ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 639/8592/21 Номер провадження 33/814/429/23Головуючий у 1-й інстанції Макаров В.О. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М.,

- із секретарем Іваниною А.В.,

- за участю захисника адвоката Бабаскіна К.С.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Бабаскіна К.С. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 грудня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто судовий збір.

Постановою судді Чебітка Р.О. визнано винуватим у тому, що він 11.12.2021 о 22.02 год по пр. Любові Малої, 22а/2 м. Харкова керував автомобілем ВАЗ 210934-20 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, неприродня блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням судді захисник в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та ухвалити нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що поза увагою судді залишилося те, що часткове визнання вини не може бути взяте до уваги, так як вина ОСОБА_1 не доводиться, не підтверджується наявними матеріалами. Відсутній аудіозапис судового засіданні, на якому було б зафіксовано часткове визнання вини. Сам по собі протокол не може бути доказом винуватості.

На відеозаписі не видно автомобіля, та не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Тому і проходити огляд він не був зобов`язаний. Відеозапис вівся не безперервно.

Рапорт працівника поліції вважає неналежним доказом, так як поліцейський є зацікавленою особою.

Свідки, які надали письмові пояснення в суд не викликалися, на відеозаписі їх не видно та на відеозаписі не зафіксовано момент відібрання у свідків пояснень. Пояснення були виготовлені на бланку та є ідентичними.

Одночасно захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, так як постанову судді від 29.12.2021 ОСОБА_1 отримав 16.01.2022. Адвокат в судовому засіданні участі не брав.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови необхідно зазначити таке.

За положенням ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу ст. 289 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції справа розглянута без участі захисника, копія постанови ОСОБА_1 направлена 06.01.2022, а захисник з матеріалами справи та постановою ознайомився 17.01.2022 та апеляційну скаргу подає 24.01.2022.

Враховуючи викладене, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду пропущений з поважних причин, а тому даний строк підлягає поновленню.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника в інтересах ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду під час розгляду матеріалу щодо ОСОБА_1 були виконані в повному обсязі.

Відповідно до п.2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до цієї Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого спільним наказом МОЗ і МВС від 09.11.2015 р. №1452/735 ( далі Інструкція), ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, встановивши вказані ознаки (крім запаху алкоголю з порожнини рота), працівники поліції зобов`язані запропонувати водієві пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

На підставі п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на докази, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду в медичному закладі в присутності двох свідків, відеозапис, рапорт та пояснення свідків.

Оцінивши зазначені докази, суддя дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовуються відеозаписом з боді-камери працівника поліції з якого вбачається, що на обочині дороги припаркований автомобіль. Під час спілкування працівник поліції вказував, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та ОСОБА_1 не заперечував того, що він є водієм, як і те, що керував транспортним засобом.

З рапорту працівника поліції вбачається, що під час патрулювання 11.12.2021 о 22.02 год. по пр. Любові Малої, 22а/2 м. Харків було зупинено автомобіль ВАЗ 210934-20 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , та у водія автомобіля було виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився.

Відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння було зафіксовано відеозаписом в присутності двох свідків, які підтвердили факт відмови від проходження огляду в протоколі про адміністративне правопорушення та надали свої пояснення.

Крім цього, те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності свідків, він не заперечив під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Відповідно до п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто факт відмови від проходження огляду може бути зафіксовано як відеозаписом при відсутності свідків, так і свідками при відсутності відеозапису.

Щодо доводів захисника про відсутність на відеозаписі свідків події, необхідно зазначити таке.

З відеозапису, окрім ОСОБА_1 , вбачаються сторонні особи. Хоча працівник поліції не представив вказаних осіб під час відеофіксації, вказане не спростовує відсутність свідків, зазначених у протоколі під час події та складання протоколу. Протокол складений на місці зупинки та підписаний свідками. Також ці свідки надали письмові пояснення. А доводи про відсутність відео-фіксації під час відібрання у свідків пояснень не узгоджуються з вимогами КУпАП.

За змістом ст. 251 КУпАП пояснення свідків є окремим процесуальним джерелом доказів. При цьому, участь поліцейських у їх складенні сама по собі не спотворює їх доказового значення, залучені поліцейськими свідки з числа сторонніх осіб не володіють спеціальними знаннями та навичками щодо фіксації певного кола обставин та юридичних фактів, з якими закон пов`язує настання адміністративної відповідальності. Залучення свідків та звернення їх уваги на істотні обставини правопорушення працівниками поліції фактично є їх службовим обов`язком, передбаченим ч. 2 ст. 251 КУпАП. Тому складання пояснень свідків на друкованих бланках не суперечить вимогам чинного законодавства.

Протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначено про вчинення правопорушення, підписано ОСОБА_1 без будь-яких заперечень.

Встановлено, що, хоча відеозапис з боді-камери працівника поліції є не безперервним, проте будь-якого підроблення, псування чи спотворення запису під час апеляційного розгляду не виявлено. Не зазначає про таке і апелянт та не спростовує події, зафіксовані на відеозаписі та те, що під час події, яка міститься на відеозаписі присутній саме він.

До того ж, відеозапис не є єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Він узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, є правильним.

Твердження апелянта, що суд не допитав свідків є безпідставними, так як будь-яких клопотань ОСОБА_1 до суду не подавав. Не звертаються з таким клопотання учасники справи і в апеляційний суд.

Також необхідно зазначити, що оскільки КУпАП не передбачає аудіо- відео-фіксацію судового засідання під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, тому проведення судового засідання без фіксації не вказує на процесуальні порушення та не може бути підставою для скасування судового рішення.

З огляду на вказане, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.

За таких підстав, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику адвокату Бабаскіну К.С. строк на оскарження постанови судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 грудня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника адвоката Бабаскіна К.С. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.М. Герасименко