П О С Т А Н О В А

Іменем України

31.03.2023 місто Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова Мигаль Г.П., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої

за ч.1 ст.184 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

12.01.2023 року о 13.32 год. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ухилилась від виконання, передбачених ст.150 Сімейного Кодексу України, батьківських обов"язків, в результаті чого її малолітній син ОСОБА_2 , 2012 року народження, зі своїм другом ОСОБА_3 , 2010 року народження, вчинили дрібну крадіжку енергетичного напою вартістю 191,46 грн. в магазині "Напої та Тютюн" за адресою: м.Львів, вул. В.Великого,111, за попередньою домовленістю, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні факт правопорушення визнала. Пояснила, що жаліє, що не догледіла сина, однак вказала, що проводить з ним профілактивні бесіди.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП, передбачена відповідальність за у хилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад вказаного вище адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №781222 від 16.01.2023, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП доведена повністю.

Згідно ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обтяжуючих відповідальність ОСОБА_1 обставин судом не встановлено.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, беручи до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді попередження.

Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняютьсяособи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

ОСОБА_1 подала суду документ, що є інвалідом II-ої групи, а отже звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст.184, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

ОСОБА_1 звільнити від сплати судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Мигаль Г.П.