Номер провадження: 33/813/1650/23
Номер справи місцевого суду: 523/9915/22
Головуючий у першій інстанції Далеко К. О.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І,

за участю:

секретарки судового засідання - Гасанової Л.Я.к.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Чепіль О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Чепіль О.С., діючого в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 29.05.2023 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнутий судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Судом 1-ої інстанції встановлені наступні обставини: 01.08.2022р о 17 год. 48 хв. в м. Одесі, пр-т Ширяєвський, 24, ОСОБА_1 керував транспортним засобом електромопедом Maxxter Rock б/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку продився із застосуванням приладу «ДРАГЕР», результат позитивний 0,37% проміле, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився. Відмова зафіксована на портативний відеореєстратор ПВР № 471817, № 471959.

В своїй апеляційній скарзі адвокат Чепіль О.С.зазначає, що не погоджуються із оскарженою постановою суду та вважають її винесеною із порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки:

- електроскутер, яким керував ОСОБА_1 не є транспортним засобом, а тому його власник не зобов`язаний мати посвідчення на право керування транспортним засобом;

- огляд проведено приладом ALCOTEST DRAGER, який востаннє калібровано у 2021 році, що є неприпустимим.

Посилаючись на вищенаведені обставини, адвокат просить постанову скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, апеляційна скарга адвоката містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження яке мотивує наступним:

- оскаржувана постанова постановлена 29.05.2023 року за участю адвоката Чепіль О.С., копію якої він отримав лише за заявою 08.06.2023 року;

- 16.06.223 року він звернувся із апеляційною скаргою, яка постановою Одеського апеляційного суду була йому повернута

- 21.07.2023 року адвокат, усунувши недоліки, повторно звернувся із апеляційною скаргою.

На підставі викладеного, захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 29.05.2023 року.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вислухавши пояснення адвоката Чепіль О.С. та ОСОБА_1 , які підтримали клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу та просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вивчивши доводи клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи видно, що судовий розгляд у суді першої інстанції відбувся без участі ОСОБА_1 за участю адвоката Чепіль О.С., та копію посанови захисник отримав лише за заявою 08.06.2023 року.

Вперше, 16.06.223 року адвокат Чепіль О.С. звернувся із апеляційною скаргою, яка постановою Одеського апеляційного суду була йому повернута, після чого 21.07.2023 року захисник, усунувши недоліки, повторно звернувся із апеляційною скаргою.

З метою дотримання права на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає, що зазначені причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги можуть бути визнані поважними, тому клопотання підлягає задоволенню, а пропущений строк поновленню.

Щодо оцінки доводів апеляційної скарги адвоката Чепіль О.С., апеляційним судом встановлено наступне.

Мотивуючи свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції у постанові послався на наступні докази:

- протокол серії ААД № 092038 від 01.08.2022р про вчинення адміністративного правопорушення;

- відеозапис події з портативного відеореєстратора № 471817, 471959;

- результати пристрою «Drager Alcotest» - 0,37% проміле;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Із відеозапису з портативного відеореєстратора вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував, що випив бокал пива за час до того, як сів за руль транспортного засобу (мопеда Maxxter Rock б/н), за його згодою, він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою пристрою «Drager Alcotest», на місці зупинки, з позитивним результатом 0,37% проміле, від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, ОСОБА_1 згоден з його позитивним результатом 0,37% проміле, про що свідчить його підпис у відповідній графі цього акту.

Під час складання протоколу проводилася відео зйомка на поліцейську бодікамеру на підставі Закону України №1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху».

Поліцейський, складаючи відносно згаданої особи протокол про адміністративне правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку вбачав в діях такої особи порушення.

ОСОБА_1 при складанні працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП був присутній, йому роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України, а також ст.268 КУпАП, повідомлено, що справа про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені ст.277 КУпАП, про що зроблено відмітка.

Під час судового розгляду були ретельно перевірені доводи представника ОСОБА_1 адвоката Чепіль О.С. про те, що мопед «Maxxter Rock» з потужністю електричного двигуна 2000 Вт не є механічним транспортним засобом, що на його думку, свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому діяння, є безпідставними.

Так, згідно пункту 1.10 Правил дорожнього руху України транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.

Пунктом 2.13 Правил дорожнього руху України, зі змінами внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 1105 від 11 листопада 2020 року, передбачено, що мопеди, моторолери, скутери та інші транспортні засоби відносяться до певної категорії.

До категорії А1 належать мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см. або електродвигун потужністю до 4 кВт; до категорії А - мотоцикли та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше; до категорії В1 - квадро- і трицикли, мотоцикли з боковим причепом, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів; тощо.

Постановою КМУ від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» державній реєстрації підлягають мопеди.

Враховуючи наведене, суд прийшов обгрунтованого висновку про те, що мопед марки «Garelli» відноситься до виду мопедів, оскільки є двоколісним транспортним засобом, який призначений для перевезення людей, з електродвигуном потужністю до 4 кВт, а відтак є транспортним засобом у розумінні закону.

Транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним, за умови що потужність двигуна перевищує встановлену вказаним визначенням межу. Водночас, для транспортних засобі з двигуном внутрішнього згоряння жодних обмежень щодо технічних характеристик останнього відповідною правовою нормою не передбачено.

Отже, будь який транспортний засіб, що приводиться у рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів.

З огляду на викладене, суд 1-ої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що враховуючи що ОСОБА_1 , керуючи мопедом Maxxter Rock, рухався по дорозі, він був учасником дорожнього руху, а тому зобов`язаний керуватись Правилами дорожнього руху України.

Відповідно до п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

В рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 року, ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Також апеляційний суд вважає необгрунтованими адвоката Чепіль О.С. щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з порушенням Інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу, останнє калібрування якого відбулось з порушенням вказаного 6 місячного строку, які суд 1-ої інстанції також оцінив критично.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту, тобто законом не встановлено вимог до засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації.

Таким чином, газоаналізатори (алкотестери), що вже перебувають в експлуатації, в тому числі і прилад Drager Alcotest 7510 можуть надалі експлуатуватись за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Відповідно до Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» інтервал технічного обслуговування приладів вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, становить один рік.

Як вбачається із чеку приладу Drager Alcotest 7510 останнє калібрування газоаналізатора DragerAlcotest 7510 було проведено 05.08.2021, в той час як огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції 01.08.2022, тобто в межах одного року.

Окрім того, апеляційний суд враховує, що відповідно до відомостей державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення до переліку дозволених для застосування на території України медичних виробів «Газоаналізатори Drager Alcotest» виробництва Drager SafetyAG & Co. KGaA(Німеччина), свідоцтво про державну реєстрацію 14455/2014 належать: Газоаналізатор DragerAlcotest3000, Газоаналізатор DragerAlcotest5510, Газоаналізатор DragerAlcotest7510 з конфігуруванням, Газоаналізатор Drager Alcotest 6820, Газоаналізатор Drager Alcotest з конфігуруванням, Газоаналізатор DragerAlcotest interloc XT.

При цьому, захисником не наведено жодних доводів щодо неможливості застосування приладу DragerAlcotest, або заборони використання його на території України. Суд також бере до уваги, що зауважень чи заперечень щодо процедури проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою пристрою «Drager», у тому числі стосовно несправності вказаного пристрою, у протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не висловлював. Окрім того, огляд на стан сп`яніння проводився за згодою ОСОБА_1 , доказів на підтвердження того, що він вимагав надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу «Drager», за допомогою якого він проходив огляд на стан сп`яніння, безпосередньо перед проведенням огляду, у матеріалах справи не міститься.

Крім того, у чек-тесті зафіксовано, що ОСОБА_1 ознайомився з результатом тесту і поставив свій підпис на чеку.

Отже, сукупність досліджених доказів схиляє апеляційний суд до висновку про обґрунтованість позиції суду першої інстанції перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, всі доводи, наведені адвокатом Чепілем О.С. в апеляційній скарзі були предметом ретельного дослідження та змістовного аналізу судом першої інстанції, цілком спростовані висновками, наведеними судом у постанові, інших відомостей, які б могли вплинути на постановлення іншого рішення по справі не містять.

Об`єктами правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння....; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння...

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги (ч. 7 ст. 294 КУпАП).

Важливе значення для перегляду судового рішення в порядку апеляційного провадження мають форма і зміст апеляційної скарги. Значною мірою від того, які доводи і мотиви викладені у скарзі та які вимоги висуваються скаржником, залежать наслідки апеляційного провадження.

Заявивши вимоги про скасування постанови суду стосовно ОСОБА_1 із закриттям провадження по справі, його представником не було наведено обґрунтування цих вимог із зазначенням того, у чому конкретно полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. Доповнення до апеляційної скарги на постанову судді стосовно ОСОБА_1 до початку апеляційного розгляду подані не були.

Переглядаючи постанову суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справи, суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив дані, що містяться в матеріалах справи, належним чином перевірив обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, дав цим обставинам належну оцінку, вислухав всі аргументи сторін та, приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого правопорушення дійшов правильного висновку про те, що матеріали справи містять докази, яких з урахуванням принципу нлежності та допустимості достатньо для того, що зробити висновок про порушення ОСОБА_1 п.п. 2.9.а ПДР, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а загальні посилання скаржника на ухвалення судового рішення всупереч вимогам норм статей КУпАП не спростовують цих правильних висновків суду.

З урахуванням того, що доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам, які викладені захисником у відповідних клопотаннях, поданих до суду 1-ої інстанції, яким Суворовський районний суд м. Одеси надав належну оцінку, висновки суду першої інстанції є достатньо аргументованими, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи, що зазначені і в апеляційній скарзі, при цьому враховуючи, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 не містять будь-якого обґрунтування незаконності постанови суду 1-ої інстанції.

Загальні скаржника посилання на винесення постанови всупереч вимогам ст. 245 КупАП про повне, всебічне, об`єктивне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом, а також без належного урахування обставин вчиненого правопорушення, не спростовують правильних висновків суду, оскільки оскаржувана постанова суду містить належне обґрунтування наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на доведеність в діях останнього складу зазначеного правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст.ст. 33-35 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення ОСОБА_1 , дані про його особу.

У відповідності до припису п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, за результатами апеляційного розгляду апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та справедливою, тому підстави для задоволення апеляційної скарги, - відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Клопотання адвоката Чепіль О.С., діючого в інтересах ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на оскарження постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 29.05.2023 року - задовольнити та поновити йому строк на подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу адвоката Чепіль О.С., діючого в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 29.05.2023 року, відносно ОСОБА_1 про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець