ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Струбіцька О.М. розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за його участі та участі захисника Олійнича Ю.В. за апеляційною скаргою захисника Біньовського А.А. на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 грудня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Згідно постанови районного суду, ОСОБА_1 24 жовтня 2022 року о 22 год. 58 хв. в м. Чернівці по вул. Гагаріна 41 керував транспортним засобом «ВАЗ 21061» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, поведінка не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився. Відмова фіксувалася працівниками поліції за допомогою технічних засобів відеозапису. Своїми діями ОСОБА_1 , порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт вважає, що постанова районного суду прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною і необґрунтованою.

ЄУНСС: 727/9731/22 Головуючий у І інстанції: Танасійчук Н.М.

НП: 33/822/184/23 Доповідач: Струбіцька О.М.

Стверджує, що його транспортний засіб був зупинений за відсутності будь яких законних підстав, а тому всі наступні вимоги працівників поліції, в тому числі і щодо огляду на стан сп`яніння, є незаконними.

Вказує, що на відеозаписах зафіксовано припаркований автомобіль, що ставить під сумнів факт керування ним транспортним засобом.

Апелянтом долучено висновок ЧОНД, згідно якого 25 жовтня 2022 року об 00:00 год. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння, яким встановлено відсутність стану будь-якого сп`яніння.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він не був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, копію постанови районного суду отримав 25 лютого 2023 року.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Олійнича Ю.В., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за клопотанням особи, яка подає апеляційну скаргу, може бути поновлений.

Як вбачається із матеріалів справи постанова районного суду була прийнята за відсутності ОСОБА_1 , належного повідомлення про час, дату та місце судового розгляду в матеріалах справи немає, підтвердження направлення копії постави у матеріалах справи також відсутнє, а тому апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дотримані повною мірою не були, оскільки при прийнятті рішення поза увагою та без належної оцінки суду залишились фактичні обставини, які істотно вплинули на правильність прийнятого рішення.

Згідно оскаржуваної постанови, суд визнав ОСОБА_1 винним в тому, що він 24 жовтня 2022 року о 22 год. 58 хв. в м. Чернівці по вул. Гагаріна 41 керував транспортним засобом «ВАЗ 21061» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, поведінка не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився. Відмова фіксувалася працівниками поліції за допомогою технічних засобів відеозапису. Своїми діями ОСОБА_1 , порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування таких висновків суд посилався, як на докази, на відомості протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №154709 від 24.10.2022 року, направлення на огляд водія, відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції та постановою про накладення адміністративного стягнення.

Апеляційний суд не погоджується із такими висновками районного суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП та п.п.1, 12 р.2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, вправі направити особу, яка керує транспортним засобом, для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, лише у тому випадку, коли є достатні підстави вважати, що вказана особа перебуває у відповідному стані.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, та висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними.

Під час апеляційного розгляду та в поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказав, що того дня він був безпричинно зупинений працівниками поліції, які не змогли вказати йому причину зупинки та запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. У зв`язку із тим, що його декілька останніх днів безпідставно зупиняли та направляли на огляд, результатами якого жодного разу не встановлено стану сп`яніння, він відмовився їхати із поліцейськими, оскільки вбачав упередженість в їх діях, та після оформлення матеріалів поліцейськими самостійно направився в ЧОНД, оскільки не був в стані жодного сп`яніння.

Як встановлено апеляційним судом, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 , таких положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Із переглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що працівники поліції спілкуючись між собою із використанням ненормативної лексики вирішили зупинити автомобіль ОСОБА_1 мотивуючи це перевіркою циган.

Після зупинки транспортного засобу, працівники поліції не називаючи ОСОБА_1 жодної причини зупинки, а також жодної ознаки наркотичного сп`яніння, пропонують пройти огляд в лікарні на стан наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду та вказав, що вже проходив його нещодавно, коли був також безпідставно зупинений працівниками поліції і під час медичного огляду не було встановлено стану сп`яніння, також просив працівників поліції роз`яснити з яких підстав він був зупинений, на що працівник поліції неодноразово посилався на п. 11 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію».

Вимогами п.11 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», в редакції на момент подій зафіксованих на відеозаписах, встановлено, що поліцейський може зупинити транспортний засіб у разі, якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Однак, вказана причина зупинки не знайшла свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні в досліджених відеозаписах, та не стосується особи ОСОБА_1 .

Постанова про накладення адміністративного стягнення, на яку посилався районний суд, не може бути доказом правомірності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , оскільки в постанові йдеться про правопорушення, які відбулися після зупинки транспортного засобу.

На переконання апеляційного суду, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Такі висновки апеляційного суду, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 було долучено висновок «ЧОНД» №2136 від 00 год. 00 хв. 25 жовтня 2022 року, яким встановлено факт не перебування ОСОБА_1 у стані жодного сп`яніння.

Під час апеляційного розгляду захисником Олійничом Ю.В. було долучено акт огляду №2136 від 25 жовтня 2022 року, яким підтверджується факт того, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, яким встановлено, що жодних ознак сп`яніння у ОСОБА_1 немає і за результатами огляду він є тверезим.

Відсутність ознак сп`яніння, встановлених під час огляду, який ОСОБА_1 пройшов через пів години після складання протоколу працівниками поліції, а також те, що працівники поліції самі не зазначили жодних ознак сп`яніння та запропонували ОСОБА_1 пройти огляд, ставить під сумнів законність та не упередженість їх дій.

Саме встановлення працівниками поліції ознак сп`яніння, перелік яких міститься в Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», є підставою для подальшого направлення водія для проходження огляду, однак жодних підстав для цього у працівників поліції не було.

Все вищевикладене було залишено поза увагою районного суду, а тому суд прийшов поспішного висновку визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З викладеного апеляційний суд дійшов висновку про те, що постанова суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Ні районний суд, ні апеляційний суд не мають права перебирати на себе визначений ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів, який покладений у даному випадку на орган поліції.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №154709 від 24.10.2022 року не відповідає вимогам передбаченим ст. 256 КУпАП, постанова Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції не виконано вимоги ст.245 КУпАП про всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню, а справа закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.2 ст.62 Конституції України, ст.ст. 245, 247, 251, 252, 266, 283, 294 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 грудня 2022 року скасувати та провадження по справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] О.М. Струбіцька

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ Струбіцька О.М.

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

16.03.2023 року

(дата засвідчення копії)