ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Панченко Г. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

29.07.2023 приблизно об 11-00 год., у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого сина - ОСОБА_2 , а саме: виражався словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, чим спричинив шкоду психологічному здоров`ю.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча був обізнаний, що відносно нього розглядається справа про адміністративне правопорушення, про що свідчить його підпис у відповідній графі протоколу. Судом неодноразово направлялись на адресу вказану ОСОБА_1 при складанні протоколу, повідомлення про дату, час і місце судових засідань, однак конверти повернулись на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також в рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі, ОСОБА_1 повідомлявся належним чином про дату і час розгляду справи, будь-яких клопотань суду не подавав, відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, суд розглядає справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: умисному вчиненні дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, підтверджується зібраними по справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №047009 від 02.08.2023; довідкою про результати перевірки від 02.08.2023; рапортом поліції; письмовою заявою та поясненнями потерпілого ОСОБА_2 ; рапортом поліцейського.

За таких обставин, оцінивши наведені докази, суд вважає вину ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні повністю доведеною, в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності адміністративного стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г. В. Панченко

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.