ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/200/23 Справа № 711/172/23 Категорія: ст.124 КУпАПГоловуючий у І інстанції Олійник В. М. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Різника Ю.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Різника Юрія Сергійовича на постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 24 лютого 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.; стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 536,8 грн., -

в с т а н о в и в:

Згідно постанови суду першої інстанції, та протоколу про адміністративне правопорушення 04.01.2023 року о 10.45 год. в м.Черкаси по вул.Припортова 33 водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Ford Transit Connect д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Волкова, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул.Припортова, не надав перевагу в русі автомобілю Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв із ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху України за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду, вважаючи її незаконною, необґрунтованою та такою, що порушує норми верховенства права представник ОСОБА_1 адвокат Різник Ю.С. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 24.02.2023, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та постановити нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційні вимоги мотивував тим, що приймаючи рішення суд не з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об`єктивному и неупередженому її розгляду. Апелянт вважає, що оскаржувана постанова не містить жодного доказу на підтвердження інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення Серія ААД № 229240 від 04 січня 2023 року сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вказує, що відеозапис наданий стороною потерпілої не може бути визнаний належним доказом, оскільки зміст зафіксованих обставин має ряд протирічь. Так, на відеозаписі вказано, що запис здійснюється із 11:38:26 по 11:38:58, а подія трапилася 10 год, 45 хв. На автомобілях, які зафіксовані на відео відсутня чіткість державних номерних знаків, шо унеможливлює навіть побачити їх цифри та букви. Також відсутня чіткість кольорів світлофору в кінці відео. Разом з тим, відсутня чіткість рекламних написів на біл-бордах та іншій рекламі, і при цьому з відео неможливо встановити на якій вулиці ведеться відеозйомка, а також в якому автомобілі вона здійснюється та хто її автор.

Апелянт наголосив, що відеозапис наданий потерпілою стороною (video-e09ca2f64f9f43d5dd1c22-V) та який було долучено потерпілою стороною до матеріалів саме судової справи, не було підписано ЕЦП (електронним цифровим підписом), що є порушенням вимог ч.5 ст.17 та ч.4 ст.18 ЗУ «Про електронні довірчі послуги», а тому вважає, що відео надані до суду потерпілою стороною як доказ є неналежним.

Підсумовуючи свої апеляційні вимоги адвокат Різник Ю.С. зазначив, що у зв`язку з наявністю листа-відповіді виконавчого комітету Черкаської міської ради від 30.01.2023 №1199-01-21 який був направлений на його запит щодо роботи світлофорного об`єкту на перехресті вулиць Припортова та Волкова 04.01.2023 о 10 годині 45 хвилин в м.Черкаси, і в якому вказано, що в Департаменті житлово-комунального комплексу та в оперативній службі 1505 Черкаської міської ради інформація щодо некоректної роботи світлофора об`єкті у зазначений день відсутня, то дані протоколу від 04.01.2023 про адміністрації правопорушення Серія ААД № 229240, пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не відповідають фактичним обставинам справи, адже перехрестя було регульоване за допомогою світлового об`єкта (світлофора) станом на час ДТП.

Крім того, апелянт вважає, що інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області старший лейтенант поліції Чубенко Д. В. - не зібрав доказів щодо підтвердження вини ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні, та віднісся до виконання своїх обов`язків формально.

В судове засідання, призначене апеляційним судом на 31.03.2023 о 09:30 год. потерпіла ОСОБА_5 та її представник адвокат Ткачук-Коваленко О.В. не з`явилися, при цьому, захисником на електронну адресу апеляційного суду направлено заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі та ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Вважаю, що у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП перешкод для розгляду справи немає, а тому апеляційний розгляд можливо проводити у відсутності потерпілої ОСОБА_5 та її захисника адвоката Ткачука-Коваленка О.В.

Заслухавши ОСОБА_1 та його представника адвоката Різника Ю.С., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову без змін з таких підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Пунктом 2.3б ПДР України передбачено, що водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Судом встановлено, що 04.01.2023 о 10.45 год. в м.Черкаси по вул.Припортова, 33 водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Ford Transit Connect д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Волкова, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул.Припортова, не надав перевагу в русі автомобілю Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв із ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху України за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

За таких обставин суд прийшов до правильного висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.3 б, п.16.11 Правил дорожнього руху, що потягло пошкодження транспортних засобів, а відтак у його діях містяться ознаки правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується даними, які містяться: у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №229240 від 04.01.2023, відповідно до якого 04.01.2023 о 10.45 год. в м.Черкаси по вул.Припортова 33 водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Ford Transit Connect д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Волкова, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Припортова, не надав перевагу в русі автомобілю Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв із ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху України за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП; схемі дружньо-транспортної пригоди із зазначенням місця розташування автомобілів Ford Transit Connect д.н.з. НОМЕР_1 і Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_2 після зіткнення та переліком видимих пошкоджень транспортних засобів; рапорті працівника поліції Петюренка О.; письмових поясненнях іншої учасниці ДТП ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року.

До протоколу про адміністративне правопорушення додані належно оформлені матеріали, передбачені розділом ІХ «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КупАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року.

Протокол підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо ОСОБА_1 , якому у встановленому законом порядку роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, будь яких зауважень, заперечень щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не зазначено.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, грунтується на наявних у провадженні доказах.

Доводи апеляційної скарги про те, що приймаючи рішення суд не з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об`єктивному и неупередженому її розгляду та те, що апелянт вважає, що оскаржувана постанова не містить жодного доказу на підтвердження інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП апеляційний суд відхиляє як необгрнутовані та такі, що спростовуються матеріалами справи.

Зокрема судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Ford Transit Connect, недотримано приписів п.16.11 ПДР при виїзді на нерегульоване перехрестя із другорядної дороги, а саме при виїзді з вул.Припортова, не надано перевагу в русі автомобілю Volkswagen Golf, який рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення.

При цьому недотримання ОСОБА_1 п.16.11 ПДР перебуває у причинному зв`язку із наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів.

Судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано обставини та механізм вчинення ДТП, які мають значення для вирішення справи, і які наведено у оскаржуваній постанові.

Також судом дано оцінку показам свідка ОСОБА_6 , який допитаний судом і зміст показів яких наведений у постанові.

Так, свідок ОСОБА_6 , показав, що 04.01.2023 він керував транспортним засобом по вул.Припортова від ТРЦ «Дніпроплаза» в напрямку бул.Т.Г.Шевченка. Під`їхавши до перехрестя вул.Волкова та вул.Припортова побачив ДТП, яка щойно відбулася між автомобілями Ford Transit Connect та Volkswagen Golf. В цей час на вказаному перехресті світлофор не працював, про що свідчить відеозапис з реєстратора який знаходиться в його автомобілі. Той факт, що час на відеозаписі відрізняється від часу зазначеному в протоколі, пояснив тим, що реєстратор не під`єднаний до інтернету, а тому не є автоматичним в зв`язку з чим він в ручному режимі виставляє вказані параметри.

Фактично наведені покази свідка підтверджують факт порушення ОСОБА_1 ПДР, а саме те, що при виїзді останнього на головну дорогу він не надав переваги в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі.

Окрім того, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дав вірну оцінку наданому свідком ОСОБА_2 відеозапису з відеореєстратора його транспортного засобу під назвою (video-e09ca2f64f9f43d5dd1c22-V).

При цьому, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, суд першої інстанції надав оцінку позиції адвоката Різника Ю.С. щодо невідповідності вказаного відеозапису, зокрема недоведеністю обставин місця здійснення цього відеозапису, способу його отримання, не здійснення монтування запису, накладання електронно-цифрового підпису на відповідні файли, та посилаючись на вимоги ст.251 КУпАП зазначив, що відеозапис з відеореєстратора транспортного засобу ОСОБА_2 під назвою (video-e09ca2f64f9f43d5dd1c22-V) є належним та допустимим доказом. З вказаним висновком погоджується і апеляційний суд, та з цих же підстав відхиляє аналогічні доводи адвоката Різника Ю.С. викладені в апеляційній скарзі.

При цьому апеляційний суд зауважує, що в ході судового розгляду не було заявлено клопотання, про проведення експертизи, щодо доведеності дійсності відеозапису наданого потерпілою стороною, а тому вважати, що наданий свідком ОСОБА_2 відеозапис з відеореєстратора його транспортного засобу під назвою (video-e09ca2f64f9f43d5dd1c22-V) не є належним доказом, у апеляційного суду підстави відсутні.

Щодо доводів апелянта про те, що покази свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не відповідають фактичним обставинам справи, тому, що перехрестя було врегульоване за допомогою світлового об`єкта (світлофора) станом на час ДТП і це підтверджується відповіддю Управління вуличної інфраструктури Департаменту житлово комунального комплексу Черкаська міська рада, яку було надано на запит адвоката Резніка Ю.С. та суду, в якій вказано, що на перехресті вулиць Волкова та Припортова 04.01.2023 о 10 год. 45 хв. некоректної роботи світлофорного об`єкта виявлено не було, апеляційний суд відноситься критично.

Так, суд першої інстанції в оскаржуваній постанові, зазначив, що вказана відповідь Управління вуличної інфраструктури Департаменту житлово комунального комплексу Черкаської міської ради не може бути розцінена, як доказ у справі, оскільки вона свідчить про відсутність поломки вказаного світлофорного об`єкту, а не відключення в години вимкнення живлення. З цим висновком повністю погоджується і суд апеляційної інстанції, а тому ці доводи апелянта відхиляє.

Вирішуючи апеляційну скаргу, апеляційний суд відповідно до приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини застосовує при розгляді даної справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів.

Всі вказані докази одержані законним шляхом.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 та його представника адвоката Різника Ю.С. з приводу відсутності в його діях ознак правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, постанова Придніпровського районного суду м.Черкаси від 24.02.2023 є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Різника Ю.С. - залишити без задоволення, а постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 24 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба