказаний рапорт є документом внутрішнього користування, оскільки його зміст полягає в тому, що працівник поліції інформує начальника ВП про правомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та не є доказом відповідно до ст.251 КУпАП, однак зміст даного рапорту вбачається проведення фіксації процесуальних дій працівника поліції, які в сукупності з іншими доказами у справі дозволяють повно та об`єктивно встановити обставини, які мають істотне значення для розгляду справи по суті.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що для висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП необхідно спростувати доводи про те, що останній був змушений порушити вимоги ПДР України, оскільки діяв в умовах аварійної ситуації, яку було створено іншим учасником дорожнього руху.

Спростування вищевказаних доводів вимагає встановлення обставин, які свідчать про те, що водій ОСОБА_1 не діяв в умовах аварійної ситуації або мав відповідну технічну можливість уникнути зіткнення транспортних засобів без виконання маневру обгону транспортного засобу під керуванням потерпілого ОСОБА_2 .

Доведеність обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП вимагає спростування доводів про те, що порушення ним вимог п 12.1. (8.4.5). 14.2 Правил дорожнього руху України носило вимушений характер.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що судовий розгляд здійснюється у відповідності до принципу змагальності сторін, відповідно до якого кожна із сторін самостійно доводить правильність її правової позиції та надає суду відповідні докази на підтвердження своїх доводів.

Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав.

Принцип змагальності ґрунтується на тому переконанні, що протилежність інтересів сторін є найкращою гарантією для забезпечення повноти судового розгляду та встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішання питання про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Разом з тим, сукупність досліджених судом доказів не дозволяє встановити обставини, які мають істотне значення для встановлення механізму дорожньо-транспортної пригоди та вирішення питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «Кобець проти України» зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що досліджена судом сукупність доказів не дозволяє прийти до висновку поза розумним сумнівом про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що діючий закон про притягнення особи до адміністративної відповідальності, містить тільки одну правову підставу для визнання особи невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає що суд першої інстанції обґрунтовано закрив провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 05 квітня 2023 року, якою закрито провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв