Київський апеляційний суд
Провадження № 33/824/115/2023 Головуючий в суді першої інстанції: Козак І.А.
Єдиний унікальний № 369/719/22 Доповідач: Гладій С.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участі захисника ОСОБА_1 - адвоката Кожем`яченка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке міститься в апеляційній скарзі, та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 червня 2022 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 червня 2022 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до постанови суду, 26 грудня 2021 року о 15 годині 00 хвилин по вулиці Чкалова, 10, в селі Петропавлівська Борщагівка Бучанського району Київської області ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей, обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alkotest 6820» та у закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову місцевого суду від 14 червня 2022 року та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, апелянт вважає постанову місцевого суду незаконною та необґрунтованою, без встановлення фактичних обставин справи. Зокрема зазначає, що працівники поліції в порушення вимог ст. 266 КУпАП, не здійснювали відеофіксацію при оформленні адмінматеріалів, та залучили тільки одного свідка, дані щодо іншого свідка були внесені до протоколу працівником поліції значно пізніше.

Окрім цього, працівники поліції, всупереч наведеним положенням Закону та Інструкції, безпідставно пропонували проїхати з метою виявлення стану сп`яніння до лікаря-нарколога в м. Васильків, в той час як Київська міська клінічна наркологічна лікарня «Соціотерапія», яка розташована за адресою: м. Київ, вулиця Петра Запорожця, 20, знаходиться значно ближче від місця, де він був зупинений.

ОСОБА_1 зазначає, що не відмовлявся від проходження огляду для визначення стану сп`яніння, оскільки був впевнений в результатах, які б свідчили на його користь, разом з тим працівники поліції безпідставно склали протокол, при цьому невірно зазначили час його складання.

Отже, на переконання апелянта, наведене свідчить про недотримання судом першої інстанції положень КУпАП, що призвело до помилкового висновку про доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Одночасно, в апеляційній скарзі поставлено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення місцевого суду. ОСОБА_1 зазначив, що вперше апеляційну скаргу на постанову суду від 14 червня 2022 року він подав 24 червня 2022 року, тобто в межах 10-ти денного строку, разом з тим постановою судді Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2022 року апеляційна скарга була повернута з підстав відсутності клопотання про поновлення такого строку. З огляду на викладене, вважає за необхідне порушити перед судом апеляційної інстанції питання про поновлення такого строку.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду провадження, в суд апеляційної інстанції не з`явився, причини поважності свого неприбуття суд не повідомив, з огляду на що вважаться за можливе проводити розгляд справи за його відсутності, враховуючи і те, що його інтереси в суді апеляційної інстанції представлені адвокатом Кожем`яченком В.В.

Вислухавши пояснення адвоката Кожем`яченка В.В. на підтримку доводів клопотання та апеляційної скарги в повному обсязі, дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, працівника поліції Коваль О.М., перевіривши доводи клопотання та апеляційної скарги, відтворивши відеозапис подій,слід прийти до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно положень ст. 285 КУпАП, копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. У разі, якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Як убачається зі змісту оскаржуваної постанови місцевого суду, ОСОБА_1 не був присутнім під час постановлення рішення 14 червня 2022 року. Копію постанови суду першої інстанції він не отримував, що нічим не спростовано, а апеляційну скаргу вперше подав 24 червня 2022 року.

З огляду на викладене, з метою забезпечення права ОСОБА_1 на апеляційне оскарження судового рішення, вважаю за можливе клопотання останнього, яке міститься в апеляційній скарзі, задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 червня 2022 року.

Частиною 1 статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 17 грудня 2008 року № 1103.

Відповідно до положень частин 2-6 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,

284 КУпАП.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримав наведених вимог закону та за обставин, викладених у постанові, дійшов вмотивованого висновку про доведеність його винуватості у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, оскільки такий висновок ґрунтується на доказах у справі.

Зокрема, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 319003 від 26 грудня 2021 року, який складений та підписаний уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Окрім іншого, протокол містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій. В ньому вказані ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявлені поліцейським у ОСОБА_1 (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей, обличчя) та дії водія в присутності двох свідків щодо ухилення від огляду на стан сп`яніння, є вказівка на порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП. Отже цей документ відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та є доказом в розумінні ст. 251 КУпАП.

ОСОБА_1 були роз`яснені положення ст. 63 Конституції України та права, що передбачені ст. 268 КУпАП, розуміння яких він засвідчив власноручним підписом в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначивши, що випив пляшку пива (а.с. 1).

Разом із цим, фактичні обставини правопорушення, що вказані в протоколі, повністю підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери (відеореєстратора), додатково наданим поліцейським під час апеляційного розгляду.

Так, із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, оскільки при в`їзді на вулицю Чкалова в селі Петропавловська Борщагівка не увімкнув правий покажчик повороту. Після перевірки документів працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про наявні у нього ознаки сп`яніння, що є підставою для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Працівники поліції залучили двох свідків, в присутності яких неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», проте ОСОБА_1 на законну вимогу працівника поліції ніяким чином не реагував, всіляко ухилявся від проходження такого огляду, а тому такі дії ОСОБА_1 були розцінені працівниками поліції як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, про що було повідомлено як свідкам, так і ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом і працівники поліції розпочали оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів.

Дані обставини, за якими ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків, в суді апеляційної інстанції підтверджені працівником поліції ОСОБА_4 .

Таким чином, зафіксовані у відеозапису обставини, що передували складанню протоколу про адміністративне правопорушення та відбувалися безпосередньо під час його складання переконливо доводять, що водій ОСОБА_5 вчинив дії, пов`язані з відмовою від огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, що і було зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Наявність у провадженні направлення до Васильківської районної лікарні - не свідчить про недотримання працівниками поліції вимог закону, оскільки ОСОБА_1 від проходження такого огляду в категоричній формі відмовився, а Київська міська клінічна наркологічна лікарня «Соціотерапія», яка розташована за адресою: м. Київ, вулиця Петра Запорожця, 20, не відноситься до територіальної юрисдикції Київської області (а.с. 5).

Не викликають сумнівів у їх достовірності і письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки їх зміст узгоджується з фактичними обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема про те, що в їх присутності водій ОСОБА_1 26 грудня 2021 року о 15 годин 20 хвилин у встановленому законом порядку відмовився пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння як за допомогою приладу «Драгер», так і у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я (а.с. 2, 3).

До пояснень свідка ОСОБА_2 , наданими ним до суду апеляційної інстанції 10 січня 2023 року, який зазначив, що ОСОБА_5 був тверезий, а він-свідок не був присутнім до кінця процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поспішав - свідчить про непослідовність свідка ОСОБА_2 у викладі фактичних обставин справи.

Як вбачається з досліджуваного відеозапису та письмових пояснень ОСОБА_2 , наданих ним 26 грудня 2021 року, ОСОБА_6 , який ледь стояв на ногах, на пропозицію працівників поліції пройти тестування за допомогою приладу «Драгер» чи у лікаря-нарколога, відмовився. А тому пояснення свідка ОСОБА_2 від 10 січня 2023 року розцінюється апеляційним судом як намагання допомогти ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності.

За вказаних обставин під час апеляційного розгляду не встановлено порушення поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції, що доводило б позицію апелянта про безпідставне притягнення до адміністративної відповідальності. Висновки судді місцевого суду в постанові від 14 червня 2022 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, всупереч доводів апеляційної скарги, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах, а тому немає законних підстав для скасування судового рішення і закриття провадження в справі згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, як про це просить апелянт.

Некоректність або//чи неточність зазначення часу вчинення адміністративного правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення - не є тим порушенням, яке б могло вплинути на законність прийнятогорішення судом першої інстанції.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33, 38 КУпАП, виходячи з санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, перевіривши усі доводи апеляційної скарги, вважаю, що судове рішення постановлено з дотримання вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 червня 2022 року.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 червня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В.Гладій