П О С Т А Н О В А

Іменем України

04.10.2023 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Марків Ю.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ст.122-4 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №262614 від 31.07.2023 року ОСОБА_1 , 31.07.2023 року о 18 год. 22 хв. у м.Львові по вул.Бойчука, буд.5, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснивши зіткнення з автомобілем "Peugeot 406", д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, чим порушив вимоги п. 2.10 а ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП не визнав. Вказав, що він дійсно керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 31.07.2023 року, однак завданого удару транспортному засобу "Peugeot 406" не відчув, відтак і не зупинився на місці пригоди.

Дослідивши представлені адміністративні матеріали, суд приходить до висновку що провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, слід закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомісті.

Відповідно до ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративні відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ст.122-4 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується лише умисною формою вини особи.

У відповідності з п.1.10 Правил дорожнього руху України залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - це дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення вважається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер свого діяння, передбачала його шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ч.1ст.11 КУпАП).

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 31.07.2023 року, які ним надані після настання дорожньо-транспортної пригоди, вбачається, що останній вказав, що лише після зупинки його працівниками поліції на виїзді з м.Львова та повідомлення такими, що він зачепив транспортний засіб по вул.Бойчука, буд.5 у м.Львові, помітив на транспортному засобі, яким він керував, незначне пошкодження у вигляді невеликої полоски по лівому боці автомобіля, тому він нічого і не відчув.

Крім цього, у справі відсутні відеозапис та будь-які інші докази, зокрема немає свідків можливої події порушення. З письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 від 31.07.2023 року та пошкоджень, зазначених згідно схеми місця ДТП від 31.07.2023 року та зображених на фотознімках, які продемонстровані потерпілим у судовому засіданні, слідує, що такі були незначними.

Більш цього, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні вказали, що вони разом з ОСОБА_1 їхали у транспортному засобі «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , однак жодного зіткнення з іншим транспортним засобом не відчули.

Відтак, зважаючи на незначні пошкодження транспортних засобів, габарити транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , такий міг не відчути настання такої події, наміру покидати місце дорожньо-транспортної пригоди він не мав.

За таких обставин суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки він не мав умисного наміру залишити місце ДТП, удару він не відчув. Жодних дій, спрямованих на уникнення відповідальності, ОСОБА_1 не вчиняв.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом

У відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Стаття 284 КУпАП містить вичерпний перелік постанов, які можуть бути прийняті судом за результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення - це постанови про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП, та про закриття справи.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За таких обставин, враховуючи даний конституційний принцип, вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Виходячи з наведеного, з урахуванням вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП суд вважає, що порушене відносно ОСОБА_1 провадження в справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 251, 221, 247, 283, 284КУпАП -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання протягом десяти днів з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя Марків Ю.С.