ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Андрієнка С.В., потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Андрієнка Сергія Вікторовича, поданої в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді місцевого суду визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн.

У постанові суду зазначено, що 03 серпня 2023 року о 20 годині 00 хвилин у м.Дніпро, вул. Янтарна, 75М, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ЗАЗ Sens д/н НОМЕР_1 при зміні напрямку руху не переконалась, що це буде безпечно та скоїла наїзд на транспортний засіб, що стояв BMW 530 д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 10.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2023 року та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення не пов`язане з позбавленням права керування транспортними засобами.

Вважає, що постанова суду першої інстанції є передчасною та необґрунтованою.

В обґрунтування зазначає, що розгляд справи суд першої інстанції здійснив без виклику ОСОБА_1 , позбавивши її можливості надати пояснення за фактом пригоди та навести пом`якшуючі обставини при виборі адміністративного стягнення.

Водночас, наголошує, що ОСОБА_1 свою провину у скоєнні даної ДТП визнає повністю, матеріальна шкода спричинена автомобілю іншого учасника пригоди відшкодовується страховою компанією, куди вона вже звернулася та надала необхідні документи, які дають можливість відшкодувати нанесену шкоду. Крім того, ОСОБА_1 працює на підприємстві Нова Пошта оператором, до її посадових обов`язків входить виїзд до різних відділень даного підприємства для надання практичної допомоги при обслуговуванні громадян, при якому вона використовує власний транспорт, а тому позбавлення її права керування транспортним засобом може привести до втрати місця роботи, а відповідно і можливості заробляти матеріальні кошти для себе та своєї родини. Крім того, ОСОБА_1 мешкає разом зі своєю мамою ОСОБА_1 , яка на теперішній час є пенсіонеркою, та допомагає рідній бабусі ОСОБА_3 , 1937 року народження, яка внаслідок воєнного часу та постійних обстрілів з боку рф покинула свій дім у м. Нікополь Дніпропетровської області та мешкає у передмісті м. Дніпра.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисник Андрієнко С.В. підтримали доводи поданої апеляційної скарги, наполягали на її задоволенні в повному обсязі, просили скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою застосувати стосовно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Потерпіла ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила відмовити у її задоволенні.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КупАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом не дотримано у повному обсязі.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме недотримання під час керування транспортним засобом вимог ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вказані висновки місцевого суду ґрунтуються на досліджених та наведених у постанові доказах, не оспорюються в апеляційній скарзі стороною захисту, а тому відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційним судом не перевіряються.

Разом з цим доводи апеляційної скарги захисника Андрієнка С.В. щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального права під час вирішення питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення є слушними з огляду на таке.

Відповідно до ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та іншими законами України.

Санкція ст.124 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, суд врахував характер вчиненого правопорушення та прийшов до висновку, що саме такий вид адміністративного стягнення буде достатнім задля її виховного впливу і запобігання вчинення нею нових правопорушень.

При цьому, за наявності в санкції ст.124 КУпАП альтернативного більш м`якого виду стягнення у виді штрафу, суд в своїй постанові належним чином не мотивував підстави для обрання найбільш суворого виду стягнення, передбаченого санкцією вказаної статті.

Такий висновок суду першої інстанції щодо обраного до правопорушника адміністративного стягнення, апеляційний суд вважає безпідставним та необґрунтованим.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Позбавивши ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції, обрав адміністративне стягнення, яке за своїм видом є явно несправедливим через суворість.

Зокрема, місцевим судом, в порушення вимог ст.33 КУпАП, належним чином не враховано характеру вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає, раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягалася, працює оператором у ТОВ «Нова пошта», має на утриманні матір- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на пенсії та бабусю ОСОБА_3 , 1937 року народження, яка є внутрішньо-переміщеною особою, а тому позбавлення її права керування транспортними засобами позбавить її родину єдиного джерела доходу.

Отже, внаслідок неповноти судового розгляду, суд не врахував належним чином особу правопорушника, яка раніше до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягувалася, визнає свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

При цьому апеляційний суд враховує, що матеріальна шкода, спричинена автомобілю потерпілої ОСОБА_2 , підлягає відшкодованню страховою компанією, з якою у ОСОБА_1 мається поліс цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Враховуючи вищенаведе, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 має бути призначено адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції ст.124 КУпАП, оскільки адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є таким, що не відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню її вини, внаслідок суворості.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга захисника Андрієнка С.В. підлягає частковому задоволенню, а постанова судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2023 року - зміні в частині призначення адміністративного стягнення, з накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, у виді штрафу, в межах санкції ст.124 КУпАП у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Андрієнка Сергія Вікторовича задовольнити частково.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО