Справа № 342/1130/23
Провадження № 3/342/409/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Андріюк І.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка отримана від відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає по АДРЕСА_1 , не працює,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння за наступних обставин.

ОСОБА_1 , 16.09.2023 року о 06.30 год у м.Городенка по вул.Станіславська кермував транспортним засобом ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У судові засідання 03.10.2023, 18.10.2023 ОСОБА_1 не з`явився, 21.09.2023 подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи. 03.10.2023 року його адвокат Візінський В.В. подав клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомлення з її матеріалами. 18.10.2023 адвокат Візінський В.В. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі. Просив здійснювати розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та без його участі.

У клопотанні зазначив, що після складання протоколу щодо ОСОБА_1 , працівник поліції не запропонував останньому з ним ознайомитись та підписати, також не ознайомив із змістом протоколу та не вручив його копію, що є істотним порушенням права водія на захист, оскільки фактично ОСОБА_1 не пред`явлено акт звинувачення, що передбачено ст.254 КУпАП. Вважає, що відсутність даних про вручення водію копії протоколу про правопорушення за ст.130 КУпАП унеможливлює притягнення водія до відповідальності, оскільки у суду немає процесуально-правових підстав для відхилення доводів про недоведеність вини. Крім цього, працівник поліції не повідомив ОСОБА_1 , з яких підстав дійшов висновку про наявність у нього стану сп`яніння, оскільки на відео не проглядаються жодні ознаки алкогольного сп`яніння, а водій поводив себе природньо. Також працівник поліції не поінформував особу, яка підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу та не надав сертифікат відповідності. Зауважив, що у матеріалах справи є акт огляду водія на стан сп`яніння, однак відсутній запис про відмову водія від проходження такого огляду та немає підпису водія. Також з таким актом огляду водія ніхто не ознайомлював. Щодо направлення до Городенківської БЛІЛ для проходження огляду на стан сп`яніння, водія з таким також ніхто не ознайомлював. Таким чином, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, йому не було запропоновано проїхати у медичний заклад. Разом з цим, у направленні про огляд у медичному закладі відсутній підпис ОСОБА_1 та запис про відмову від підпису, що свідчить про його недійсність.

Судове засідання 18.10.2023 року не відбулося через зайнятість головуючої судді у іншій справі. У судове засідання 08.11.2023 ОСОБА_1 , його адвокат Візінський В.В. не з`явилися.

Суд, беручи до уваги подане адвокатом Візінським В.В. клопотання, враховуючи положення ст.268 КУпАП, що не встановлюють обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його адвоката.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів зміцнення законності.

Так, відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Надані суду матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, містять:

протокол про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 459702 від 16.09.2023;

рапорт інспектора СРПП відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського РВП ГУНП у Івано-Франківській області від 16.09.2023;

акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням Alcotest 6810 Drager, де зафіксовано, що такий не проводився через відмову;

направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 до КНП Городенківська БЛІЛ з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 16.09.2023, де зазначено, що такий не проводився;

диск з відеозаписом з цифрової нагрудної відеокамери (без номера) CammPro 1826R2;

копію посвідчення водія ОСОБА_1 , НОМЕР_2 ;

характеристику, видану Острівецьким старостинським округом №5 Городенківської міської ради, складеної на ОСОБА_1 від 18.09.2023 №11-221;

копію постанови серії БАА №980190 від 16.09.2023.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

У своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду. У рішенні у справі «Маттоціа проти Італії» Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 459702 ОСОБА_1 , 16.09.2023 року о 06.30 год у м.Городенка по вул.Станіславська кермував транспортним засобом ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

За даними протоколу ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також повідомлено про розгляд справи в суді, проте від підпису він відмовився.

Дані ОСОБА_1 , згідно протоколу, встановлено на підставі посвідчення водія, тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом №009013 він отримав.

У графі протоколу «пояснення особи по суті порушення» вказано, що від «підпису та отримання копії адміністративного протоколу відмовився».

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою - поліцейським СРПП відділення поліції №2 (м.Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області із заповненням реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, та підписаний ним.

ОСОБА_1 відмовився від підписання протоколу, отримання та ознайомлення з його змістом.

Суд зауважує, що ОСОБА_1 , який був присутнім при складанні протоколу, було оголошено його зміст та роз`яснено суть обвинувачення, що зафіксовано на долученому до матеріалів справи відеозаписі. Окрім цього, у матеріалах справи відсутня копія протоколу про адміністративне правопорушення, інформації щодо оскарження дій працівників поліції у матеріалах справи також немає, а тому письмові заперечення представника ОСОБА_1 - адвоката Візінського В.В. щодо невручення копії протоколу є безпідставними. Окрім того, ОСОБА_1 , згідно власноручно підписаної ним заяви, яка міститься у матеріалах справи, був ознайомлений із матеріалами справи, тобто йому було відомо про зміст висунутого щодо нього обвинувачення, що дозволило організувати ефективний захист своїх інтересів в суді.

Також суд вважає необґрунтованими доводи сторони захисту про невручення особі направлення на огляд у медичному закладі як на підставу для закриття провадження у справі, оскільки такі питання є процедурними та не заперечують факту відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, ОСОБА_1 поставлено у вину відмову від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, для встановлення наявності в діяннях особи складу зазначеного адміністративного правопорушення підлягає доказуванню не лише факт перебування особи в стані сп`яніння, а й факт керування особою транспортним засобом, та її відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом досліджено відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції.

Доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис з цифрової нагрудної відеокамери CammPro 1826R2 складається з п`яти відеофайлів, на яких зафіксовано: рух транспортного засобу ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , який заїхав на автозаправну станцію та припаркувався. До даного транспортного засобу підійшли працівники поліції та попросили водія надати документи для перевірки у зв`язку з недостатньою підсвіткою номерного знака, на що ОСОБА_1 , особу якого в подальшому встановлено на підставі посвідчення водія, відповів: «знаю». Надалі у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння у водія працівник поліції запитав про вживання алкоголю ОСОБА_1 , який відповідав: «…ні…» та працівник поліції вперше запропонував пройти тест на факт вживання алкоголю, на що ОСОБА_1 нерозбірливо відповів: «можемо їхати», проте в подальшому на неодноразові запитання працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відповіді не надавав, посилаючись на те, що не керував транспортним засобом. Працівник поліції роз`яснював ОСОБА_1 щодо права відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, на що останній повторював, щоб йому віддали документи та що він не керував транспортним засобом.

Доцільно акцентувати, що дії ОСОБА_1 , який ігнорував запитання працівника поліції про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи у медичному закладі, що зафіксовано на відеозаписі, та які були сприйняті працівником поліції як відмова від проходження такого огляду, не є правомірними, оскільки водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як це передбачено Правилами дорожнього руху України, а тому доводи адвоката Візінського В.В., зазначені у клопотанні, є безпідставними.

Також на відеозаписі зафіксовано процес складання процесуальних документів за ч.1 ст.121 та ч.1 ст.130 КУпАП та оголошення їх змісту ОСОБА_1 , пропозицію останньому підписати складені документи, на що була надана відповідь: «я не керував транспортним засобом». Разом з цим, на відеозаписі зафіксовано слова ОСОБА_1 : «…..ви мені включили червоні маяки?…..я заїхав на заправку, зупинився….мій водій заїхав на заправку, зупинився….» (05.54 год), що свідчить про визнання факту керування особою транспортним засобом.

Суд зауважує, що на дослідженому відеозаписі час зупинки транспортного засобу, подальша розмова працівників поліції з ОСОБА_1 та оформлення документів не співпадають, проте наведене не впливає на правову кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 , оскільки він притягається до адміністративної відповідальності саме за відмову проходити огляд на стан сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі, що підтверджується відеозаписами, які міститься в матеріалах справи.

Протягом всього відеозапису зафіксовано також, як ОСОБА_1 та невстановлена особа, яка поруч з ним знаходилась у автомобілі, поводили себе неадекватно, погрожували працівникам поліції, невстановлена на відео особа повідомляли про родинні стосунки із працівником поліції.

З огляду на викладене, суд вважає досліджений відеозапис таким, що підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці, так і у медичному закладі.

Доводи адвоката Візінського В.В. щодо неінформування ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу та ненадання сертифікату відповідності спростовуються тим, що за змістом п. 5 Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 саме на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, поліцейський надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 вимагав такий надати; також судом не встановлено, що ОСОБА_1 було незрозуміло щодо процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та виявив бажання, щоб таку йому роз`яснити.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до національного законодавства працівник поліції самостійно, на власний розсуд, приходить до висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.

Згідно протоколу, долучених до матеріалів справи рапорту та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до КНП Городенківська БЛІЛ, складеного 16.09.2023 року, під час спілкування з ОСОБА_1 у останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, що давало працівникам поліції законні підстави пропонувати пройти водієві огляд на стан алкогольного сп`яніння з допомогою газоаналізатора «Драгер» та у медичному закладі, на що він відмовився.

Таким чином, дії ОСОБА_1 щодо відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння містять склад правопорушення та мають наслідком складання протоколу з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності за відмову пройти такий огляд.

Відповідно до вимог ст. ст. 265-2, 266 КУпАП у разі виявлення особи, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, поліцейські зобов`язані вчинити дії, які унеможливлюють подальше керування цією особою транспортним засобом.

Відповідно до п. 1 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкції), водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно п.1, 4, 5, 6 Розділу Х Інструкції водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вимога працівника поліції, за наявності у останнього підстав вважати особу такою, що керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України, передбачає обов`язок водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Вимога працівників поліції пройти огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння ґрунтувалась на правових підставах, оскільки у працівника поліції були реальні підстави вважати, що він, як водій транспортного засобу, перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я, однак він відмовився, про що свідчать долучені матеріали.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, є порушенням вимоги п. 2.5 ПДР України та утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення саме за відмову від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`янінням у встановленому законом порядку.

Доцільно зауважити, що адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом водієм у стані алкогольного сп`яніння, покликана унеможливити реальну небезпеку, спричинену керуванням такою особою транспортним засобом та уникнути тяжких наслідків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, сукупність досліджених судом доказів, поза розумним сумнівом, свідчить про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медзакладі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Виходячи з наданих суду матеріалів справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.

Досліджені судом докази узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь його вини, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, приймає до уваги те, що керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння створює небезпеку для руху, та за таких обставин до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції статті.

Відповідно до ст. 40- 1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 40- 1, ч.1 ст. 130, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 до державного бюджету 536,80 гривень судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Андріюк І.Г.