Провадження № 33/801/301/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Нестерук В. В.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В.В., з участю секретаря судового засідання Литвина С. С., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Покоєвича Артема Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Піщанського районного суду Вінницької області від 01 березня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ( АДРЕСА_2 ) до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 01 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536,80 гривні.

У постанові суду зазначено, що 05 липня 2022 року об 11:45 год в смт. Піщанка по вул. Центральній, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я, водій відмовився під час безперервної відеозйомки.

При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП доведена належними та допустимими доказами.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, адвокат Покоєвич А. О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність постанови суду першої інстанції та винесення її за неповного дослідження обставин справи, просив постанову Піщанського районного суду Вінницької області від 01 березня 2023 року скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат Покоєвич А. О. посилається на те, що в матеріалах справи відсутні належні докази щодо перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, а також відсутня відмова останнього від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Указує, що поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 без належних підстав та за відсутності обґрунтованих доказів вини останнього.

Зазначає, що відеозапис з бодікамери поліцейського не містить прямої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, а у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 10 від 05 липня 2022 року, в графі «Висновок» вказано, що « ОСОБА_1 не надав біологічну речовину для проведення експертизи на стан сп`яніння, тому експертиза не проведена».

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 084583 від 05 липня 2022 року є неналежним доказом, а огляд на стан алкогольного сп`яніння є недійсним, оскільки під час їх складання та проведення не були залучені свідки.

Крім того, відеозапис з бодікамери поліцейського не є безперевним, складається з 13 відеозаписів, що свідчить про неналежність указаного доказу.

У судовому засідання захисник ОСОБА_1 адвокат Покоєвич А. О. апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені у ній обставини та просив її задовольнити.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. (ст. 252 КУпАП).

В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 084583 від 05 липня 2022 року, 05 липня 2022 року об 11:45 год в смт. Піщанка по вул. Центральній, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився під час безперервної відеофіксації, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема - пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

За змістом п.п. 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до частини другої статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Також пунктами 6, 7 розділу X «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» затвердженої наказом МВС України №1395від 07.11.2015 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

З наведеного слідує висновок, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи слідує, що відмову водія ОСОБА_1 зафіксовано працівником поліції на спеціальний технічний засіб у відповідності до положень КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та КУпАП.

З відеозапису, що міститься в матеріалах справи та який було прийнято до уваги судом, вбачається, що ОСОБА_1 не вчинив відповідних дій направлених на виконання вимог лікаря нарколога та працівників поліції пройти в установленому законом порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння, тому з урахуванням наведених вище обставин, поліцейським було зроблено обґрунтований висновок про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Посилання скаржника на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, а лише не міг через фізіологічні причини здати біологічний матеріал (сечу), про що неодноразово повідомляв присутніх лікаря та поліцейських, не приймаються судом до уваги, оскільки, як вбачається із вказаного вище відеозапису, що ОСОБА_1 почав проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, однак у подальшому не здав біологічний матеріал для проведення дослідження, мотивувавши це відсутністю фізіологічної потреби. Поліцейськими була надана можливість водію зачекати та знову спробувати здати відповідний матеріал для проведення дослідження, однак за спливом певного проміжку часу (протягом двох годин) біологічний матеріал для дослідження він не здав.

Водночас, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 працівниками поліції було роз`яснено наслідки його відмови від проходження огляду, на що останній повідомив, що указані наслідки є йому зрозумілими.

Тобто належить констатувати, що ОСОБА_1 була забезпечена реальна, об`єктивна можливість пройти огляд в умовах медичного закладу у повному об`ємі, а також у законному порядку йому була надана можливість реалізувати свій обов`язок, установлений Правилами дорожнього руху, однак останній такою можливістю не скористався.

Ураховуючи наведене, фізіологічні властивості людського організму, а також той факт, що ОСОБА_1 було надано достатньо часу для здачі біологічного матеріалу з метою проведення лабораторного дослідження, апеляційний суд вважає, що поведінка та дії останнього під час перебування у закладі охорони здоров`я, були спрямовані на навмисне затягування часу, і свідчать про небажання вчинення будь-яких спрямованих дій на здачу біологічних зразків, що не може бути розцінене інакше як відмова від проходження огляду. Будь-яких об`єктивних підстав неможливості надання біологічних зразків для проведення лабораторного дослідження у встановлений законом час з матеріалів справи не убачається.

За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги про те, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, зокрема, зумовлений неможливістю здачі біологічних зразків, є безпідставними та не підтвердженими жодними доказами.

У даному випадку суд звертає увагу на те, що відповідно до положень пунктів 1.3 та 2.5 ПДР України водій ОСОБА_1 зобов`язаний був на вимогу працівників поліції пройти в установленому законом порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Відтак, посилання скаржника на те, що матеріали справи не містять доказів того, що у ОСОБА_1 під час зупинки були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, судом до уваги не приймаються, оскільки відповідно до вимог вищевказаних положень пунктів 1.3 та 2.5 ПДР України водій зобов`язаний був на вимогу працівників поліції пройти в установленому законом порядку огляд стан сп`яніння.

Вказані обставини зафіксовані протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 084583 від 05 липня 2022 року та наявним в матеріалах справи відеозаписом, що узгоджуються між собою та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Будь-яких заперечень у протоколі про адміністративне правопорушення водієм щодо його змісту не вказано, останній своїм підписом підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомлений та його копію отримав.

Надаючи оцінку твердженням заявника, що огляд на стан сп`яніння є недійсним, оскільки він проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП (відсутність свідків), апеляційний суд виходить з такого.

Частина друга статті 266 КУпАП встановлює, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 05 липня 2022 року слідує, що свідки під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння не залучались, оскільки поліцейськими застосовувались технічні засоби відеозапису з нагрудних портативних камер.

Дані відеозапису є послідовними, відображають хронологію подій, та містять усі необхідні складові для притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, як то: керування транспортним засобом та відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Отже, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився у відповідності до статті 266 КУпАП.

За наведених вище обставин не приймаються до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів вини особи у скоєнні інкримінованого йому правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, а саме факту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Отже, наявні у матеріалах справи докази, які проаналізовані в оскаржуваній постанові, повністю підтверджують правильність висновків суду першої інстанції про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених частинами першою, другою статті 6 Європейської Конвенції з прав людини.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за частиною першою статті 130 КУпАП кваліфіковані правильно, тому твердження скаржника про відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є надуманими та безпідставними.

Відповідно до вимог статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд першої інстанції з дотриманням вимог статті 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення та відомості про особу, прийшов до правильного висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобігання вчинення нових правопорушень, буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції частини першої статті 130 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної статтею 23 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції частини першої статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням статей 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 280, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Покоєвича Артема Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Піщанського районного суду Вінницької області від 01 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В. В. Оніщук