Справа № 346/2975/23
Провадження № 33/4808/697/23
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції П`ятковський В. І.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю адвоката Оліградського М.В.,

розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Оліградського Мирослава Васильовича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що 02 червня 2023 року о 01 год. 32 хв. громадянин ОСОБА_1 в м. Коломия, по вул. Мазепи, керував транспортним засобом марки «Audi А6», д.н.з. « НОМЕР_1 », перебуваючи при цьому з ознаками алкогольного сп`яніння, та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В апеляційній скарзі адвокат Оліградський М.В. просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Вказує, що ОСОБА_1 із протоколом про адміністративне правопорушення та інкримінованим йому правопорушенням не погоджується, оскільки суд не з`ясував повно, всебічно та об`єктивно всі обставини справи, не дослідив у судовому засіданні наявні у справи докази, не дав їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняв не вмотивоване та не законне рішення.

Зазначає, що у протоколі вказано правопорушення, як відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, що суперечить диспозиції ст. 130 КУпАП.

Вказує, що до матеріалів справи долучено одинадцять відеофайлів, із яких вбачається, що особа, яка на думку поліцейських перебувала у стані алкогольного сп`яніння, відмовилася та не надала документів, що посвідчують її особу, а саме посвідчення водія, але в протоколі про адміністративне правопорушення в порушення вимог законодавства вказано, що особу порушника встановлено згідно бази «ПНП» (Інформаційний портал Національної поліції України) - посвідчення ВХК 683234. Однак встановлення особи за наявними базами без пред`явлення документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України та/або документів, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус не передбачено діючим законодавством. Це свідчить про те, що інспектором поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення в порушення закону було неналежним чином встановлено особу відносно якої було складено даний протокол.

Наголошує, що з відеозаписів, які містяться у справі вбачається, що ОСОБА_1 не погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», однак не відмовлявся від огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Однак згідно протоколу про адміністративне правопорушення: ОСОБА_1 інкриміновано відмову від проходження відповідного огляду саме медичному закладі - КНП «Коломийська ЦРЛ» Коломийської міської ради, проте відповідне відео на підтвердження цього факту, як того вимагають правила ст. 266 КУпАП до матеріалів справи не долучено, свідків не залучено. А тому представниками поліції було порушене порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, а тому враховуючи викладене ОСОБА_1 безпідставно було інкриміноване порушення вимог п. 2.5 ПДР України з подальшим складанням протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що відеозаписи, які долучені до матеріалів справи не є належними доказами, оскільки один з відеозаписів вівся безперервно, однак на вказаному відеозаписі не видно обличчя особи, якій поліцейським пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння шляхом продуття приладу Драгер та в медичному закладі. Інші відеозаписи велися поліцейськими не безперервно. Час на файлах відеозйомки: не співпадає, має місце різниця у 2 (дві) хвилини. Відеозаписи велися на невстановлений відео записуючий пристрій. Також на відео видно і чути особу, яка була свідком події. Однак, особу свідка не встановлено, пояснення не відібрано.

Захисник Оліградський М.В. з`явився в судове засідання апеляційного суду. Йому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП. Клопотань не заявлено.

Адвокат просив задовольнити апеляційну скаргу, постанову судді суду першої інстанції скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, клопотань від про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не подавав, не поступало і заяв зміну місця проживання чи про перебування в іншому місці з поважних причин.

Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Твердження апелянта, що ОСОБА_1 було позбавлено судом можливості на захист своїх конституційних прав та інтересів, що він не зміг надати свої доводи та пояснення щодо адміністративного правопорушення, належним чином захистити свої права та інтереси через те, що справу розглянули у його відсутності не є слушним, оскільки в матеріалах справи містяться дані, що ОСОБА_1 був неодноразово належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, на виклик суду не з`явився, залучив адвоката для надання правової допомоги, який на адресу суду неодноразово надсилав клопотання про відкладення справи та приймав участь в судовому засіданні.

ОСОБА_1 зобов`язаний користуватися процесуальними правами сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Перевіривши такі доводи сторони захисту вважаю, що суд першої інстанції права на захист ОСОБА_1 не порушив.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 02 червня 2023 року серії ААД № 191093 (а.с. 1) 02 червня 2023 року, о 01 год. 52 хв. в м. Коломия, по вул. Мазепи, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Audi А6», д.н.з. « НОМЕР_1 » з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ні місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився. Цим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором СРПП Коломийського РВП лейтенантом поліції Вальчишин Г.І., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_1 від підпису та дачі пояснень відмовився.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови, пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, але від такого останній відмовився.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 3) на такий огляд направлявся ОСОБА_1 у КПН «Коломийська ЦРЛ» КМР, який мав ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови, проте від проходження огляду відмовився.

На відеозаписах, які містяться на компакт-дисках в матеріалах справи (а.с. 7,8), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано рух транспортного засобу марки «Audi А6», д.н.з. « НОМЕР_1 », який заїхав на прибудинкову територію та припаркувався. До даного транспортного засобу підійшли працівники поліції та попросили водія надати документи для перевірки у зв`язку з рухом у комендантську годину з непристебнутим ременем безпеки. Дану вимогу водія не виконав. Працівник поліції повідомила, що знає водія і зверталась до нього по імені, водій не висловлював заперечень з приводу цього. Далі у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння працівник поліції запропонувала водієві ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Водій вказав, що готовий пройти огляд на місці зупинки. Перед початком огляду на стан алкогольного сп`яніння водій повідомив, що відмовляється проходити такий огляд бо не нікуди не їхав. Після відмови працівник поліції запропонував водієві пройти огляд у медичному закладі, ОСОБА_1 спочатку погодився з цим, але в подальшому відмовився від такого аргументуючи, що не є водієм транспортного засобу і ним не керував. Працівник поліції повторно запропонувала ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, останній погодився, але перед початком огляду знову відмовився. Такі дії ОСОБА_1 були сприйняті працівником поліції як відмова. Далі ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки які передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також зафіксовано процес складання процесуальних документів та оголошення їх змісту ОСОБА_1 та відмову останнього від підпису складених документів. Зафіксовано також, як ОСОБА_1 неодноразово намагався домовитись із працівником поліції та просив не проводити відеозйомку.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про те, що долучені до матеріалів справи не є належними доказами тому, що працівники поліції не встановили особу, а на відеозаписах не видно обличчя особи, якій пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не є слушним, оскільки працівниками поліції встановлено особу водія ОСОБА_1 , також водій не висловлював заперечень коли до нього зверталися по встановленим імені та прізвищу.

Твердження апелянта що час на файлах відеозйомки: не співпадає, а має місце різниця у 2 (дві) хвилини, відеозаписи велися на невстановлений відео записуючий пристрій, а також на відео видно і чути особу, яка була свідком події, однак особу свідка не встановлено, пояснення не відібрано не є слушним, оскільки таке не впливає на правову кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 оскільки він притягається до адміністративної відповідальності саме за відмову проходити огляд на стан сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі, що підтверджується відеозаписами які міститься в матеріалах справи.

Твердження апелянта про недопустимість доказів по справі в наслідок того, що працівники поліції перебували на прибудинковій території, яка є приватною власністю без дозволу власника не є слушним, оскільки такий факт не впливає на законність дій працівників поліції щодо фіксування правопорушення в якому обвинувачувався ОСОБА_1 та не впливає на правильність висновків суду про доведеність вини останнього. Такі доводи можуть бути перевірені в окремому провадженні, за заявою зацікавленої особи до відповідних правоохоронних органів, про порушення права власності.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.5. Правил дорожнього руху водієві визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У даному випадку проводилась безперервна відеофіксація, тому твердження апелянта, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення були відсутні свідки, не є слушним.

Наявні у матеріалах справи докази, в тому числі і відеозаписи підтверджують, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу і йому, як водію транспортного засобу марки запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, від такої пропозиції поліцейського ОСОБА_1 відмовився.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на місці, поліцейські запропонували пройти огляд у медичному закладі, проте від такого останній теж відмовився.

Змістом відеозаписів доведено, що ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського відмовився пройти огляд у встановленому законом порядку, такі дії ОСОБА_1 правильно було розцінено працівниками поліції як відмова від проходження огляду та стали підставою для оформлення протоколу.

Твердження апелянта, що у протоколі вказано правопорушення, як відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, що суперечить диспозиції ст. 130 КУпАП не є слушним, оскільки суть зазначеного правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_1 , відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, передбаченого у ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою складено протокол, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення від 02 червня 2023 року серії ААД № 191093 зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ні місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду в медичному закладі, а таке формулювання є повним та зрозумілим.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 будучи водієм транспортного засобу у якого працівники поліції виявили ознаками алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, від проведення огляду на стан сп`яніння у відповідності до закону відмовився, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Оліградського Мирослава Васильовича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло