Номер справи 220/44/23
Номер провадження 3/220/44/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Якішина О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 , громадянки України, не працюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

04.01.2023 року о 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство у відношенні свого брата ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні на його адресу нецензурною лайкою, виказуванні образ, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого. Своїми діями ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , якій було повідомлено про день та час розгляду справи, що підтверджується її підписом в протоколі про адміністративне правопорушення, не з`явилась без поважних причин, про причини свого неприбуття не повідомила. Враховуючи те, що ОСОБА_1 без поважних причин не з`явилась до суду, будь-яких заяв від неї не надходило, доказів поважності причини неявки в судове засідання суду не надала, суд вважає причини її неявки не поважними та з урахуванням викладеного, вважає можливим відповідно до ст.268 КУпАП розглянути справу у відсутності правопорушника.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 , у зазначеному вище адміністративному правопорушенні повністю доведена та підтверджена матеріалами адміністративної справи, у тому числі:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №079031 від 04.01.2023 р., в якому викладені обставини скоєного правопорушення;

- письмовими поясненнями самої ОСОБА_1 , викладеними на окремому аркуші, відповідно до яких вона не оспорювала обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та зазначила, що між нею та братом ОСОБА_2 виник конфлікт, який тривав на протязі 5-10 хвилин, проте погрози вона не висловлювала;

- заявою ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , в яких останній пояснив, що 04.01.2023 року о 11 год. 30 хв. між ним та його сестрою ОСОБА_1 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, відбувся конфлікт, в ході якого ОСОБА_1 виказувала на його адресу слова брутальної лайки, погрожувала фізичною розправою. На вимоги припинити свої дії ОСОБА_1 не реагувала. В зв`язку з чим він вимушений був звернутися до поліції;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , в яких остання пояснила, що вона мешкає зі своїм сином ОСОБА_2 , онуком ОСОБА_4 та онукою ОСОБА_5 . У 2001 р. комісією з питань прав дитини служби у справах дітей Комарської сільської ради Волноваського району Донецької області було прийнято рішення про тимчасове влаштування дітей з нею. 04.01.2023 р. до її будинку прийшла її донька ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та влаштувала конфлікт, висловлювалась в бік присутніх словами грубої нецензурної брані та погрожувала фізичною розправою, але даних дій не застосовувала;

- письмовими поясненнями ОСОБА_6 , який опитаний в присутності бабусі ОСОБА_3 , в яких останній пояснив, що він мешкає разом зі своєю бабусею ОСОБА_3 , дядьком ОСОБА_2 та сестрою ОСОБА_5 04.01.2023 р. о 11 год. 30 хв. його мати ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння почала до всіх чіплятися, висловлювалась словами грубої нецензурної брані та погрожувати словами грубої нецензурної брані;

- заборонним приписом серії АА № 057672 від 04.01.2023 р., згідно якого ОСОБА_1 зобов`язано залишити місце проживання, входити та перебувати у місці проживання, не контактувати з потерпілим ОСОБА_2 , термін дії заборони 10 діб.

Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, а саме, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер скоєного ОСОБА_1 правопорушення, ступінь її вини, особу порушниці, яка характеризується негативно, до адміністративної відповідальності раніше не притягалася, остання не працює, а також враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд піддає ОСОБА_1 адміністративному стягненню у межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафу, саме ця міра покарання буде достатньою для виправлення порушника та запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, 173-2 ч. 1 КпАП України, Законом України «Про судовий збір» суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КпАП України, та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 170,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Якішина