Справа № 751/180/23 Головуючий у 1 інстанції Овсієнко Ю.К.
Провадження № 33/4823/378/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі судді апеляційного суду Акуленко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 березня 2023 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з нього на користь держави 496,20 грн судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 грудня 2022 року о 09 год. 09 хв., ОСОБА_1 у м. Чернігові по вул. Леоніда Пашина, 15, керував автомобілем марки «Nissan Primera 2.0», д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії. Порушення вчинив повторно протягом року, постанова БАВ 238846 від 15.11.2022 р.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП за обставин вчинення дій особою у стані крайньої необхідності.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема ст. 268 КУпАП, оскільки справу розглянуто у його відсутність, не маючи даних про належне сповіщення його про день та час розгляду. Вказує, що був зупинений працівниками поліції безпідставно, що тягне за собою визнання недопустимими зібрані докази. Зазначає, що 25.12.2022 року на транспортному засобі, який перебуває у його користуванні, він виконував наказ військового командування щодо прибуття до зони виконання завдання, був одягнений у військову форму, що підтверджується відеозаписом, тому вважає, що діяв у стані крайньої необхідності, що відповідно до ст. 17 КУпАП виключає його відповідальність.

Оскарживши постанову суду поза строком апеляційного оскарження, просив поновити пропущений процесуальний строк, визнавши причини пропуску поважними.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Наведені апелянтом доводи щодо підстав для поновлення апеляційного строку є переконливими та з метою забезпечення апеляційного оскарження судового рішення, суд вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення апеляційного строку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Стосовно доводів апеляційної скарги про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , то апеляційний суд приходить до висновку, що у суду І інстанції були підстави для розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, обов`язковість явки якого положеннями ст. 268 КУпАП не визначена.

При цьому судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Посилання апелянта на те, що він діяв у стані крайньої необхідності суд апеляційної інстанції визнає необґрунтованими.

Відповідно до ст. 18 КУпАП під дією особи у стані крайньої необхідності мається на увазі така дія, яка вчинена для усунення небезпеки, що загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода. Апелянт, обґрунтовуючи свої дії крайньою необхідністю, зазначає про виконання наказу військового командування щодо прибуття до зони виконання завдання, що повністю спростовується наявним відеозаписом, під час якого він зазначав, що тільки-но повернувся із наряду та вказував про вагітну дружину і його поведінка жодним чином не указувала на виконання будь-яких дій щодо усунення небезпеки, що не можна розцінити як дію у стані крайньої необхідності.

Разом з тим, перевіряючи правильність висновків суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Кваліфікуючи дії ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд першої інстанції у мотивувальній частині постанови зазначив, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив правопорушення та керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії і його вина підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ААБ № 247815 від 25.12.2022 року та відеозаписом до нього; рапортом інспектора; постановою про накладення адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП серії БАВ № 238846, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, зокрема, за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

З таким висновком суд апеляційної інстанції погодитися не може виходячи з наступного.

За змістом копії постанови серії БАВ № 238846 від 15.11.2023 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом будучи позбавленим права такого керування.

Диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених другою-четвертою частинами цієї статті, тоді як протокол складено і визнано судом ОСОБА_1 винуватим за керування транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, що відповідає диспозиції ч. 1 ст. 126 КУпАП, яка не передбачає наслідку відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП при повторності. При цьому слід зазначити, що працівникам поліції на момент складення протоколу було відомо, що останній є особою, позбавленою права керування рішенням суду.

Апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості збирати додаткові докази винності особи, оскільки це суперечить нормам та стандартам, встановленим рішеннями ЄСПЛ (зокрема У справі «Малофєєва проти росії» («Malofeyeva v. russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, враховуючи наведене, є необґрунтованим і не узгоджується з указаними вище вимогами КУпАП.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є недоведеною.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тому постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 березня 2023 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП скасувати, провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко