Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/2905/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович, за участю секретаря Кострицької Т.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у соціальному відділі Білокоровицької сільської ради, посвідчення водія НОМЕР_1 видане 08.04.2023 року ТСЦ 1844, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 398265 від 17.11.2023 року вбачається, що 17.11.2023 року, о 20 год. 15 хв., в с. Білокоровичі, вул. Гагаріна, 20, Коростенського району, Житомирської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав факт того, що вечері 17.11.2023 року він керував зазначеним транспортним засобом по вул. Лісовій, в с. Білокоровичі, Коростенського району, Житомирської області та поліція їхала автомобілем йому назустріч, з включеними проблисковими маячками. Тому він зупинився та включив аварійну сигналізацію, потім підійшли поліцейські, яким він надав документи та запитав причину зупинки. Надалі поліцейський попросив, щоб він відкрив багажник автомобіля, на що він погодився. Потім поліцейський спитав, чи пройде він огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки на «Драгері», на що він відмовився, оскільки вважає, що зупинка була безпідставна, тому відмовився дихати у трубку. Після цього поліцейський пішов складати адміністративний протокол. Вважає, що на відеозаписі відсутній факт зупинки автомобіля, при цьому відеозапис не є безперервний, тому що поліцейські вмикали та вимикали камеру. Визнає, що він зробив помилку, оскільки відмовився від медичного обстеження. Стверджує, що поліцейські психологічно тиснули на нього, щоб він підписав адміністративний протокол, але він з будь-якими заявами чи скаргами на дії працівників поліції не звертався. Поліцейським він пояснював, що не вживав алкоголь. При цьому поліцейські повідомили про наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з рота, хитка хода, почервоніння обличчя. Зазначені свідчення ОСОБА_1 зафіксовані у судовому засіданні, оскільки велась аудіофіксація судового процесу. У судовому засіданні заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та за постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, але при цьому зазначену постанову у суді він не оскаржував. Підтвердив, що саме він є власником зазначеного автомобіля та пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з додатку «Дія». Також, надав посвідчення водія. В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечує, що поліцейські його зупинили у тому місці, яке зазначене у протоколі та стверджує, що зупинили в смт. Нові Білокоровичі, по вул. Лісовій, проте не заперечує, що саме він керував зазначеним автомобілем та відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі. Пояснив, що ознаки алкогольного сп`яніння як підстава для проходження огляду йому були повідомлені працівником поліції. При цьому власні письмові пояснення, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не зміг прочитати, оскільки вони є нерозбірливими. Слід зазначити, що у судовому засіданні ОСОБА_1 визнав факт керування та наполягав на тому, що він відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не вживав алкоголь та не був у стані сп`яніння.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обставини вчинення даного правопорушення підтверджуються наявними в матеріалах справи та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 398265 від 17.11.2023 року, який складений у відповідності до вимог КУпАП, містить формулювання суті вчиненого адміністративного правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 17.11.2023 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та його огляд на стан сп`яніння не проводився; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.11.2023 року з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я Олевська центральна лікарня не проводився у зв`язку з його відмовою від проходження огляду; копією постанови серії БАД № 949706 від 17.11.2023 року; диском з відеозаписом події.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 949706 від 17.11.2023 року працівником поліції притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що вищевказана постанова серії БАД № 949706 від 17.11.2023 року оскаржується ОСОБА_1 в судовому порядку. Враховуючи наведене, вказана постанова є чинною та підтверджує факт того, що саме ОСОБА_1 17.11.2023 року, о 20 год. 15 хв., в с. Білокоровичі, вул. Гагаріна, керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT», номерний знак НОМЕР_2 , та перед поворотом не подав сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку.

На думку суду, постанова серії БАД № 949706 від 17.11.2023 року є належним та допустимим доказом факту порушення водієм ОСОБА_1 відповідних положень Правил дорожнього руху, які відповідно до зазначених вимог надали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Тому законність зупинки транспортного засобу підтверджується постановою серії БАД № 949706 від 17.11.2023 року, яка на час розгляду цієї справи є чинною та не оскаржена ОСОБА_1 . З розписки про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП вбачається, що ОСОБА_1 підписав зазначену розписку.

При цьому розписку про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу ОСОБА_1 підписувати відмовився.

Як вбачається з рапорту інспектора СРПП ВП № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Р. Козловця, 17.11.2023 року на пропозицію працівників поліції пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився.

Також, з наявного рапорту інспектора-чергового ВП № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Козловець І.І. вбачається, що 17.11.2023 року о 20:27 год. надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 17.11.2023 року працівниками поліції в с. Білокоровичі, було зупинено автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовляється від освідування.

Відповідно до загальних положень ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вимогами пункту 6 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція) передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно пункту 7 Розділу І зазначеної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводить згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки відеофіксація, відповідно до ст.251 КУпАП є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом досліджено диск з відеозаписом події, який долучений працівником поліції до протоколу про адміністративне правопорушення.

З оглянутого диску з відеозаписом події, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що 17.11.2023 року поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 у зв`язку з наявними у останнього ознаками алкогольного сп`яніння пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законодавством порядку, на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, проте ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду. При цьому ОСОБА_1 не заперечував, що саме він керував зазначеним транспортним засобом та стверджував, що він не вживав спиртні напої. Також, з відеозапису вбачається, що поліцейськими ознайомлено ОСОБА_1 із складеними відносно нього адміністративними матеріалами та повідомлено, що він відсторонений від керування транспортним засобом.

Судом не встановлено істотних порушень Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018. Правових підстав вважати долучений до матеріалів справи відеозапис неналежним чи недопустимим доказом в суду немає.

Враховуючи наведене, оглянутий відеозапис суд вважає належним доказом, який прямо підтверджує існування обставин, які підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, оскільки з такого чітко вбачається, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

Також, у судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що саме він керував зазначеним автомобілем 17.11.2023 року в с. Білокоровичі, Коростенського району, Житомирської області.

Слід зазначити, що факт визнання ОСОБА_1 керування транспортним засобом та відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксовано у судовому засіданні, оскільки велась аудіофіксація судового розгляду.

Вищевикладене свідчить про те, що складений працівником поліції стосовно ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про події правопорушення та особу, яка його вчинила.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Під час розгляду справи судом ОСОБА_1 не навів переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в його діях як події, так і складу адміністративного правопорушення.

Наведені ОСОБА_1 доводи щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд розцінює як версію його захисту з метою уникнути адміністративної відповідальності.

Вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_1 було порушено п.2.5 ПДР України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши та оцінивши в судовому засіданні докази по справі про адміністративне правопорушення, вважаю, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як відмова особи, що керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

При обранні міри адміністративного стягнення враховується характер та обставини адміністративного правопорушення, його наслідки, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, тому суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та обрати йому адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 27, 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст. 283,284,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф перерахувати на рахунок отримувача (стандарт ІВАN) UA0006001, Отримувач ГУК в Житомирській області, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37976485, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн., які перерахувати на рахунок отримувача UA0026001, Отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача ( код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.В.Винар