КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 361/1860/23

номер провадження: 33/824/3157/2023

Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Реви Інни Олександрівни, представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Чайки Миколи Миколайовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Реви Інни Олександрівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення:

- за ст.124 КУпАП - штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп.;

- за ч.1 ст.130 КУпАП - штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп., без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.36 КУпАП визначено остаточне стягнення ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 29 травня 2023 року адвокат Рева І.О. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2023 року, скасувати вказану постанову та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на неповне з`ясування суддею місцевого суду обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження адвокат Рева І.О. зазначає, що 01 квітня 2023 року, тобто у встановлений ч.2 ст.294 КУпАП строк, вона подала апеляційну скаргу на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2023 року. 28 квітня 2023 року на її адресу надійшла постанова Київського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року, згідно з якою їй було повернуто апеляційну скаргу з тих підстав, що до апеляційної скарги нею не додано витяг з договору про надання правової допомоги. Проте в суді першої інстанції вона надала витяг з договору про надання правової допомоги від 14 березня 2023 року разом з документами про перебування її підзахисного в складі Збройних Сил України, що свідчить про допуск її до участі у справі, як захисника ОСОБА_1.

Вказує, що 01 травня 2023 року вона повторно подала апеляційну скаргу на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2023 року. 25 травня 2023 року на її адресу надійшла постанова Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року, відповідно до якої їй вдруге було повернуто апеляційну скаргу, посилаючись на те, що до апеляційної скарги нею, як адвокатом, не додано витяг з договору про надання правової допомоги і в матеріалах справи він відсутній.

Захисник наголошує, що суддя апеляційного інстанції не постановляв ухвалу про усунення недоліків апеляційної скарги з тих підстав, що остання прийнята без додержання вимог ст.271 КУпАП, а відразу повернув апеляційну скаргу, чим відмовив ОСОБА_1 у доступі до правосуддя. На думку захисника, вказані обставини свідчать про умисні дії судді Київського апеляційного суду щодо недопущення перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи па судовий захист, що відповідає усталеній практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а також приймаючи до уваги, що строк для подачі апеляційної скарги пропущено з незалежних від скаржника причин, захисник просила поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови судді.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що ОСОБА_1 інкримінується порушення п.13.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), якою передбачено, що водій транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Однак це не узгоджується з фабулою обвинувачення, викладеною в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки за версією обвинувачення ОСОБА_1 не лише не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, а ще й при цьому виконував маневр обгону. Тому захисник вважає, що формулювання обвинувачення в протоколі є неконкретним.

Зазначає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення взагалі не містять відомостей про зупинку транспортного засобу чи передбачені законом підстави для такої зупинки.

Вказує, що під час складання протоколів ОСОБА_3 не було роз`яснено його права, передбачені cт.63 Конституції України та ст.268 КУпАП і така відмітка в протоколах відсутня, а той факт, що ОСОБА_1 підписав протоколи в цілому, сам по собі не свідчить про роз`яснення йому цих прав.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 проходив освідування на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я за допомогою газоаналізатора АлКонт U8300. Однак згідно з вимогами чинного законодавства вимога про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікувальному закладі лише з використанням вимірювальної техніки типу «Драгер» є незаконною, так як лікар, повинен провести такий огляд відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735). Зокрема, провести зовнішній огляд особи та відібрати біологічний матеріал з метою проведення лабораторних досліджень і отримання певних результатів. Проте лікарем ОСОБА_4 , який проводив огляд ОСОБА_1 , цього зроблено не було.

Захисник вказує, що 15 березня 2023 року вона звернулась до комунального некомерційного підприємства «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» територіальних громад Броварського району Київської області» (далі - KНП «Броварська БКЛ») з адвокатським запитом, в якому просила, зокрема, надати інформацію про лікарів цього медичного закладу, допущених до проведення медичного огляду для встановлення алкогольного або наркотичного сп`яніння станом на 11 лютого 2023 року, з наданням належним чином завірених копій наказів та сертифікатів. Проте у відповіді керівництво КНП «Броварська БКЛ» вказало, що не вважає обов`язковим проходження циклів тематичного удосконалення лікарями, що здійснюють огляд осіб на стан сп`яніння. На думку захисника, вказане свідчить про те, що жоден з лікарів KНП «Броварська БКЛ», в тому числі, лікар ОСОБА_4 не має права проводити огляди на стан сп`яніння.

Наголошує, що ОСОБА_1 не отримував від працівників поліції пропозиції проходження огляду на місці зупинки та відразу був доставлений до закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду. Свідки вказаних подій, а також відповідний відеозапис, відсутні.

Зазначає, що матеріали справи не містять акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу та постанови слідчого, а тому вважає, що припущення судді щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, є некоректним.

Указує, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої до чи під час керування транспортним засобом, так як він міг вживати алкогольні напої вже після ДТП. Проте ці обставини не досліджені.

Також звертає увагу на те, що протоколи про адміністративні правопорушення від 02 березня 2023 року відносно ОСОБА_1 були складені після спливу строку, передбаченого ч.2 ст.254 КУпАП, а тому вважає, що вони не можуть бути належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП.

Зазначає, що чинне законодавство не передбачає механізмів легалізації доказів, які були зібрані в ході досудового розслідування кримінального провадження, з метою їх використання в справах про адміністративні правопорушення. Тому враховуючи, що пояснення у ОСОБА_1 були відібрані слідчим, тобто у порядку, визначеному КПК України, то вони не можуть бути доказом в межах даної справи.

Вважає, що пояснення ОСОБА_2 про те, що він рухався зі швидкістю 90 км/год, в дзеркалі побачив водія ОСОБА_1 та виконував маневр обгону, є необґрунтованими, оскільки суперечать поясненням ОСОБА_1 , а автотехнічна експертиза в межах даної справи не проводилась.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 , не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Рева І.О. та представник потерпілого ОСОБА_2 - адвокат Чайка М.М., вважали за можливе проводити розгляд апеляційної скарги за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Реви І.О., яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі та в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження й просила їх задовольнити, пояснення представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Чайки М.М., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи її необґрунтованою, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що копія оскаржуваної постанови судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2023 рокубула отримана адвокатом Ревою І.О. 24 березня 2023 року, що підтверджується наявним у справі клопотанням про отримання копії цієї постанови (а.с.93).

01 квітня 2023 року, тобто у передбачений ч.2 ст.294 КУпАП десятиденний строк, адвокат Рева І.О. в інтересах ОСОБА_1 вперше направила апеляційну скаргу на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2023 рокуна адресу суду першої інстанції (а.с.95-127).

Постановою Київського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Реви І.О.повернуто їй з тих підстав, що до вказаної апеляційної скарги нею не додано витягу з договору, засвідченого підписами сторін, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій, як захисника (а.с.131).

Копію цієї постанови Київського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року адвокат Рева І.О.отримала поштою 28 квітня 2023 року, що підтверджується ксерокопією поштового конверта та даними штрихкодового ідентифікатора поштового відправлення.

Матеріали справи не містять доказів того, що адвокат Рева І.О. отримала копію постанови Київського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року раніше ніж 28 квітня 2023 року.

З матеріалів справи вбачається, що 01 травня 2023 року адвокат Рева І.О.вдруге направила на адресу суд першої інстанції апеляційну скаргу на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2023 року, в якій заявила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження (а.с.134-171). Також в апеляційній скарзі адвокат Рева І.О.вказала, що витяг з договору про надання правової допомоги від 14 березня 2023 року, який укладений між нею та ОСОБА_1 , повинен бути в матеріалах справи.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Реви І.О.від 01 травня 2033 року повернуто їй з тих підстав, що до вказаної апеляційної скарги нею не додано витяг з договору, засвідченого підписами сторін, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій, як захисника. Також в постанові зазначено, що в матеріалах справи відсутній витяг з договору про надання правової допомоги від 14 березня 2023 року, який укладений між ОСОБА_1 та Ревою І.О. (а.с.176-177).

Копію цієї постанови Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року адвокат Рева І.О.отримала поштою 25 травня 2023 року, що підтверджується ксерокопією поштового конверта та даними штрихкодового ідентифікатора поштового відправлення (а.с.218).

Матеріали справи не містять доказів того, що адвокат Рева І.О.отримала копію постанови Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року раніше ніж 25 травня 2023 року.

29 травня 2023 року адвокат Рева І.О. подала належним чином оформлену апеляційну скаргу на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2023 року з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, направивши її на адресу суду першої інстанції (а.с.180-234).

За змістом п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в п.1 ст.6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) п.1 ст.6 Конвенції не вимагає від держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Разом з тим там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у ст.6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов`язків» (Рішення ЄСПЛ у справі «Гоффман проти Німеччини» («Hoffmann v. Germany») від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; Рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» («Cudla v. Poland») від 26 жовтня 2000 року).

Однією з основних засад судочинства відповідно до пункту 8 ч.3 ст.129 Конституції України є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Згідно з приписами ст.289 КУпАП, в разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).

У даному випадку, реалізовуючи своє конституційне право на апеляційне оскарження, захисник ОСОБА_1 - адвокат Рева І.О.вперше подала апеляційну скаргу у передбачений ч.2 ст.294 КУпАП десятиденний строк, а в подальшому два рази подавала апеляційну в межах десятиденного строку з моменту отримання відповідних постанов Київського апеляційного суду про повернення її апеляційної скарги.

Такі дії захисника ОСОБА_1 - адвоката Реви І.О.свідчать про її належну зацікавленість провадженням у цій справі.

Також апеляційний суд враховує, що згідно вимог КУпАП повернення апеляційної скарги не є процесуальною перешкодою для повторного звернення до суду із апеляційною скаргою в порядку, визначеному КУпАП.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що наведені адвокатом Ревою І.О. у клопотанні доводи про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді є обґрунтованими, а тому пропущений строк на оскарження постанови судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2023 року підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги про скасування постанови судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2023 рокута закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, то вони не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2.9 а) ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Пунктом 13.1 ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за порушення ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів і є правильним.

Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними, які містять:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 232392 від 02 березня 2023 року, згідно з яким встановлено, що 11 лютого 2023 року о 14 год 26 хв. в Броварському районі на автодорозі Київ-Суми громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21061», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння відповідно до висновку КНП Броварської БКЛ №17 від 11 лютого 2023 року. Вказаний протокол ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом;

- направлення слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області від 11 липня 2023 року на адресу директора КНП «Броварська БКЛ» про проведення освідування ОСОБА_1 на вживання алкогольних, наркотичних та інших речовин, у зв`язку із виниклою ДТП;

- висновок КНП «Броварська БКЛ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за №17, складеного 11 лютого 2023 року о 15 год 20 хв., відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с.5);

- консультаційний висновок спеціаліста КНП «Броварська БКЛ» від 11 лютого 2023 року, з якого вбачається, що внаслідок ДТП ОСОБА_1 діагностовано забій грудної клітки, параорбітальна гематома справа. Також вказано, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с.6).

Також апеляційний суд вважає, що висновок судді місцевого суду про те, що порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.13.1 ПДР знаходяться в причинно - наслідковому зв`язку з подією ДТП та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП поза розумним сумнівом підтверджується даними, які містять:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №232393 від 02 березня 2023 року, зі змісту якого слідує, що 11 лютого 2023 року о 14 год 26 хв. в Броварському районі на автодорозі Київ-Суми, громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21061», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в напрямку міста Суми, під час здійснення маневру обгону не обрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем марки «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень (а.с.46);

- схема місця ДТП від 11 лютого 2023 року, на якій відображено місце розташування автомобіля ««ВАЗ 21061», д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіля «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_2 , на проїзній частині, місце їх зіткнення та перелік видимих пошкоджень транспортних засобів. Вказану схему ОСОБА_1 підписав без зауважень (а.с.59);

- рапорт чергового Броварського РУП про надходження декількох повідомлень зі служби 102 про ДТП з травмованими 11 лютого 2023 року (о 14-26, 14-32, 14-45, 14-59) за селом Русанів в бік Козельця 2 авто в кюветі, 2 потерпілих, автомобіль «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль «Хюндай». Заяви зареєстровані в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події за №3832 від 11 лютого 2023 року, як ДТП з травмованими та за №3834 від 11 лютого 2023 року, як ДТП (а.с.49);

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди на автодорозі Київ-Суми від 11 лютого 2023 року, в якому зазначено, зокрема, локалізація пошкоджень на транспортних засобах: автомобіль марки «ВАЗ 21061», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходиться в лівому кюветі та має пошкодження всієї площі кузова. Автомобіль марки «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_2 , знаходиться в правому кюветі та має пошкодження всієї площі кузова (а.с.50-58);

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 11 лютого 2023 року, з яких вбачається, що він 11 лютого 2023 року приблизно о 14 год 00 хв. керував автомобілем марки «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався з приблизною швидкістю 90 км/год, в цей час за с. Русанів його почав обганяти автомобіль марки «ВАЗ 2106», який рухався з дуже великою швидкістю. В момент, коли автомобіль ВАЗ виїхав на зустрічну смугу він допустив зіткнення своєю правою передньою частиною з лівою задньою частиною автомобіля ОСОБА_2 , в результаті чого автомобіль останнього знесло в правий кювет та перевернуло на бік, а автомобіль ВАЗ знесло в лівий кювет та також перевернуло набік. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а водія автомобіля ВАЗ, який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, доставлено до лікарні (а.с.60);

- письмові пояснення ОСОБА_1 , з яких вбачається, що 11 лютого 2023 року він керував автомобілем ВАЗ зі швидкістю 69 км/год, рухався від с. Русанів до Перемоги, під час руху виникла необхідність здійснити обгін автомобіля «Hyundai», який рухався попереду. Під час маневру обгону він не розрахував швидкість та побачив попереду зустрічний автомобіль. Намагаючись уникнути лобового зіткнення, він відчув удар та злетів з дорожнього покриття (а.с.61);

Апеляційний суд враховує, що вказані вище докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №232392 від 02 березня 2023 року та протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №232393 від 02 березня 2023 року, підписані працівником поліції, який їх склав, та ОСОБА_1 . Працівником поліції були роз`яснені ОСОБА_1 права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП. Будь-яких зауважень або заперечень на ці протоколи та дії працівників поліції ОСОБА_1. у вказаних протоколах не вказав.

Тому доводи апеляційної скарги про те, що під час складання протоколів ОСОБА_3 не були роз`яснені його права, передбачені cт.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, не ґрунтується на матеріалах справи.

Позицію сторони захисту про те, що під час складання цих протоколів ОСОБА_3 не було роз`яснено його права, передбачені cт.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, та те, що ОСОБА_1 підписав протоколи, що на думку захисника, не свідчить про роз`яснення йому цих прав, апеляційний суд вважає маніпулятивною, оскільки сама встановлена законом форма бланку протоколу про адміністративне правопорушення не містить окремої графи для підпису особи щодо якої складається протокол про те, що особі роз`яснено її права, передбачені cт.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Така форма бланку містить лише графу для підпису особи про її повідомлення про час і місце розгляду справи, графу для пояснень особи та графу про ознайомлення з протоколом в цілому. Ці графи протоколів підписані ОСОБА_1 без зауважень та власноручними записами «ознайомлений».

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять передбачених законом підстав для зупинки транспортного засобу, не заслуговують на увагу з таких підстав.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та не залежить від законності зупинки чи перевірки документів водія працівниками поліції.

Отже, обставини законності зупинки автомобіля ОСОБА_1 працівниками поліції жодним чином не впливають на доведеність факту наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, по справі встановлено, що працівники поліції прибули на місце ДТП за заявами, які надійшли на гарячу лінію служби 102 про ДТП з травмованими 11 лютого 2023 року (о 14-26, 14-32, 14-45, 14-59) за селом Русанів в бік Козельця, 2 авто в кюветі, 2 потерпілих, автомобіль «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль «Хюндай».

Посилання в апеляційній скарзі на те, що під час проходження освідування ОСОБА_1 на стан сп`яніння в KНП «Броварська БКЛ» лікарями цього медичного закладу було використано лише вимірювальну техніку типу «Драгер», що є незаконним, так як лікар повинен був провести такий огляд відповідно до вимог Інструкції №1452/735, зокрема, відібрати біологічний матеріал, апеляційний суд не приймає до уваги з таких підстав.

Як зазначалося вище, згідно з висновком КНП «Броварська БКЛ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за №17, складеного 11 лютого 2023 року о 15 год 20 хв., встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Та обставина, що у вказаному висновку відсутні відомості про відібрання лікарями біологічного матеріалу ОСОБА_1 сама по собі не впливає на законність складання цього висновку та його допустимості в якості доказу по справі, оскільки відповідно до п.8 Розділу ІІІ Інструкції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, а не встановлення кількості виявленої речовини, що спричинила стан сп`яніння.

У даному випадку висновком КНП «Броварська БКЛ» №17 від 11 лютого 2023 року чітко встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а тому цей доказ є належим та допустимим доказом по справі, незалежно від уточнення речовин, що спричинили стан сп`яніння.

Водночас, у випадку незгоди ОСОБА_1 із законністю проведення його огляду на стан сп`яніння та процедурою складання висновку КНП «Броварська БКЛ» №17 від 11 лютого 2023 року, цей висновок може бути ним оскаржений у встановленому законодавством порядку (п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103).

З цих же підстав апеляційний суд не приймає до уваги твердження в апеляційній скарзі про те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння здійснювався лікарями КНП «Броварська БКЛ» без відповідної кваліфікації.

Також апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 , не погоджуючись з результатами медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у КНП «Броварська БКЛ», не був позбавлений можливості пройти за самозверненням огляд на стан алкогольного сп`яніння у іншому закладі охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, або замовити проведення токсикологічної експертизи щодо наявності у своєму біологічному середовищі алкогольних речовин, однак зазначеною можливістю не скористався.

Доводи апеляційної скарги про те, що у порушення вимог чинного законодавства ОСОБА_1 не отримував від працівників поліції пропозиції проходження огляду на місці зупинки та відразу був доставлений до закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду, у справі відсутні свідки вказаних подій та відповідний відеозапис, відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані.

Як встановлено консультаційним висновком спеціаліста КНП «Броварська БКЛ» від 11 лютого 2023 року ОСОБА_1 внаслідок ДТП отримав забій грудної клітки, параорбітальна гематома справа.

Тобто, ОСОБА_1 був травмований, а у відповідності до п. 8 розділу І Інструкції № 1452/735 у разі скоєння ДТП, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я. Саме тому водій ОСОБА_1 не отримував пропозиції проходження огляду на місці зупинки та відразу був доставлений до закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду.

При цьому, суддею місцевого суду вірно враховано, що огляд водія на стан сп`яніння у медичному закладі не передбачає застосування технічних засобів відеозапису або присутність свідків.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що матеріали справи не містять доказів коли саме ОСОБА_1 вживав алкогольні напої до чи під час керування транспортним засобом, що може вплинути на кваліфікацію дій останнього, апеляційний суд вважає маніпулятивними, оскільки стороною захисту не наведено жодних аргументів на підтвердження цієї позиції, а з урахуванням того, що 11 лютого 2023 року внаслідок ДТП ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до закладу охорони здоров`я, то в апеляційного суду не має підстав для розумного сумніву вважати, що він вживав алкогольні напої після події ДТП, а не до такої події.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що протоколи про адміністративні правопорушення від 02 березня 2023 року відносно ОСОБА_1 , у порушення вимог ч.2 ст.254 КУпАП, складені після спливу двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, не заслуговують на увагу, виходячи з такого.

Згідно з ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП, зокрема, і процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення у разі порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, визначені у розділі ІХ «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395.

У разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП (додаток 8), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі (п. 1 розділу ІХ Інструкції № 1395).

У випадках, коли для прийняття об`єктивного рішення виникає необхідність для отримання додаткових даних, поліцейський, який оформлює матеріали ДТП, протягом доби передає оформлені матеріали ДТП для подальшого розгляду уповноваженій особі підрозділу поліції, на території обслуговування якого сталася пригода (п. 6 розділу ІХ Інструкції № 1395).

Уповноважена особа підрозділу поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинен (на) в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановити всі обставини її скоєння, вжити інших заходів щодо об`єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення та в п`ятиденний строк надіслати його до відповідного суду (п. 7 розділу ІХ Інструкції № 1395).

Як видно з матеріалів справи, ДТП сталося 11 лютого 2023 року.

Згідно рапорту чергового Броварського РУП, заяви, які надійшли зі служби 102 про ДТП з травмованими 11 лютого 2023 року зареєстровані в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №3832 від 11 лютого 2023 року, як ДТП з травмованими та за №3834 від 11 лютого 2023, як ДТП.

З направлення начальника слідчого відділу Броварського РУП від 13 лютого 2023 року вбачається, що матеріали, які зареєстровані в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №3832 та №3834 від 11 лютого 2023 року, були направлені до Броварського РУП ГУНП в Київській області для їх розгляду в порядку, визначеному КУпАП, оскільки в органів слідства відсутні дані, які б на час вивчення матеріалів давали можливість кваліфікувати дії особи (осіб) за ознаками певного виду кримінального правопорушення (а.с.47).

02 березня 2023 року були складені протоколи про адміністративне правопорушення серії ААБ № 232392 та серії ААБ №232393, відносно ОСОБА_1 , тобто протягом одного місяця з дати вчинення ДТП, що узгоджується з вимогами п.7 Розділу ІХ Інструкції № 1395.

Доводи апеляційної скарги про те, що пояснення ОСОБА_2 про те, що він рухався зі швидкістю 90 км/год, в дзеркалі побачив водія ОСОБА_1 та виконував маневр обгону, є необґрунтованими, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки в межах даного судового провадження відбувається судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення виключно в межах протоколів про адміністративне правопорушення, складених відносно ОСОБА_1 за ст.124 та ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому у судді першої інстанції були відсутні правові підстави для перевірки обставин щодо можливого порушення ОСОБА_2 ПДР під час ДТП, яка мала місце 11 лютого 2023 року.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 інкримінується порушення п.13.1 ПДР України, якою передбачено, що водій транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу, а в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №232393 вказано, що ОСОБА_1 не лише не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, а ще й при цьому виконував маневр обгону, а тому, на думку захисника, формулювання обвинувачення в протоколі є неконкретним, апеляційний суд вважає безпідставними.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №232393 від 02 березня 2023 року обставини є достатніми для висновку про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.13.1 ПДР і, що таке порушення знаходяться в причинно - наслідковому зв`язку з подією ДТП та утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

При цьому не зазначення в протоколі всіх можливих порушень водієм, не є передбаченою законом підставою, що виключає адміністративну відповідальність за зазначені в такому протоколі порушення, які підтверджені належними доказами.

Інші доводи апеляційної скарги також ж не дають підстав для висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні склади адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді місцевого суду у оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, захисником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Отже, оцінюючи сукупність наявних у справі доказів, апеляційний суд приходить до висновку, що твердження сторони захисту з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративні правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вважає, що обраний суддею першої інстанції ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп. відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП., а також положенням ст.36 КУпАП щодо порядку визначення остаточного стягнення за вчинення двох адміністративних правопорушень.

Щодо стосується прохання захисника, заявленого час апеляційного розгляду справи, про те, що у випадку залишення апеляційним судом без зміни постанови судді місцевого суду в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, слід закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, то воно є безпідставним, з огляду на таке.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як встановлено суддею місцевого суду передбачене ст.124 КУпАП правопорушення було вчинене ОСОБА_1 11 лютого 2023 року, отже на час прийняття оскаржуваної постанови судді від 23 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним, зокрема, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення, трьохмісячний строк, визначений ч.2 ст.38 КУпАП, не завершився.

Таким чином, адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладено суддею місцевого суду в межах строку, передбаченого ст.38 КУпАП, а факт закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП станом на час апеляційного розгляду, не є передбаченою законом підставою для скасування постанови суду першої інстанції в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, та закриття провадження у справі в цій частині на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2023 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга адвоката Реви І.О., яка подана в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Реви Інни Олександрівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М.Верланов