ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю правопорушника ОСОБА_1 та його захисника Бобра Д.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника в інтересах правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 листопада 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , непрацюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 14.09.2023 року о 20:03 год. в м. Черкаси, по вул. 30-річчя Перемоги, 21, керував автомобілем Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, в найближчому медичному закладі у лікаря нарколога, водій відмовився, про що свідчить висновок лікаря № 578 від 14.09.2023р., чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції вину не визнав, суду пояснив, що 14.09.2023 року в стані наркотичного сп`яніння він не перебував. В медичному закладі від здачі сечі він не відмовлявся, але не міг здати сечу для проведення дослідження із-за відсутності фізіологічної потреби.

Адвокат Бобер Д.О. в судовому засіданні надав суду письмове клопотання та просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 листопада 2023 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник в інтересах правопорушника ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить:

Постанову Соснівського районного суду від 02.10.2023 року - скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ч. 130 КУпАП.

Вважає, постанову суду першої інстанції необгрунтованою, оскільки порушено норми процесуального і матеріального права, та невірно встановлені обставини справи.

Вказує, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушень відсутні належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у в пенні вказаного адміністративного правопорушення, а провадження по даній справі підлягає до закриття через недоведеність наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважає, що внаслідок порушення процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння слід вважати недоведеним факт відмови від проходження огляду, внаслідок чого провадження по справі підлягає до закриття на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Поза увагою суду залишився той факт, що ОСОБА_1 кожного разу повідомляв про фізіологічну неспроможність надати саме зразки сечі, однак від проходження огляду не відмовлявся.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 , 14.09.2023 року о 20:03 год. в м. Черкаси, по вул. 30-річчя Перемоги, 21, керував автомобілем Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, в найближчому медичному закладі у лікаря нарколога, водій відмовився, про що свідчить висновок лікаря № 578 від 14.09.2023р., чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 519777 від 14.09.2023 року, де зазначено, що ОСОБА_1 , 14.09.2023 року о 20:03 год. в м. Черкаси, по вул. 30-річчя Перемоги, 21, керував автомобілем Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, в найближчому медичному закладі у лікаря нарколога, водій відмовився, про що свідчить висновок лікаря № 578 від 14.09.2023р., чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.1);

- даними висновку КЗ «ЧОНД» № 578 від 14.09.2023 року, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, відносно гр. ОСОБА_1 де зазначено, що останній відмовився від проходження освідування в установленому законом порядку.(а.с.2);

- даними рапорту поліцейського взводу 1 роти 2 УПП в Черкаській області ДПП мол. лейтенанта полії О. Шинкарчука від 14.09.2023 року, де зазначено, що 14.09.2023 року о 20 годині 04 хвилин в м. Черкаси, по вул. 30-річчя Перемоги, 21, виконуючи свої службові обов`язки, було виявлено керував автомобілем Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_2 , що перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки. Наздогнавши даний транспортний засіб, його було зупинено. Водієм виявився ОСОБА_1 та у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці, які не реагували на світло, блідність обличчя. Водієві було запропоновано пройти огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у лікаря нарколога. Останнього було доставлено до КЗ «ЧОНД», проте ОСОБА_1 не пройшов медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння. На ОСОБА_1 було складено адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.4);

- даними відеозапису з нагрудних камер (бодікамер) поліцейських від 14.09.2023 року, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.(а.с.6);

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, вплив; наркотичних чи токсичних речовин.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, відмови від проходження оствідування та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо ОСОБА_1 у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права, є необґрунтованим та спростовуються даними відеозапису та показів свідків.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД № 519777 від 14.09.2023 року, даними висновку КЗ «ЧОНД» № 578 від 14.09.2023 року, даними рапорту поліцейського взводу 1 роти 2 УПП в Черкаській області ДПП мол. лейтенанта полії О. Шинкарчука від 14.09.2023 року, даними відеозапису з нагрудних камер (бодікамер) поліцейських від 14.09.2023 року, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 разом з працівниками поліції прибули до КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер» о 20 годині 34 хвилини. О 20 годині 36 хвилин лікар повідомив ОСОБА_1 про необхідність здати сечу на виявлення змісту наркотичної речовини після того, як він його огляне, на що ОСОБА_1 погодився. О 20 годині 42 хвилини лікар запрошує ОСОБА_1 до кімнати щоб здати сечу.

О 20 годині 43 хвилини лікар повідомив, що надається час, після спливу якого необхідно здати сечу на аналіз, запропонував в цей час вживати воду. 0 21 годині 38 хвилин ОСОБА_1 на питання лікаря відповів, що й нього не має фізіологічної потреби на здачу сечі.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 ухилився від проходження огляду, оскільки не здав сечу для проведення аналізу. Дані обставини також встановлені у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння № 578 від 14.09.2023 року лікаря, який проводив обстеження ОСОБА_1 .

Доводи ОСОБА_1 про те, що він фізично не зміг здати сечу на аналіз, є способом його захисту з метою ухилення від відповідальності за вчинене правопорушення, тому його посилання в цій частині, є необґрунтованими.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння шляхом здачі біологічного матеріалу - сечі. Однак, останній від здачі біологічного матеріалу відмовився, мотивуючи відсутністю фізіологічної потреби. Таким чином, ОСОБА_1 фактично ухилився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Як вбачається з відеозапису, з моменту ОСОБА_1 надавався час здати біологічне середовище - сечу, а саме одна година.

Тобто водію медичним співробітником надавався період часу впродовж години, протягом якого він повинен був здати біологічні середовища.

Загально-правовий принцип розумності строків передбачає, що певна дія повинна бути зроблена протягом розумного строку. Суб`єктом, який вирішує питання щодо розумності строку проведення певної дії, є особа, яка її проводить.

З огляду на обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що лікар-нарколог, який проводив медичний огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , повинен був самостійно визначати розумний строк, протягом якого обстежувана особа має виконати дії для реалізації положень Інструкції № 1452/735 в частині збору біологічного середовища для лабораторного дослідження.

Даний висновок підтверджується зокрема тим, що вищевказана Інструкція не містить правового регулювання процедури медичного огляду в частині фіксування часу, необхідного для здачі біологічного середовища для проведення лабораторного дослідження.

За таких обставин дії працівника медичного закладу охорони здоров`я відповідали положенням закону та були проведені з урахуванням медичної специфіки обстеження осіб на стан сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 кожного разу повідомляв про фізіологічну неспроможність надати біологічні зразки, однак від проходження огляду не відмовлявся, є необгунтованими.

Так, лікарем-наркологом і поліцейськими було підтверджено реальну об`єктивну можливість ОСОБА_1 пройти медичний огляд у повному об`ємі, а також в законному порядку йому було надано можливість реалізації його обов`язків, встановлених Правилами дорожнього руху, однак останній їх не використав, дії лікаря-нарколога та поліцейських в даній ситуації є законними та обґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 було надано достатньо часу для здачі аналізів та останній не висловлював потреби збільшити такий час. Також під час проведення огляду ОСОБА_1 було запропоновано вживати воду.

З урахуванням вказаних вище обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що у ОСОБА_1 не було підстав в умовах медичного закладу, не здати біологічний зразок у вигляді сечі для проведення відповідного огляду на факт вживання наркотичних речовин, виходячи з фізіологічних властивостей людського організму і для цього йому було надано достатньо часу.

Доводи апелянта і письмові пояснення ОСОБА_1 на (а.с.3) з приводу не керування ним транспортним засобом, є необгунтованими та спростовуються відеофіксацією із зовнішньої камери відеоспостереження АЗС, з якої вбачається, що на парковку АЗС «upg» заїжджає автомобіль Mercedes-Benz жовтого кольору з якого виходить водій, та намагається відійти від вищевказаного автомобіля. Проте йому це не вдається, оскільки до нього відразу під`їжджають працівники поліції та вищевказаний водій повертається до свого автомобіля. Пізніше поліцейськими буде з`ясовано, що водієм є гр. ОСОБА_1 .

Стороною апелянта, як доказ невинуватості ОСОБА_1 , надано медичний висновок про знаходження останнього у тверезому стані, є необґрунтованим.

Так, проведення огляду за самозверненням ОСОБА_2 від 15.09.2023 року № 1002469, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичних речовин та їх метаболітів в сечі, де зазначено, що ОСОБА_2 звернувся до медичного закладу 15.09.2023 року для освідування, та результат тесту був негативним.

Даний доказ є недопустимим доказом, оскільки згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд проводиться в присутності працівників поліції.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Отже, огляд, який пройшов ОСОБА_1 самостійно, без присутності поліцейського, є недійсним, тест медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння № 1002469 від 15.09.2023 є недопустимими доказами, про що прямо зазначено ч.5 ст.266 КУпАП.

Інші доводи апелянта щодо невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення спростовуються дослідженими в судових засіданнях доказами у справі, та спрямовані на уникнення відповідальності.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені в матеріалах справи докази не суперечать одне одному, та підтверджуються відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського.

За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому скасуванню не підлягає, а апеляційну скаргу захисника в інтересах правопорушника ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах правопорушника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок