Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_1 - особи, щодо якої винесено постанову, захисника Дяковського О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Вапнярка Тульчинського району Вінницької області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 1 березня 2023 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 01.03.2023 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 5 січня 2023 року о 21 годині 40 хвилин ОСОБА_1 , який керував автомобілем "Volkswagen" д/н НОМЕР_2 на б-рі Р. Роллана, 7-Б в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про недотримання судом вимог закону щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, стверджуючи про те, що суд поклав в основу прийнятого рішення дані в протоколі про адміністративне правопорушення та записі портативного відеореєстратора поліцейського, які не доводять його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Так, у протоколі він зазначив про незгоду з ним та висловив прохання про направлення його в медичний заклад. З відеозапису вбачається, що поліцейський пропонує пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, проте не вказує, на стан якого сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого), з чого ОСОБА_1 робить висновок, що матеріали справи не містять доказів того, що працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, як це передбачено ст.266 КУпАП, що є підставою для скасування постанови судді.

При цьому посилається на п.п.6, 7 розділу І, п.п.8, 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, у відповідності з якими у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, або у разі наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП, до якого поліцейський направляє цю особу. Аналіз цих норм, як вважає ОСОБА_1 , свідчить, що оформлення поліцейськими направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим, і вже якщо після оформлення направлення водій відмовляється від огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Додатково звертає увагу, що поліцейські не направили його до закладу охорони здоров`я, чим порушили порядок огляду. З направлення вбачаються час і дата - 21 година 45 хвилин 05.01.2023, у той час як поліцейський пропонував їхати до лікаря-нарколога без зазначення, який саме огляд необхідно проходити, близько 21 години 40 хвилин. Лікар-нарколог не є закладом охорони здоров`я, тому поліцейський здійснив некоректне формулювання. В мотивувальній частині постанови є посилання на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 27.02.2023, яка в справі відсутня, не долучалась органом поліції, тобто суддя місцевого суду збирав докази, що не відноситься до його повноважень. Також у постанові є посилання на практику Європейського суду з прав людини стосовно володіння транспортним засобом, але матеріали справи не містять докази володіння транспортним засобом, а тому ці посилання недоречні.

З огляду на викладене та практику Європейського суду з прав людини у контексті критерію доказування "поза розумним сумнівом" просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення захисника Дяковського О.С. і ОСОБА_1, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, при цьому ОСОБА_1 наполягав на тому, що від проходження огляду не відмовлявся, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено раніше; записі портативного відеореєстратора поліцейського.

Оскільки вказані докази узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

При цьому суд правильно не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 , який заперечив свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, посилаючись на те, ще не заперечував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, в чому йому було відмовлено.

Такі пояснення повністю спростовуються відеозаписом, яким чітко зафіксовано, що о 21 годині 40 хвилин ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога відмовляється, у зв`язку з чим йому роз`яснюють, що щодо нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

Та обставина, що о 22 годині вже під час ознайомлення зі змістом складеного протоколу він кардинально змінює свою позицію і просить направити його до лікаря, про що також вказує в протоколі, не спростовує ні дані в протоколі, ні висновки суду про відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Доводи в апеляційній скарзі, про відсутність доказів того, що поліцейські пропонували йому пройти огляд саме на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони лише з огляду на те, що дослівно була озвучена пропозиція пройти огляд у лікаря-нарколога, є надуманими. Вказаним раніше відеозаписом зафіксовано, що цій пропозиції передувало спілкування поліцейських з порушником, який сам повідомив, що на розгляді Святошинського районного суду м. Києва перебуває справа щодо нього з протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, з приводу наркотичного сп`яніння, і зізнався, що раніше вживав наркотичні засоби шляхом паління. Отже, зміст цієї розмови достеменно підтверджує, що ОСОБА_1 було цілком зрозуміло, що пропозиція стосувалася огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, який працює в закладі охорони здоров`я, що є цілком логічним, і жодних запитань з цього приводу у нього не виникало.

Згідно з ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008. На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 була затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції(далі - Інструкція).

Згідно з п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п.7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Оскільки цими нормами передбачено огляд водія на стан наркотичного сп`яніння виключно лікарем у закладі охорони здоров`я з обов`язковим відібранням зразків біологічного середовища для лабораторного дослідження, посилання в апеляційній скарзі на положення Інструкції та Порядку, у відповідності з якими у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, є безпідставними.

У матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого затверджена в додатку 1 до Інструкції, хоча даними у цьому документі суд не мотивував свої висновки, як і даними в постанові судді Святошинського районного суду м. Києва від 27.02.2023 в іншій справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Що ж стосується тверджень ОСОБА_1 про обов`язковість оформлення поліцейськими цього направлення і що протокол складається лише у разі, якщо вже і після оформлення направлення водій відмовляється від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, то вони є його суб`єктивною інтерпретацією положень законодавства та відомчих нормативних актів. З цього приводу суд апеляційної інстанції зауважує, що у разі відмови водія від огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я складання цього документа, взагалі, є недоцільним.

Практика Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства", про недоречність посилання на яку зазначає ОСОБА_1 , стосується не володіння автомобілем, а покладення на водіїв як володільців джерела підвищеної небезпеки додаткових обов`язків у правовому полі, яким, до речі, є і обов`язок, передбачений п.2.5 ПДР, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. А тому незрозуміло, про відсутність яких доказів володіння автомобілем ОСОБА_1 вказує в апеляційній скарзі.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 1 березня 2023 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн