Справа №461/7147/22
Провадження №3/461/198/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2023 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., з участю особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з УПП у Львівській області ДТП відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи: ВПС Львівський фаховий коледж, завгосп, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ст.ст.122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом, 21.12.2022 року о 14 год. 27 хв. в м. Львові по вул. Стара 13, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обставини, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення із транспортним засобом Volkswagen н.з. НОМЕР_2 який був припаркований. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Крім цього, згідно з протоколом 21.12.2022 року о 14 год. 27 хв. в м. Львові по вул. Стара 13, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen н.з. НОМЕР_1 , скоївши ДТП з транспортним засобом Volkswagen н.з. НОМЕР_2 який був припаркований, залишив місце пригоди.

Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, суд матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суд об`єднав в одне провадження та присвоїв справі номер №461/7147/22, провадження 3/461/3715/22. Спільний розгляд сприятиме, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав. Зазначив, що не здійснював наїзд на автомобіль Volkswagen н.з. НОМЕР_1 та не залишав місце пригоди. Просив закрити провадження за ст.ст.122-4,124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні подав клопотання про закриття провадження та надав усні пояснення, що запустивши двигун свого автомобіля відчув удар у задню частину, намагався наздогнати автомобіль який скоїв наїзд, але не встиг. Після того як на ОСОБА_1 було складено протокол, знайшов у себе під заднім склом записку із номером телефону. Зателефонувавши за вказаним номером, виявилась, що зіткнення скоїла зовсім інша людина. Переглянувши камери відеоспостереження знайшов винуватця ДТП, ним не виявився ОСОБА_1 . Просив закрити провадження.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно дост.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції».

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У відповідності із ст.9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як встановлено КУпАП до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, притягуються учасники дорожнього руху, які порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно дост.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду справи не здобуто достатньо доказів наявності вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушень, що ставиться йому у вину виходячи з наступного.

Працівниками поліції не надано доказів вчинення водієм ОСОБА_1 факту правопорушення за ст.ст.122-4, 124 КУпАП. Потерпілий ОСОБА_2 подав до суду клопотання про закриття адміністративного провадження у якому вказує, що винуватцем ДТП є інша особа та претензій до ОСОБА_1 в нього немає, у судовому засіданні своє клопотання підтримав.

У зв`язку з вищевикладеним жодних правових підстав визнавати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4,124 КУпАП немає.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, під час розгляду справи не здобуто достатніх доказів наявності вини ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст.122-4, 124 КУпАП.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.122-4,124,221,280,283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.ст.122-4,124 КУпАП України закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.Є.Радченко