ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6006/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Щасна Т.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Голод А.В., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

20.08.2023 р. приблизно о 06-50 год. ОСОБА_1 , перебуваючи з адресою: АДРЕСА_3 вчинив дії психологічного та фізичного характеру по відношенню до дружини ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурною лайкою, наносив удари по всьому тілу, чим вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав та показав, що ніякого фізичного та психологічного насильства по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_2 не вчиняв, а прийшов до неї на роботу 20.08.2023 року о 06-50 год., щоб забрати паспорт сина, який проживає зі мною, вона в цей час накинулась на нього, а тому він змушений був захищатися.

Захисник Голод А.В. просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у чиненні домашнього насильства по відношенню до дружини.

Потерпіла ОСОБА_2 в суді показала, що 20.08.2023 р. о 06-50 год. ОСОБА_1 прийшов до неї на роботу, влаштував сварку та почав її бити. Вказала, що він зловживає спиртним напоями, у них часто виникали конфлікти, вона залишила його і пішла від нього, а син залишився проживати з батьком. В даний час вони розлучилися. Просила притягнути його до адміністративної відповідальності.

Захисником Голод А.В. було заявлено клопотання про допит свідків ОСОБА_3 , який вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, матір ОСОБА_4 та неповнолітнього сина ОСОБА_5 . Вказане клопотання було судом задоволено частково, вирішено допитати в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в допиті неповнолітнього сина ОСОБА_5 судом відмовлено.

Так, в суді свідок ОСОБА_4 показала, що її син та невістка в даний час вже розлучилися, вказала, що невістка завжди починала конфлікти першою, однак свідок підтвердила, що 20.08.2023 року ОСОБА_1 прийшов до ОСОБА_2 на роботу, вона на нього накинулася і почала кричати, а він її побив.

Судом допитаний свідок ОСОБА_3 , який суду показав, що 20.08.2023 р. він разом з ОСОБА_2 ішли на роботу, по дорозі зайшли до його дружини ОСОБА_2 на роботу, щоб забрати паспорт сина ОСОБА_6 , вона на нього накинулася і він її відштовхнув, але ОСОБА_1 не бив ОСОБА_2 .

Вислухавши ОСОБА_1 , захисника Голод А.В., потерпілу ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , дослідивши письмові докази, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суд першої інстанції при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо) внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психологічному здоров"ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Суб`єктом правопорушення є особа, якій виповнилися 16 років, і яка вчинила насильство до одного із членів сім`ї.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП України характеризуються умисною формою вини і передбачає наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Відповідно до п.3, ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Частиною 2 статті 3 цього ж Закону визначено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на подружжя; колишнє подружжя; наречені; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); рідні брати і сестри; інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

У свою чергу, особа, яка постраждала від домашнього насильства - це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі ( п. 8 ст. 1 Закону).

Відповідно до п.14, ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п.17, ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Стамбульська конвенція визначає домашнє насильство як всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні, або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

У п. «b» ст. 3 Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (Стамбульська конвенція) визначено домашнє насильство як всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Конституцією України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Також Конституція декларує право кожного на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення 20.08.2023 р. приблизно о 06-50 год. ОСОБА_1 , перебуваючи з адресою: АДРЕСА_3 вчинив дії психологічного та фізичного характеру по відношенню до дружини ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурною лайкою, наносив удари по всьому тілу.

Викладені у протоколі обставини знайшли своє підтвердження під час допиту свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які в суді підтвердили, що 20.08.2023 р. вранці о 06-50 год. ОСОБА_1 прийшов за місцем роботи колишньої дружини (на той час вони перебували у шлюбі), між ними виник конфлікт і ОСОБА_1 вдарив (штовхнув) ОСОБА_2 .

Зазначені свідки вказували, що сама ОСОБА_2 була ініціатором конфлікту, але і підтвердили факт фізичного насильства по відношенню до неї з боку ОСОБА_1 .

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства до матеріалів справи долучені пояснення свідка ОСОБА_7 , який вказав, що 20.08.2023 р. він перебував на робочому місці на ринку по АДРЕСА_4 , бачив як біля сигаретного кіоску №А8 знаходився чоловік, який там не працював і він вів себе підозріло, потім він почув, що біля того кіоску відбувається бійка, підійшов і жінка яка там працювала ОСОБА_8 повідомила, що її побив чоловік, який потім втік.

Також до матеріалів справи долучені письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , які він надавав працівникам поліції безпосередньо на місці події, в яких він вказував, що ОСОБА_1 прийшов за місцем роботи ОСОБА_2 і між ними виник конфлікт, вона на нього накинулася, а він захищаючись наніс її ляпаса.

Крім цього, до матеріалів справи долучено скрін-шот смс-повідомлень у «Viber» з телефону ОСОБА_2 , зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_1 погрожував їй фізичною розправою.

Аналізуючи зібрані та перевірені судом докази, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні умисних дій фізичного та психологічного характеру по відношенню до своєї дружини ОСОБА_2 та у його діях наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.173-2 ч. 1 КУпАП.

Доводи захисника Голод А.В. про відсутність доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства психологічного та фізичного характеру суд вважає необґрунтованими, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими доказами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Приймаючи до уваги характер правопорушення та особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 173-2, 251, 252, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн. на користь держави.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя