ЄУН № 323/3545/21
пр. № 3/336/2033/2023
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 травня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк Ольга Ігорівна, розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 187 ч. 2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає у АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , який протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ст. 187 КУпАП, 25 листопаду 2021 року приблизно о 03.10 годині на момент перевірки за місцем мешкання в АДРЕСА_1 був відсутній, чим порушив рішення Оріхівського суду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, викликався до шляхом розміщення інформації про дату, час та місце розгляду справи на офіційному веб-сайті судової влади, яка є загальнодоступною, оскільки в інших спосіб повідомити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи через відсуність поштового зв`язку, про причини неявки суд не повідомив.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41 «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи наведені положення, суд розглянув справу за наявними доказами за відсутності ОСОБА_1 .

При дослідженні долучених до адміністративної справи доказів, судом встановлено наступне.

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 10.06.2021 року ОСОБА_1 продовжено адміністративний нагляд на 6 місяців з наступними обмеженнями: зобов`язано явкою на реєстрацію 2 рази на місяць у відділенні поліції в призначений день - перший, третій четвер кожного місяця протягом строку адміністративного нагляду; заборонено перебувати в ресторанах, готелях гуртожитках вокзалах, барах, де продаються спиртні напої на розлив, кіосках з метою покупки спиртних напоїв, у крамницях і спецвідділах з продажу вино-горілчаних виробів; заборонено виїжджати за межі населеного пункту, району (залишати місце мешкання без дозволу органу поліції більш ніж на 1 добу; забороною виходу з будинку (квартири) за місцем свого мешкання з 23.00 години до 05.00 години ранку наступного дня.

Постановою Оріхівського районного суду Запорізької області від 11.06.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 170 гривень (ЄУН 323/1204/21 пр. 3/323/451/21).

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 , 25.11.2021 року о 03.10 годині він знаходився за місцем мешкання та коли прибули працівники поліції, він не чув, оскільки спав.

Санкція ст. 187 ч. 2 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia",рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Стаття 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі», містить вичерпний перелік обов`язків піднаглядних.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» у разі злісного порушення правил адміністративного нагляду, передбачених статтями 9 і 10 цього Закону, особи, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, притягаються до відповідальності згідно з законодавством.

Адміністративна відповідальність за ст.187 КУпАП настає лише за порушення правил, викладених у ст.9 Закону, або встановлених піднаглядному обмежень з числа перелічених у ст.10 Закону. При цьому слід враховувати, що піднаглядний може бути притягнутий до відповідальності тільки за порушення, допущені після оголошення йому постанови про встановлення чи продовження адміністративного нагляду і в межах строку, на який він встановлений.

Суди повинні перевіряти обґрунтованість притягнення піднаглядного до адміністративної відповідальності за кожне порушення правил адміністративного нагляду, не допускаючи притягнення особи до відповідальності лише за формальними ознаками при відсутності у особи умислу на порушення правил адміністративного нагляду.

Доказів вчинення ОСОБА_1 вищезазначеного адміністративного правопорушення, окрім рапортів співробітників поліції, до протоколу не надано.

У розумінні ст. 251 КУпАП зазначені рапорти не можуть вважатися належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Рапорти працівників поліції наявні в матеріалах справи суд не бере до уваги, оскільки поліцейські є зацікавленими особами, а тому їх рапорти не можуть бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду висловленою в постанові від 20 травня 2020 року по справі № 524/5741/16-а (провадження № К/9901/33786/18), де Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в п. 53 вказаної постанови зазначив, що рапорти працівників поліції не можуть слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Також слід зазначити, щодо наданого як доказ рапорту поліцейського, суддя не може вважати належним доказом, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції. Рапорт не містить фактичних даних на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і тому, в контексті положень ст. 251 КУпАП не можуть бути доказом у даній справі про адміністративне правопорушення.

Натомість в письмових поясненнях ОСОБА_1 вказує про те, що 25.11.2021 року о 03.10 годині він перебував вдома та не чув, як прибули працівники поліції з метою перевірки дотримання покладних на нього обов`язків, доказів, які б спростовували вказану обставину, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Будь-яких пояснень свідків чи інших доказів до протоколу не додано.

Показання свідків правопорушення працівниками поліції не відбирались, оскільки до протоколів копії таких показань не надано; посилання на інші докази у протоколах про адміністративні правопорушення та у рапортах поліцейських відсутні.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 187 ч. 2 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.І. Дацюк

Постанова набрала законної чинності «_____»_________________20___року

Дата видачі «_____»_________________20___року