ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/2863/23

провадження № 3/0285/2246/23

09 травня 2023 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов

від Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України,

який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,

непрацюючого,

за ч.2 ст.187 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

З протоколу, що надійшов до суду 09.05.2023, слідує, що ОСОБА_2 , повторно протягом року, порушив правила перебування під адміністративним наглядом, а саме: 01.05.2023 не з`явився на реєстрацію до поліції.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Одним із завдань КУпАП є охорона прав і свобод громадян; ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Доказова база повинна випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Частиною 2 ст.187 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

На підтвердження винності Твардовського поліцією було надано:

протокол від 03.05.2023 серії ВАВ №847534;

копію постанови №285/1533/23 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 187 КУпАП.

Процесуальними джерелами доказів є показання свідків, речові докази, відеодокази, документи, висновки експертів, тощо.

Також враховую те, що протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зважаючи на викладене та враховуючи позицію Європейського суду з прав людини щодо протоколу про адміністративне правопорушення, висловлену в рішенні по справі «Карелін проти російської федерації», приходжу до висновку, що протокол не може бути самостійним та достатнім доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Принагідно зазначити, що підставою притягнення ОСОБА_2 до відповідальності стали його власні пояснення, а доказова база вини ґрунтується на одноособових висновках поліцейських, без вжиття усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події.

Обставини, зазначені у протоколі повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Окрім того з матеріалів наданих працівником поліції не можливо встановити які правила адміністративного нагляду відносно ОСОБА_2 було встановлено, оскільки в матеріалах справи присутня лише частина постанови про встановлення адміністративного нагляду відносно нього.

Відтак, надані докази, які долучені до справи, викликають розумні сумніви, наявність яких не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення Суду у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При наявності певної неповноти чи суперечностей, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Зазначене становитиме порушення вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи (справа «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain»).

Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ст.247 КУпАП).

Встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивним обставинам справи, вказує на відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.187 КУпАП, а тому провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 33-35, 38, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.187 КУпАП ОСОБА_3 у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення або отримання її копії.

Суддя О. О. Літвин