КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 755/302/22
провадження № 33/824/704/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Кирилюк Г. М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 25 січня 2022 року в складі судді Галиги І. О., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 496, 20 грн.

21.12.2022 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 25 січня 2022 року.

Посилається на ті підстави, що про наявність оскаржуваної постанови йому не було відомо, судове засідання відбувалось без його участі.

Зазначив, що 25.01.2022 до його оселі вдерлися люди та вчинили розбійний напад, завдавши тілесних ушкоджень, внаслідок чого він перебував на лікуванні. Дізнався про оскаржувану постанову нещодавно, через деякий час після укладення договору з адвокатом Москаленком С. І. та вивчення останнім матеріалів справи.

Крім цього, внаслідок обстрілів з 10.10.2022 по об`єктам енергетичної інфраструктури м. Києва, почали систематично відбуватися аварійні відключення електричної енергії, що виключило своєчасне отримання скаржником належної правової допомоги та складання апеляційної скарги в робочий час.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Таким чином, строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

З огляду на те, що оскаржувана постанова була винесена 25 січня 2022 року, кінцевим строком для подання апеляційної скарги було 04 лютого 2022 року.

Подаючи апеляційну скаргу 21 грудня 2022 року, ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження.

Зазначені в клопотанні причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можна визнати поважними з таких підстав.

Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга складена та підписана ОСОБА_1 . 30 .11.2022, при цьому направлена на адресу суду лише 08.12.2022, через 8 днів після її складення.

Заява не містить зазначення дати, коли саме заявник дізнався про наявність оскаржуваної постанови.

Разом з тим, відповідно до змісту постанови Київського апеляційного суду від 30 листопада 2022 року ( справа №755/6612/22), ухваленої в справі за заявою матері заявника - ОСОБА_2 , за участі заявника - ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, на яку останній посилається в апеляційній скарзі, вказана заява була обґрунтована в тому числі, наявністю постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 25 січня 2022 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Вказана обставина свідчить про те, що починаючи з 02 вересня 2022 року, коли ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 серпня 2022 року у справі №755/6612/22, останній був обізнаний про існування постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 25 січня 2022 року (справа №755/302/22).

Доводи заявника про те, що 25.01.2022 йому було завдано тілесні ушкодження, внаслідок яких він перебував на лікуванні, що унеможливило вчасне звернення з апеляційною скаргою, не підтверджені відповідними доказами.

Суду також не надано доказів тривалості такого лікування.

З огляду на обізнаність заявника про наявність оскаржуваного судового рішення починаючи з 02 вересня 2022 року, доводи заявника про те, що з 10 жовтня 2022 року відбувались аварійні відключення електричної енергії, не можуть бути достатньою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

За таких підстав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не можна визнати обґрунтованими.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди зобов`язанні вказувати підстави, на які вони посилаються як на підставу поновлення строку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд його справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено й в статті 129 Конституції України.

Разом з цим, поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України»).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані ( "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Суду не надано доказів наявності істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне вчинення процесуальних дій з подачі апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, тому клопотання задоволенню не підлягає.

Оскільки в поновленні строку на апеляційне оскарження відмовлено, апеляційна скарга разом із доданими до неї матеріалами підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись ч. 2 ст. 294 КУпАП суд

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 взадоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження Дніпровського районного суду м. Києва від 25 січня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Апеляційну скаргу повернути особі, що її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк