ПОСТАНОВА

Іменем України

№ 610/695/23 № 3/610/308/2023
м. Балаклія31 жовтня 2023 року

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Стригуненко Володимир Миколайович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Савинці Балаклійського району Харківської області, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 554947 від 07.08.2023 ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що: «06.08.2023 близько 13.30 год в АДРЕСА_2 , а саме за місцем свого проживання, гр. ОСОБА_1 вчинив відносно свого пасинка неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство, перебуваючи із явними ознаками алкогольного сп`яніння, психологічного характеру, а саме ображав його нецензурною лайкою, замахувався цеглою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю неповнолітнього потерпілого, чим гр. ОСОБА_1 порушив п. 11 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про протидію та запобігання домашньому насильству»».

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення за наведених обставин не визнав,посилаючись на те, що все, що викладено в обвинуваченні не правда, такого не було, оскільки він був відсутній вдома.

У присутності виконуючого обов`язки начальника Служби у справах дітей Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області Салтовської М.М. неповнолітній ОСОБА_2 в суді пояснив, що 06.08.2023 він без дозволу батьків їздив на скутері, упав та пошкодив його. Зазначив, що вітчима у той день вдома не було, тому вказане в обвинуваченні не відповідає дійсності.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення тягне за собою юридичну відповідальність.

Норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія і вид насильства, наслідки цих дій по відношенню до особи, щодо якої вони були спричинені.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» за № 2229-VIII.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема, психологічного і фізичного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх, незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, або іншим чином завдається шкода психічному або фізичному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або ж могло спричинити таку шкоду.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Таким чином, виходячи з граматичного тлумачення диспозиції статті 173-2 КУпАП, орган поліції зобов`язаний при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зазначати конкретно, в чому саме полягало фізичне і психологічне насильство, що прямо витікає з диспозиції статті (погрози, образи, чи переслідування, позбавлення житла, їжі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, тощо) і це є обов`язковим.

За змістом ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження обвинувачення до суду надано: протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього: довідку про результати розгляду матеріалу, зареєстрованому в ІП «Єдиний облік» ІТС «ІПНП» № 4732 від 09.08.2023; рапорт поліцейського Титаренка С.М. від 06.08.2023; протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.08.2023 від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; письмові пояснення неповнолітнього ОСОБА_2 від 07.08.2023, який був допитаний без залучення представника, педагога або психолога; письмові пояснення ОСОБА_3 від 07.08.2023; копія паспорта ОСОБА_2 ; копія паспорта ОСОБА_3 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 ; форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства за результатами опитування н/л ОСОБА_2 від 07.08.2023; рапорт старшого інспектора Капустянської Н. за результатами відвідування сім`ї ОСОБА_4 .

Свідки відсутні.

Обвинувачення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП зведено до вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру відносно свого пасинка ОСОБА_2 .

При цьому в суді не було підтверджено наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини.

Неповнолітній ОСОБА_2 в суді заперечував факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства стосовно нього 06.08.2023 о 13.30 год, оскільки його вітчима в той день навіть не було вдома, тобто не підтвердив надані ним раніше пояснення від 07.08.2023, які було відібрано без залучення представника, педагога або психолога.

З пояснень ОСОБА_3 вбачається, що вона взагалі не була очевидцем подій, що відбувалися 06.08.2023 о 13.30 год між ОСОБА_1 та його пасинком ОСОБА_2 .

Враховуючи, що в суді учасники події, яка сталася 06.08.2023 о 13.30 год, взагалі заперечували факт її існування, суд вважає недоведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому дій, а самі по собі наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, за відсутності інших даних, не можуть бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 у вказаний в протоколі час та місці вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого пасинка ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Тобто інкриміноване ОСОБА_1 обвинувачення в суді свого підтвердження не знайшло.

У відповідності до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33-35, 247, 252, 280, 284-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя В.М. Стригуненко