Справа № 459/2550/22 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 33/811/1334/22 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

з участю особи, яку притянуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

представника адвоката Мацей М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 28 жовтня 2022 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Червоноградського міського суду Львівської області від 28 жовтня 2022 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого за ст.130 ч.1 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень та позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 гривень 20 копійок судового збору.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 25 вересня 2022 року о 09.59 год. по вул. Львівська, 13 в м.Червонограді Львівської області керував автомобілем марки «Toyota Avensis» з номерним знаком НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.

На постанову судді Дмитришин Т.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 28 жовтня 2022 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтуванні апеляційних вимог покликається на те, що з постанова суду першої інстанції незаконна, необґрунтована та однобічна, суд прийняв сторону обвинувачення від самого початку розгляду справи, був упереджений, судовий розгляд не був справедливий. Стверджує, що ознаки наркотичного сп`яніння на відеозаписі долученими працівниками поліції не підтверджуються, окрім цього його транспортний засіб було зупинено без причинно про що зазначено ним у протоколі. Зазначає, що під час складання протоколу серії ААД 173048 від 25.09.2022 року працівники патрульної поліції не роз`яснили йому суть правопорушення та права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Вважає, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права при розгляді даної справи, оскільки ним було подано клопотання про об`єднання в одне провадження зі справою №459/1740/22. Суд не вирішив даного клопотання, чим допустив неповну упередженість та суб`єктивність розгляду справи.

Заслухавши судовому засіданні пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Мацей М.М. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР покладено на водіїв обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відтак, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №173048 від 25.09.2022 року; відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції; рапортом поліцейського ВЗПП Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції Шевчук К. від 25.09.2022 року та іншими наявними в матеріалах справи доказами, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

З оглянутого відеозапису у судовому засіданні апеляційного суду вбачається підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, який був запропонований працівниками поліції.

Як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП правопорушнику ОСОБА_1 були роз`яснені, про що було зроблено відповідні відмітки в такому.

Твердження апелянта про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.

Крім того, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що працівники поліції не порушили вимоги Інструкції щодо застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису під час здійснення повноважень поліцейськими, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18 грудня 2018 року, оскільки відеозйомка, компакт-диск з якою долучений працівниками поліції складається із п`яти частин, однак підстав для визнання даного відеозапису події недопустимим доказом немає, так як на ньому безперервно зафіксовані події та процес відмови водія від проходження огляду у медичному закладі.

Аргументи сторони захисту, що працівники поліції не повідомляли причини зупинки, не беруться до уваги апеляційного суду.

Відповідно до ст. 35 ЗУ « Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху України.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 28 жовтня 2022 року, щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт Белена