Справа 362/2697/23
Провадження 3/362/1475/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2023 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М. розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, механізатор фермерського господарства «КЕДР», зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП

встановив:

03.05.2023 о 02:20 год. на а/д С100709 у с. Червоне Обухівського району Київської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Toureg, д.н.з. НОМЕР_1 , у порушення правил п. п. 13.3 ПДР України, під час руху не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, у результаті чого здійснив наїзд на перешкоду у виді паркану, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, травмованих немає.

Крім того о 02:20 год. на а/д С100709 в с. Червоне Обухівського району Київської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Toureg, д.н.з. НОМЕР_1 , з явним ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя) ) та, у порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 у судовому засіданні категорично заперечив факт своєї провини у скоєнні цих правопорушень. Пояснив, що того вечора (після 23:00 год.) приїхав до свого знайомого та припаркував свій автомобіль на узбіччі на зеленій зоні. Перебував на подвір`ї свого знайомого з товаришами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , де вони вживали спиртні напої. Близько 02:00 год. він вийшов до автомобіля за цигарками, як несподівано для нього під`їхали працівники поліції та почали стверджувати, що він вчинив ДТП та керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Наполягали на проходженні ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, на всі пояснення, що він не керував транспортним засобом в такому стані, а автомобіль вже тривалий час припаркований вони реагували. Просив суд закрити провадження по справах за відсутністю події і складу правопорушення.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , товариші ОСОБА_1 , які прибули до суду за ініціативою останнього, повідомили суду, що були очевидцями подій, оскільки тієї ночі проводили разом час. Підтвердили, що за певний час до моменту прибуття поліцейських ОСОБА_1 припаркував автомобіль вздовж бетонного паркану і вони перебували вдома у ОСОБА_2 , вживали алкогольні напої. Вночі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вийшли до автомобіля за цигарками. Тоді приїхали поліцейські. Стверджували, що ОСОБА_1 керував автомобілем і пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння. Він відмовився, бо тоді не перебував у статусі водія.

Також за клопотанням ОСОБА_1 до суду прибули працівники поліції, які оформляли ці протоколи.

Поліцейський Шевчук Н.Б. надав суду пояснення, що на службовий планшет надійшло повідомлення про виклик по лінії «102» за фактом вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Прибули на місце події. Там побачили автомобіль Volkswagen Toureg у нерухомому стані, який здійснив наїзд на бетонний паркан, на паркані і на автомобілі були пошкодження. У автомобілі було двоє сплячих чоловіків. ОСОБА_1 перебував на водійському сидінні, а інший чоловік на передньому пасажирському. Тривалий час не могли розбудити їх. Коли їм це вдалося, то водій заперечував факт наїзду на паркан і стверджував, що таким чином припаркував свій транспортний засіб. Оскільки у водія виявили ознаки алкогольного сп`яніння, то запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Він неодноразово відмовився.

Аналогічні пояснення надав суду поліцейський Жеребко Є.Д.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дані про яких зазначені у адміністративних матеріалах та які викликалися до суду за клопотанням сторони захисту, до суду не прибули, причини неявки суду невідомі.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення учасників, які брали участь у розгляді справи, суд встановив таке.

Щодо протоколу серії ААД № 335596 від 03.05.2023 за ст. 124 КУпАП

Диспозиція статті 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України врегульовано Законом України «Про дорожній рух» та п. 1.1 Правил дорожнього руху України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

П. 1.5 ПДР України вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п 13.3 Правил дорожнього руху України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Відповідно до фактичних відомостей, викладених у протоколі серії ААД № 335596 від 03.05.2023, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п. п. 13.3 ПДР України, а саме, під час руху не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, у результаті чого здійснив наїзд (зіткнення) на перешкоду у виді забору, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Ці фактичні дані, зафіксовані уповноваженою на те особою у протоколі про адміністративне правопорушення на місці зіткнення транспортного засобу, повністю узгоджуються з схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.05.2023. Так, з цього письмового доказу вбачається, що транспортний засіб Volkswagen Toureg, д.н.з. НОМЕР_1 , розміщений на лівому узбіччі відносно свого напрямку руху, тобто на узбіччі зустрічної смуги руху, дане узбіччя має ширину 2,9 м., а автомобіль розміщений під кутом відносно паркану на всю ширину узбіччя.

Крім того відповідно до відеозапису, що відображений на електронному диску, долученому до матеріалів справи вбачається, що вказаний автомобіль передньою частиною впритул розмішений до паркану.

З наданих суду поліцейським фотознімків з місця події вбачається, що на автомобілі та паркані наявні механічні пошкодження, які могли виникнути за обставин, викладених у матеріалах справи. Дата і час їх створення співпадають з датою і часом, які зазначені у протоколі.

Окремо суд звертає увагу, що в акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 22.02.2023, за яким транспортний засіб Volkswagen Toureg, д.н.з. НОМЕР_1 , затримано та поміщено на майданчик тимчасового утримання, зазначено механічні пошкодження автомобіля, які вказують на його причетність до вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим, ОСОБА_1 не надано ґрунтовних пояснень причин такого паркування автомобіля гранично близько до паркану, що обмежувало його, як водія, вільно і безперешкодно покинути автомобіль з водійської сторони.

Так, з електронного рапорту вбачається, що 03.05.2023 о 02:45 на лінію «102» надійшло повідомлення, що у с. Червоне сталось ДТП за участю авто Volkswagen Toureg, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія у сильному стані алкогольного сп`яніння, який допустив зіткнення з парканом, водій спить на місці пригоди.

На думку суду, усі вище перелічені докази у своїй сукупності узгоджуються між собою, доповнюють один одного і вказують на те, що транспортний засіб Volkswagen Toureg, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з парканом.

Суд не бере до уваги долучені ОСОБА_1 до матеріалів справи фотознімки вищезазначеного транспортного засобу, де на ньому відсутні механічні пошкодження, оскільки неможливо ідентифікувати, що вони були зроблені саме після подій, зазначених у протоколі.

Отже, на думку суду, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так як він, як водій, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Щодо протоколу серії ААД № 335597 від 03.05.2023 за ч. 1 ст. ст. 130 КУпАП.

Щодо правого регулювання порядку проходження огляну на стан сп`яніння та застосування правових норм до обставин цієї справи.

Диспозицiєю ч. 1 cт. 130 КУпAП передбачено відповідальність за:

1) кeрування трaнспортними зaсобами особами в cтані aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`янiння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу кeрування трaнспортним засoбом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лiкарських препаратів;

3) вiдмову oсоби, яка кeрує тpанспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лiкарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється ст. 266 КУпАП.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2, п. 3 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із фабулою ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказаною нормою наступає, серед іншого, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки п.2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, альтернативу містить фіксування процедури проведення огляду або ж відмови від такої.

Щодо оцінки аргументів сторін і досліджених судом доказів.

У судовому засіданні було досліджено відеозапис події правопорушення, що відображений на електронному диску і долучений до матеріалів справи. Враховуючи застосування поліцейськими у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП технічних засобів відеозапису, даний запис можливий для відтворення, доданий до протоколу у встановленому законом порядку, а тому суд визнає його належним і допустимим доказом у даній справі.

Так, з цього доказу вбачається таке: на відеофайлі «130 03 травня Борщ» наявний чоловік, який представляється ОСОБА_1 та надає свої анкетні дані. Водій категорично заперечує факт керування автомобілем, пояснює, що приїхав і припаркував його, а потім вживав алкоголь поряд рід кущем (кленом). На твердження працівників поліції про вчинення ДТП стверджує, що жодного ДТП не вчиняв, а припаркував автомобіль гранично близько до паркану. На неодноразову пропозицію поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовляється, мотивуючи свою відмову, що не перебував у статусі водія. Після чергової відмови з аналогічних підстав працівник поліції повідомляє про складання щодо нього протоколу за ст. 130 КУпАП. При цьому наявні свідки, які представляються на надають свої анкетні дані.

Так, відображені на відеозаписі події повністю узгоджуються з іншими письмовими матеріалами справи, які були досліджені судом, а саме:

-даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за яким у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння лиця, ОСОБА_1 мав пройти огляд за допомогою газоаналізатору «Alcotest-6810», однак він не проведений через його відмову, що зафіксовано в присутності свідків;

-даними письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від 03.05.2023, за якими в їх присутності водій ОСОБА_7 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що засвідчують своїми підписами;

-даним акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 22.02.2023, за яким транспортний засіб Volkswagen Toureg, д.н.з. НОМЕР_1 , затримано та поміщено на майданчик тимчасового утримання.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, а саме: у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння та відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. При цьому під час пропозиції йому пройти освідування поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису а також залучив двох свідків. Факт відсторонення водія від керування транспортним засобом підтверджується актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 03.05.2023.

Не зважаючи на процесуальну позицію ОСОБА_1 щодо невизнання вини за ч.1 ст. 130 і ст. 124 КУпАП, на переконання суду, надані докази на підтвердження його винуватості є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він транспортним засобом не керував є непереконливими, оскільки з відеозапису досліджуваних подій вбачається, що ОСОБА_1 особисто підтверджує факт керування та паркування автомобіля у вказаному місці та вживання алкоголю поряд. При цьому, у ході судового розгляду ОСОБА_1 не надав переконливих пояснень чому перебував біля автомобіля о 02:20 год. (комендантська година).

Факт керування ОСОБА_1 автмообілем 03.05.2023 у нічний час доби підтверджується і даними електронного рапорту від 03.05.2023.

Водночас суд зауважує, що у матеріалах справи відсутні письмові пояснення водія (як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і на окремому аркуші паперу, які він відмовився надавати в порядку ст..63 Конституції України) про те, що транспортним засобом не керував та що бажає пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки авто чи в медичному закладі.

Крім того, суд звертає увагу на те, що погодження особи на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння має бути актом волевиявлення, який би виражався в активних діях особи, щодо погодження на проходження огляду.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формах. Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять.

При цьому, у разі відмови/ухилення водія від проходження огляду у встановленому законом порядку, правоохоронці позбавлені процесуальної можливості застосовувати відносно водія заходи примусу, спрямовані на проведення такого огляду на місці чи доставлення особи до закладу охорони здоров`я.

Суд критично відноситься і до пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є товаришами ОСОБА_1 які, на думку суду, є зацікавленими особами по цій справі, крім того матеріали справи не містять жодних відомостей на підтвердження факту їх перебування на місці події.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, та ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як він, як водій, керуючи транспортним засобом порушив ПДР України та здійснив наїзд на перешкоду (паркан), внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а також відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, будучи особою, яка керує транспортним засобом.

Отже, клопотання ОСОБА_1 про закриття справ за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП відхиляється.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Водночас відповідно до частини 2 статті 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Так, судом у межах строку накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП неодноразово уживалося усіх заходів для судового розгляду, однак на момент розгляду справи ці строки закінчились.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Водночас суд зауважує, що правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29.04.2020 (справа № 686/4557/18) констатовано, що закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення.

Отже, зважаючи на те, що суд вжив усіх можливих процесуальних заходів для розгляду справи у межах строку притягнення до адміністративної відповідальності, з часу вчинення адміністративного правопорушення минуло більш ніж три місяці, а тому провадження у справах за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю.

У силу ст.40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись статтями 9, 24, 27, 33, 40-1, 130, 221, 245, 251, 252, 256, 265-1, 268, 276, 277, 283-285, 289, 298, 299, 301, 304, 307 КУпАП, суд

постановив:

Об`єднати в одне провадження справи за № 362/2697/23 (провадження № 3/362/1475/23) та № 362/2704/23 (провадження № 3/362/1478/23) щодо ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. та ч.1 ст. 130 КУпАП, присвоїти об`єднаній справі № 362/2697/23.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 536,80 гривень судового збору.

Штраф підлягає сплаті не пізніше п"ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко