Провадження №: 3/752/7119/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Дідик М.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого начальником служби безпеки ТОВ «Сільпо Фуд», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

25.02.2023 року о 23 год. 25 хв. водій ОСОБА_1 , в м. Києві по вул. Бродівській 79, керуючи автомобілем «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського, тобто вчинив дії, якими порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 відмітив, що дійсно керував автомобілем «Фольксваген», був зупинений працівниками поліції. Дійсно інспектор поліції запропонував пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Він не відмовився від проходження огляду, лише хотів пройти його у лікаря.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Федоров Дмитро Сергійович в судовому засіданні просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Пояснив, що зупинка його підзахисного була безпідставна. Також зауважував, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, оскільки він погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Додатково звертав увагу суду на порушення правил підсудності під час розгляду вказаного протоколу, оскільки, як наголошує захисник, подія інкримінованого правопорушення відбулася у кабінеті лікаря-нарколога КМНКЛ «Соціотерапія» за адресою вул. П. Запорожця 20, що відноситься до територіальної підсудності Дніпровського районного суду м. Києва. В підтвердження своїх доводів надав суду мотивоване письмове клопотання про закриття провадження по справі.

За результатами судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, вислухавши пояснення водія та доводи його захисника, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи таке рішення суд виходив з наступного, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 зупинився перед блок-постом, о 23.25 год. Під час спілкування інспектор виявив у водія ознаки алкогольного сп`яніння, про що повідомив йому і запропонував пройти огляд на стан сп`яніння. Водій ОСОБА_1 на місці зупинки огляд на стан сп`яніння не пройшов, виявив бажання пройти огляд у лікаря-нарколока. Був доставлений до КМНКЛ «Соціотерапія» за адресою вул. П. Запорожця 20, де також не виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння, тобто з різних надуманих причин не вчиняв жодних дій, які б свідчили про бажання його пройти такий огляд. Такі дії в приміщенні лікарні були розцінені як лікарем так і інспектором поліції як відмова від проходження на стан сп`яніння. Слід також зауважити, що на відеозаписі о 23.50.50 год. відображено, як ОСОБА_1 говорить, що він не буде проходити огляд в цій штуці, оскільки тут немає сертифікатів, йому надають сумнівні бейджики, а не посвідчення лікаря. Таке висловлювання ОСОБА_1 на ряду з його поведінкою за весь час спілкування з поліцейськими та лікарем, суд розцінює як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи вимоги п. 2.5 ПДР України, суд вважає, що проходження огляду на стан сп`яніння, це прямий обов`язок водія, а не право вибору проходити такий огляд чи ні. І дії водія щодо не проходження огляду на стан сп`яніння, вже містить закінчений склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського.

Суд не враховує та не бере до уваги твердження захисника в частині чого, що судом приймаючи рішення по справі по суті, буде порушено правила підсудності, оскільки, як відмічає адвокат, подія, яка описана в протоколі відбулася за адресою: м. Києва, вул. П. Запорожця 20, що відноситься до Дніпровського району м. Києва, тому що дане питання вже піднімалось захисником. Судом за клопотанням адвоката матеріали справи спрямовувались до УПП в м. Києві для спрямування до належного суду, після чого були направлені до Дніпровського районного суду м. Києва. Однак постановою Дніпровського районного суду даний протокол було повернуто до Голосіївського районного суду м. Києва для розгляду, оскільки водій був зупинений в Голосіївському районі м. Києва.

Крім того судом за клопотання захисника матеріали справи спрямовувались до Київського апеляційного суду для вирішення питання підсудності, однак матеріали справи повернуто до Голосіївського районного суду м. Києва для розгляду. За таких обставин суд вважає, що було вжито максимально заходів щодо недопущення порушення правил підсудності, однак є два рішення, які зобов`язують саме Голосіївський районний суд м. Києва розглядати протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по суті.

При цьому, відповідно до змісту ст.257 КУпАП, місце розгляду справи про адміністративне правопорушення визначається особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, яка після його складання, направляє матеріали справи до органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення,що і було виконано начальником Управління патрульної поліції в м. Києві. В протоколі зазначено що він підлягає розгляду в Голосіївському районному суді м. Києва.

За таких обставин, з метою недопущення спорів між судами про підсудність справи, Голосіївським районним судом м. Києва прийнято рішення розглядати даний протокол по суті.

В сукупності вина ОСОБА_1 підтверджується відомостями, відміченими в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 216032 від 25.02.2023 року, який на момент розгляду в суді не скасовано та не визнано дії працівника поліції по його складанню незаконними, також вина ОСОБА_1 , а саме факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується відеозаписом, наданим суду в додаток до протоколу, який суд вважає належним та переконливим доказом, і в сукупності з іншими доказами, повністю доводить вину водія.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого порушення, особу водія ОСОБА_1 , обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення накласти у виді штрафу в розмірі, тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, 283-285 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. на користь держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Дідик М.В.