ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 947/11257/23

Провадження № 3/947/3173/23

11.05.2023 року суддя Київського районного суду м. Одеси Прохоров П.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (протокол ААД №090379 від 20.03.2023 року),

ВСТАНОВИВ:

20.03.2023 року о 14.10 годин в м.Одесі по пр.-ту Небесної Сотні, 91А водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMW Х5, н/з НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем Audi А4, н/з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Hyundai Elantra, н/з НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п.13.1 «Правил дорожнього руху України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується довідкою про доставлення повістки про виклик у додаток «Вайбер», а також витягом з інтернет-порталу «Судова влада», де судом розміщено інформацію про призначення справи до розгляду, не з`явився, про причини своєї неявки до суду не повідомив та з клопотанням про відкладення судового засідання до суду не звернувся.

Внаслідок означених обставин неявки ОСОБА_1 до суду, а також ураховуючи відсутність у ст.268 КУпАП законодавчо встановлених приписів щодо обов`язкової участі особи, яка притягається до відповідальності за ст.124 КУпАП, суд вважає, що в межах розгляду конкретної справи, були створені необхідні умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя та приймаючи до уваги те, що вказана особа, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, суд оцінює таку поведінку вказаної особи, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді першої інстанції та спроби затягування такого розгляду, що у свою чергу має ознаки зловживання зазначеною особою своїми правами.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі "Пономарьов проти України" наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, закріплений в практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи те, що ОСОБА_1 був достовірно обізнаний про розгляд справи в суді, при цьому, у разі неможливості особисто брати участь в судових засіданнях не забезпечив присутність свого захисника, суддя з огляду на вимоги ч. 1 ст. 268 КУпАП вирішив розглянути справу за відсутності цієї особи та на підставі наданих до суду матеріалів.

Водночас, ОСОБА_1 надав суду письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в яких просить суд визнати його не винуватим у завданні пошкоджень транспортному засобу Hyundai, н/з НОМЕР_3 та визнати обопільну вину його та ОСОБА_2 .

Оцінивши отримані в суді докази, дослідивши матеріали справи, суд обґрунтовано приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення в протоколі зазначено порушення водієм ОСОБА_1 порушення вимог п.13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху).

Пунктом 13.1 Правил дорожнього руху передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Зазначені вище вимоги Правил дорожнього руху водій ОСОБА_1 не виконав, а саме: не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 124 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Зі схеми дорожньо-транспортної пригоди підписаною всіма учасниками ДТП та до якої у учасників ДТП зауважень не було, вбачається, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMW Х5, н/з НОМЕР_1 здійснив зіткнення з автомобілем Audi А4, н/з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Hyundai Elantra, н/з НОМЕР_3 .

Вивчивши матеріали справи, пояснення учасників ДТП даних на місці правопорушення, в судовому засіданні встановлено, що водій Hyundai Elantra, н/з НОМЕР_3 ОСОБА_4 20.03.2023 року перед перехрестям з вул.Ак.Глушко зупинився на червоний сигнал світлофору, де почув звук удару і потім почув ще один удар у свій автомобіль. Зазначені пояснення свідчать про те, що саме після того, як відбувся удар автомобіля BMW Х5, н/з НОМЕР_1 в автомобіль Audi А4, н/з НОМЕР_2 , звук якого почув водій ОСОБА_5 , відбувся удар в його автомобіль.

На підставі досліджених доказів, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 встановлений склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП України та його вина повністю доведена.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).

Суд при накладенні стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки автомобіля.

Суд вважає, що необхідним і достатнім стягненням для правопорушника є накладення стягнення у вигляді штрафу, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 7, 268, 279, 280, 283, 284, 124 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 536 гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Прохоров П. А.