ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Хоміцького Б.В., діючого в інтересах ОСОБА_1 , подану на постанову судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, який не працює, визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 27.11.2022 року о 18 год. 00 хв. на південно-західній околиці населеного пункту Красноїльськ, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », поблизу озера Єзереул, що знаходиться на напрямку 755 прикордонного знаку, на відстані 3000 метрів від лінії державного кордону України, що знаходиться на території Красноїльської ОТГ, Чернівецького району Чернівецької області, був затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» під час руху лісним масивом в сторону державного кордону України з Румунією в складі групи осіб, спільно з гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_4 , за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, чим своїми діями, порушив вимоги cт. 9, 12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 cт. 204-1 КУпАП.

На вказане рішення районного суду, адвокат Хоміцький Б.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2022р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.204-1 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ЄУНСС: 723/4326/22 Головуюча в І інстанції: Бужора В.Т.

НП: 33/822/61/23 Головуючий в апеляційній ін-ції : Потоцький В.П.

Категорія ст.173 КУпАП

Вважає, що висновок суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.204-1 КУпАП за обставин, наведених у постанові, є необґрунтованим, а постанова суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що суд першої інстанції не дав оцінки всім зібраним доказам та в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, зіслався на протокол про адміністративне правопорушення, який сам по собі не є самостійним та беззаперечним доказом, а викладені в ньому обставини не підтверджуються іншими доказами.

Вказує і на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про те, що ОСОБА_1 перебував у вказаному місці з метою перетинання державного кордону з України в Румунію.

При цьому, інших належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

Також зазначає, що судом у порушення ст.268 КУпАП ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, а у поштовому повідомленні про вручення судової повістки міститься підпис не його, а іншої особи.

Звертає увагу і на те, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи з дитинства, що дає йому право вільного виїзду за межі України, а тому у нього не було мети перетинати кордон України поза встановленими пунктами пропуску, а отже вчиняти адміністративне правопорушення, передбачене ст.204-1 КУпАП.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та діючий в його інтересах захисник адвокат Хоміцький Б.В., будучи повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися та про причини свої неявки суд не повідомили, що у відповідності до ст.294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи без їх участі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить такого.

Згідно зі ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином не були дотримані.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 2 статті 204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Як вбачається з матеріалів справи, як докази вчинення правопорушення матеріали справи містять лише протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №134427Е від 27 листопада 2022 року, протокол про адміністративне затримання та протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 27 листопада 2022р., а також рапорт інспектора прикордонної служби Варшавського А.

Разом з тим, приймаючи рішення, районний суд залишив поза увагою, що із протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи не вбачається, якими саме діями ОСОБА_1 вчинив незаконну спробу перетину державного кордону.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було затримано поблизу озера Єзереул, що знаходиться на напрямку 755 прикордонного знаку, на відстані 3000 метрів від лінії державного кордону України.

Водночас, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що ні схеми правопорушення, на якій зафіксовані умовні позначки місця вчинення правопорушення, місця розташування, маршрут руху порушника разом із групою осіб та лінію державного кордону, а також фото чи відео фіксації факту вчинення правопорушення чи інших беззаперечних доказів, які б вказували на причетність ОСОБА_1 до правопорушення, яке ставиться йому у провину, суду не надано.

Із наданих апелянтом до суду апеляційної інстанції документів вбачається, що ОСОБА_1 являється інвалідом ІІ групи, тобто має безперешкодне право на виїзд за кордон (ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), що свідчить про відсутність в його діях умислу на незаконний перетин державного кордону.

Такий висновок також узгоджується із протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення документів від 27 листопада 2022р., згідно з яким у ОСОБА_1 не вилучались жодні речі та документи, які б могли свідчити про намір перетину державного кордону (а.с.5).

Апеляційний суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення як і рапорт інспектора прикордонної служби самі по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовними та беззаперечними доказами на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищезазначеного, слід дійти висновку, що органом, що склав протокол не надано жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч.2 ст.204-1 КУпАП, та яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, викладеного у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій».

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні діяння, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

У п. 43 рішення ЄСПЛ від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), сформовано висновок згідно з яким «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Виходячи зі змісту ст. 62 Конституції України, принцип презумпції невинуватості особи полягає в тому, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, не доведена належними, допустимими та достовірними доказами, а висновок суду першої інстанції є необґрунтованим, передчасним та ґрунтується лише не припущеннях, а тому постанову суду слід скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника адвоката Хоміцького Б.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.204-1 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький