КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/4414/2023
справа №758/8663/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 22 серпня 2023 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

встановив:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №044984 від 13 липня 2023 року, ОСОБА_1 13 липня 2023 року о 10 год. 40 хв у м. Києві, по проспекту Правди, 47 керував транспортним засобом YamahaJog д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, вчинив вказане правопорушення втретє протягом року. Порушив вимоги пункту 2.1 ПДР України.

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 22 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800,00 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на відсутність повторності. Вказує, що штрафи згідно постанов ЕАС №6851236 від 18 квітня 2023 року та ВАС №6879707 від 23 квітня 2023 року, якими ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, були ним сплачені.

Уважає, що суд першої інстанції незалежно від того чи оспорював ОСОБА_1 зазначені постанови, зобов`язаний перевірити їх законність.

Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено причину зупинки транспортного засобу.

Вказує, що суд першої інстанції вийшов за межі пред`явленого обвинувачення, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення не викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП.

Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, який саме підпункт пункту 2.1 порушено ОСОБА_1 .

Вказує, що суд першої інстанції в судовому засіданні не роз`яснив суть обвинувачення та міру покарання.

Мотивуючи наведеним, просить суд постанову Подільського районного суду міста Києва від 22 серпня 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 КУпАП закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Іваницька О.П. доводи апеляційної скарги підтримали, просили суд її задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов таких висновків.

Статтею 1 КУпАП визначено:

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 9 КУпАП визначено:

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 23 КУпАП визначено:

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції, крім випадків встановлення проблискових маячків оранжевого кольору на сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м, на механічних транспортних засобах дорожньо-експлуатаційної служби, на транспортних засобах спеціального, спеціалізованого призначення та на транспортних засобах із розпізнавальним знаком "Діти"; г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог, встановлених Законами України "Про автомобільний транспорт", "Про дорожній рух" та "Про перевезення небезпечних вантажів" (далі - спеціальні правила); ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення); д) у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Відповідно до статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, -

тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до статті 251 КУпАП:

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З даних протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД №044984 від 13 липня 2023 року убачається, що ОСОБА_1 13 липня 2023 року о 10 год. 40 хв у м. Київ, проспект Правди 47, керував транспортним засобом Yamaha Jog д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, вчинив вказане правопорушення втретє протягом року. Порушив вимоги пункту 2.1 ПДР України (а.с. 1).

Згідно даних постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАС №6879707 від 23 квітня 2023 року, установлено, що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП (а.с.2).

Згідно даних постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАС №6851236 від 18 квітня 2023 року установлено, що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП (а.с.3).

Згідно даних довідки, складеної інспектором відділу адміністративної практики УПП у м. Києві ДПП капітаном поліції Машовець А, убачається, що згідно обліково-реєстраційних баз УПП у м. Києві ДПП інформаційного порталу Національної поліції МВС України ОСОБА_1 протягом року двічі притягувався до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 126 КУпАП (а.с.5).

З даних відеофайлу, доданого до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення установлено, що на відрізку часу 01:00 хвилин на запитання працівника поліції чи має ОСОБА_1 посвідчення водія, останній відповів що не має. Згодом додав, що навчається у автошколі.

На відрізку часу 20:36 хвилин ОСОБА_1 повідомлено, що відносно нього буде складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за частиною 5 статі 126 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 протягом року вже притягався до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 126 КУпАП.

На відрізку часу 32:50 ОСОБА_1 ознайомлено із змістом протоколу. Під час ознайомлення будь-яких заперечень ОСОБА_1 не висловив.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає про таке.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що суд першої інстанції під час розгляду справи мав перевірити законність постанов серії ЕАС №6851236 від 18 квітня 2023 року та ЕАС №6879707 від 23 квітня 2023 року апеляційний суд відхиляє, оскільки такі постанови в установленому законом порядку не оскаржувались.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині того, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення не містить підстав зупинки транспортного засобу, апеляційний суд зазначає про таке.

Вимоги до протоколу визначені статтею 256 КУпАП.

Так, відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відтак доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд відхиляє як безпідставні, оскільки протокол відповідає вимогам статті 256 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної про те, що суд першої інстанції не вказав суть обвинувачення, а також міру покарання, апеляційний суд зазначає про таке.

З даних відеофайлу, доданого до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення установлено, що на відрізку часу 20:36 хвилин інспектор поліції повідомив, що відносно ОСОБА_1 буде складено протокол. На запитання ОСОБА_1 чому не постанова, інспектор відповів, що у разі повторності протягом року вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП складається протокол і матеріали справи направляються до суду. При цьому інспектор повідомив, що санкція частини 5 статті 126 КУпАП складає штраф близько 40 000 тисяч гривень та позбавлення права керування транспортним засобом строком від 5 до 7 років.

Окрім цього, на відрізку часу 37:37 хвилин інспектором повторно вказано на санкцію частини 5 статті 126 КУпАП.

Згідно зі статтею 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Презумпція знання законодавства (лат. Ignorantia juris non excusat - незнання закону не вибачається) означає, що кожен вважається таким, що знає закони. З цього положення і випливає загальновідома формула: незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, яка і міститься в частині 2 статті 68 Конституції України. Презумпція знання законодавства поширюється тільки на закони та інші нормативно-правові акти, які доведені до відома населення у порядку встановленому законом. Згідно з частиною 3 статті 57 Конституції України закони та інші нормативно- правові акти, що визначають права та обов`язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними і відповідно, не можуть застосовуватись. Тому основною умовою набрання нормативно-правовим актом законної сили, і, отже обов`язку його знати, є офіційне оприлюднення, яке здійснюється шляхом опублікування у офіційних друкованих виданнях. Опублікування нормативно-правового акта є юридичною підставою презумпції знання законодавства. Суть цієї презумпції полягає в тому, що ніхто не може посилатись на незнання закону, якщо він був опублікований у встановленому законом порядку.

Відтак, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не вказав міру відповідальності, апеляційний суд відхиляє та вказує, що зазначене не є підставою для скасування постанови.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції статей 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до статті 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції встановив.

Відтак, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 22 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Н.В. ПОЛІЩУК