КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 33/824/4727/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в складі судді Кирилюк Г. М.,

при секретарі Усковій Я. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Гармаша Михайла Юрійовича на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 12 вересня 2023 року в складі судді Соловйова О. Л., у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 12 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що становить 536 грн 80 коп.

22.09.2023 захисник ОСОБА_1 - адвокат Гармаш М. Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуДеснянського районного суду міста Києва від 12 вересня 2023 року, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що судом першої інстанції поверхнево розглянуто дану справу, не здійснено повното, всебічного та об`єктивного дослідження її обставин, висновки суду ґрунтуються на сумнівних та недопустимих доказах.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , а також підтверджується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, зокрема на 04:20, 04:50, 05:25, 06:40, 07:40 хв. відеофайлу, після незгоди застосування Драгера ОСОБА_1 наполягав на проходженні огляду в закладі охорони здоров`я та на можливості скористатись послугами адвоката та пройти огляд за його присутності.

При цьому, на 07:00 хв. відеофайлу зафіксовано, що працівники поліції повідомляють, що строк проходження огляду обмежений, а на 08:10 відмовляються чекати адвоката та складають протокол, зазначивши про можливість пройти огляд самостійно протягом двох годин, після чого о 20:16 складають протокол.

На відеозаписі відсутній факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі, оскільки він не відмовлявся від такого.

З наявного у матеріалах справи відеозапису не вбачається висловлення вимоги на проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку від працівників поліції. Неодноразові запитання : "чи бажаєте пройти огляд?", " чи пройдете огляд?", "чи будете проходити огляд?", "чи відмовляєтесь пройти огляд?" не можуть підпадати під визначення поняття "вимога", а тому виключають наявність складу правопорушення.

Працівниками поліції не були роз`яснені ОСОБА_1 його права , а також право на отримання безоплатної вторинної допомоги, що призвело до порушення його права на професійну правничу допомогу.

Працівник поліції, відмовляючись очікувати залучення адвоката для проходження огляду, запевняє ОСОБА_1 у тому, що він може пройти огляд з адвокатом самостійно без їх присутності протягом 2 годин. Таким чином, працівники поліції фактично спровокували ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, схиливши його до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Зазначає, що у разі направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я, складається направлення суворо визначеної форми, в якому зокрема зазначаються відомості щодо найменування та місцезнаходження закладу охорони здоров`я, куди направляється особа, точного часу направлення, підстав для такого направлення, та інші. Проте направлення, яке наявне в матеріалах справи, не складалось працівниками поліції у присутності ОСОБА_1 , оскільки його складання не зафіксоване на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських. Також на відео відсутній факт ознайомлення ОСОБА_1 з його змістом. Отже, зазначений доказ вказує на відсутність події адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Гармаш М.Ю. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, зазначеними в апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №441294 від 6 серпня 2023 року, в цей день о 20год. 04хв. у м. Київ, проспект Лісовий, 28, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Водій від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 надав письмові пояснення по суті порушення, в яких зазначив, що він не керував транспортним засобом.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відповідно до приписів п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність осіб за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Належним доказом даного правопорушення є встановлення наявності у водія транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція водієві пройти огляд з метою встановлення, у даному випадку, стану алкогольного сп`яніння. У разі проходження огляду на стан сп`яніння, фіксація стану сп`яніння відповідно до вимог діючого законодавства.

Згідно Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 ).

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3).

З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у зв`язку з тим, що транспортний засіб мав тріщину лобового скла, а водій під час руху не користувався засобами пасивної безпеки.

Частинами 1 та 2 статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З приєднаного до матеріалів справи відеозапису з відеокамери поліцейського вбачається, що під час спілкування з ОСОБА_1 працівником поліції були виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, що стало підставою для пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Також наявний відеозапис підтверджує, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Так на питання поліцейського чи буде ОСОБА_1 проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, останній відповів : "Відмовляюсь". На питання, чи поїде ОСОБА_1 з ними до лікаря-нарколога, останній відповів, що з поліцейськими він не поїде, він чекає адвоката.

Зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та підтверджує дії особи щодо відмови від проходження відповідного огляду.

З огляду на те, що повідомлення поліцейського про те, що у разі бажання ОСОБА_1 може самостійно пройти огляд на стан сп`яніння, прозвучало вже після того, як останній відмовився від проходження огляду, вказана обставина не може бути розцінена судом як провокація до вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний: виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Отже, з системного аналізу вказаних норм права вбачається, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

З огляду на невиконання ОСОБА_1 свого обов`язку пройти медичний огляд в установленому законом порядку з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, доводи апеляційної скарги про те, що неодноразові запитання: "чи бажаєте пройти огляд?", "чи пройдете огляд?", "чи будете проходити огляд?", "чи відмовляєтесь пройти огляд?" не були вимогою, а тому це виключає наявність складу правопорушення, є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не було роз`яснено на його право скористатися послугами адвоката при проведенні огляду також на правильність висновків суду не впливає.

Відповідно до ст. 268 КУпП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Отже, право особи на користування юридичної допомогою адвоката передбачено при розгляді справи.

При цьому, ні дана норма, ні положення ст. 266 КУпП не передбачають обов`язку працівника поліції роз`яснювати особі при здійсненні її огляду на стан сп`яніння про її право на отримання юридичної допомоги адвоката при проведенні огляду, а також забезпечувати участь адвоката при проведенні такого огляду.

Виходячи з вищевикладеного, правових підстав для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановлено.

При цьому працівником поліції роз`ясненні ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що наявне в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння не складалось у присутності ОСОБА_1 та його не ознайомлювали з його змістом, також не є підставою для висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пунктів 6-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Аналіз вказаних норм свідчить, що поліцейським видається направлення для проходження огляду у разі згоди водія пройти огляд у відповідному закладі охорони здоров`я, куди водія зобов`язаний доставити поліцейський.

Вказані норми не зобов`язують поліцейського видати водієві, який відмовився прослідувати разом із поліцейським до закладу охорони здоров`я, направлення для проходження огляду на стан сп`яніння водієм самостійно. Не містить таких положень і вищезазначена Інструкція.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за обставин, встановлених судом, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що є ефективним.

Виходячи з доводів апеляційної скарги та матеріалів справи, підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Гармаша Михайла Юрійовича залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 12 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк