Справа № 551/918/23
Провадження №3/551/412/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2023 р. селище Шишаки

Шишацький районний суд Полтавської області в складі судді Сиволапа Д.С., розглянувши матеріали, які надійшли з сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, пенсіонера, РНОКПП НОМЕР_1 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 243674 від 09 серпня 2023 року о 14-00 год. 09 серпня 2023 року по вул. Лугова в с. Шафранівка Миргородського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Москвич 2140» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився з застосуванням приладу «Алкотестер Драгер». В ході огляду виявлено 0,84 проміле алкоголю в крові ОСОБА_1 .

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України в зв`язку з чим вони кваліфіковані органом Національної поліції за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та заперечення своєї вини.

У поданих до суду письмових поясненнях вказав, що близько 14-00 год. 09 серпня 2023 року керував автомобілем «Москвич 2140» та був зупинений працівниками поліції по вул. Лугова в с. Шафранівка Миргородського району. Перед керуванням автомобілем спиртних напоїв не вживав, у стані сп`яніння не знаходився.

Після зупинки автомобіля поліцейські не заявляли про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та не пропонували пройти відповідний огляд, натомість склали на нього постанову за вчинення інших порушень дорожнього руху.

Після складання постанови поліцейські запропонували йому з`їздити на їх службовому автомобілі до нього додому для того щоб він взяв необхідні документи (посвідчення водія, паспорт, код), на що ОСОБА_1 погодився, залишивши свій автомобіль на місці зупинки.

Оскільки він мав незначний водійський досвід (менше 2 років), не мав досвіду спілкування з працівниками поліції, які до того ж намагались притягнути його до відповідальності за вчинення декількох правопорушень, яких він не вчиняв, він почав нервувати у стресовій ситуації та у нього піднявся артеріальний тиск.

В зв`язку з нервовим збудження та підвищенням тиску він вирішив, що не буде керувати автомобілем у цей день, а автомобіль віджене додому хтось з його рідних.

Для того щоб заспокоїтись та зменшити артеріальний тиск він вдома вжив декілька крапель лікарського препарату спиртової настоянки пустирника.

Коли він разом з поліцейськими повернувся на місце зупинки транспортного засобу, один з них (молодший за віком) вказав, що відчуває запах алкоголю та запропонував продути алкотестер, інший вказав, що запаху не відчуває.

Вважаючи себе абсолютно тверезим, оскільки спиртного він не вживав, ОСОБА_1 погодився на це, одна через те, що йому не роз`яснили процедуру продування алкотестера спромігся його продути лише з декількох спроб.

Вважає, що вживання ним декілька крапель спиртової настоянки та продування алкотестеру з декількох спроб призвело до недостовірного результату 0,84 проміле алкоголю в крові.

Незважаючи на те, що він висловив незгоду з даним результатом та пояснював, що спиртні напої він не вживав, поліцейські не запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, ввели його в оману щодо незначної відповідальності за такий результат огляду та вмовили написати пояснення в протоколі під їх диктовку, що він і зробив, будучи не обізнаним з вимогами чинного законодавства.

Наразі він відмовляється від своїх пояснень в протоколі, через те що вони написані під примусом працівників поліції та просить використовувати при розгляді справи дані письмові пояснення.

До протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції надані наступні докази:

- акт огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних засобів та квитанцією алкотестера від 09.08.2023 року. Результат огляду позитивний, проба 0,84 проміле (а.с. 4);

- оптичний диск з відеозаписом з портативного реєстратора працівника поліції на якому зафіксовано процедуру зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та процедуру складання щодо нього відповідних процесуальних документів (а.с. 3);

- копія постанови серії БАА № 985111 від 09.08.2023 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.ч. 1,5 ст. 121, ч.1 ст. 126, ст. 125 КУпАП (а.с.2).

Надаючи оцінку доказам, наданим працівниками поліції та письмовим поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд виходив з наступного.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Щодо обґрунтованості поширення на вказану категорію справ гарантій Конвенції необхідно зазначити таке.

У справах проти України ЄСПЛ розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КУпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Одночасно практика Європейського суду з прав людини щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення зосереджена навколо фундаментальних засад здійснення правосуддя у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, забезпеченні дотримання положень Конвенції в частині реалізації статті 6, яка гарантує кожному право на справедливий суд.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частини 2 статті 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у його вчиненні.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Крім того, законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Об`єктивна сторона частини першої статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за «керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння» (пункт 2.9.«а» Правил дорожнього руху України) або «відмову особи пройти відповідний огляд» (пункт 2.5. Правил дорожнього руху України).

Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналогічні положення містяться в інших підзаконних актах, якими визначені підстави та процедура огляду особи, яка керувала транспортним засобом на стан сп`яніння, зокрема у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України 7 грудня 2008 року № 1103 та в Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735.

З огляду на зміст адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 , для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП доказуванню підлягає не лише факт керування ним транспортним засобом за обставин вказаних в адміністративному протоколі, що ним і не заперечується, а й факт його перебування в стані алкогольного сп`яніння під час керування даним транспортним засобом, що підтверджується результатами огляду, проведеного у чіткій відповідності із законом.

При цьому системний аналіз вищевказаних нормативних документів вказує на те, що відсторонення водія від керування транспортним засобом та подальший його огляд на стан сп`яніння повинні проводитись невідкладно після зупинки поліцейськими транспортного засобу та виявлення у водія ознак такого сп`яніння.

На думку суду в даному випадку поліцейські такої вимоги не дотримались та провели огляд водія з порушеннями встановленої законом процедури.

Так, при дослідженні наданого поліцейськими відеозапису встановлено що ними (виставлена на відео дата 01.01.2014, час 06-28 год.) був зупинений автомобіль «Москвич 2140» д.н.з. НОМЕР_2 зеленого кольору під керуванням ОСОБА_1 який пояснив, що забув вдома посвідчення водія. В зв`язку з цим на нього на місці була складена постанова про притягнення його до відповідальності за вказане та ряд інших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху.

При цьому поліцейські при спілкуванні з водієм не вказували на наявність у нього жодних ознак алкогольного чи інших видів сп`яніння та не повідомляли про необхідність пройти відповідний огляд.

Через 11 хвилин після зупинки автомобіля «Москвич» поліцейські разом з його водієм на службовому транспорті прослідували додому водія де той взяв необхідні документи та вони разом повернулись на місце де залишили автомобіль «Москвич» (15 хвили після початку запису).

По прибуття на місці поліцейський який проводив відеозйомку вказав, що він відчув від ОСОБА_1 запах алкоголю, а інших поліцейський зазначив, що такого запаху не відчуває.

Після цього водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу шляхом продування алкотестера. При цьому останньому не роз`яснювалась процедура продування алкотестера внаслідок чого він спромігся продути його лише з другого разу. Результат огляду склав 0,84 проміле.

Незважаючи на те, що водій виявляв фактичну незгоду з результатами огляду та вказував на те, що спиртне він не вживав, можливість пройти огляд в найближчому медичному закладі поліцейськими йому не роз`яснювалась, а на нього відразу було складено адміністративний протокол за ст. 130 КУпАП.

При цьому працівники поліції пояснили, що це не є суттєвим правопорушенням, а суд необмінно піде водію на зустріч та продиктували пояснення які він повинен вказати у протоколі.

Таким чином, вказаним відеозаписом повністю підтверджуються пояснення ОСОБА_1 щодо обставин проходження ним огляду на стан сп`яніння та складання на нього адміністративного протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому крім вищевказаного відеозапису на користь пояснень ОСОБА_1 також свідчить зміст акту його огляду на стан сп`яніння від 09.08.2023 в якому не вказані жодні наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння.

В протоколі про адміністративне правопорушення пояснення особи яка притягується до відповідальності виконане у вигляді наступного тексту (мовою оригіналу): «Протоколом східний. Керував Москвичом стані сп`яніння», що вказує на те, що вони дійсно виконані під диктовку без розуміння їх змісту. Крім того дані пояснення мають формальний характер, оскільки не містять жодної конкретики щодо дати, часу та місця керування транспортним засобом.

За таких обставин за основу суд приймає саме письмові пояснення водія ОСОБА_1 , надані ним суду.

Проаналізувавши всі наявні докази суд вважає підтвердженим той факт, що після зупинки автомобіля «Москвич 2140» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та під час складання нього адміністративної постанови працівник поліції не виявляли у нього жодних ознак алкогольного сп`яніння та не повідомляли водія про необхідність проходження ним відповідного огляду в подальшому, що виключає й його подальших діях склад правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Окрім цього, попри вимоги чинного законодавства поліцейські разом з водієм на їх службовому автомобілі прослідували додому до водія ОСОБА_1 та дозволили йому без їх нагляду зайти додому та відшукати необхідні їм документи, після цього всі разом повернулись на місце зупинки автомобіля.

При цьому цілком слушним видається твердження ОСОБА_1 , що не будучи повідомленим про необхідність подальшого проходження огляду на стан сп`яніння, в лікувальних цілях він вжив спиртовмісний препарат, вирішивши що цього дня керувати автомобілем вже не буде.

Про це вказує й той факт, що саме при повернені на поліцейському автомобілі на місце зупинки автомобіля «Москвич», а не раніше, один з поліцейських відчув запах алкоголю від ОСОБА_1 на наполіг на проходженні ним огляду на стані сп`яніння із застосуванням спеціального технічного пристрою.

При цьому в супереч вимогам пункту 5 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський не проінформував особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, що призвело до того, що газоаналізатор той продув лише з другої спроби.

На думку суду вказана обставина в сукупності з вживанням ОСОБА_1 спиртовмісного препарату перед проведенням огляду на стан сп`яніння негативно вплинуло на результати такого огляду в вигляді 0,84 проміле алкоголю в його крові.

Суд вважає, що даний огляд проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а його результати є недійними, оскільки він прямо не підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані сп`яніння через суттєвий часовий розрив між моментом проведення огляду та моментом зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та обставинами, що відбувались між вказаними подіями (залишення водієм місця зупинки в супроводі працівників поліції, відвідування ним дому та вживання там спиртовмісних ліків).

З огляду на вищевикладене всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 суд тлумачить на його користь та вважає, що наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не підтверджується належними та достатніми доказами по справі, а отже провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись статтями 7, 130, 247, 251, 255, 283-285, 287, 307, 308 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Шишацького районного суду

Полтавської області Д.С.Сиволап