Справа № 946/582/23 Провадження № 3/946/453/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Пащенко Т.П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, стрільця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол ОД/VIII/№32 від 17.01.2023 року про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, в якому зазначено, що ОСОБА_1 09.01.2023 року о 08 год. 40 хв. перебував на території військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 в стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду під час правового режиму воєнного стану, що підтверджується актом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 09.01.2023 року №5, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв`язку з чим суд у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Відповідно до заяви від 17.01.2023 року ОСОБА_1 просить суд розглянути справу без його участі, свою вину визнає повністю та просить призначити йому найменшу міру покарання.

Крім повного визнання своєї вини притягуваним, вина ОСОБА_1 також повністю підтверджується сукупністю доказів, дослідженими в судовому засіданні.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною ч.3 ст.172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинене в умовах особливого періоду.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю наступних доказів, досліджених судом, а саме, його письмовими поясненнями, протоколом про адміністративне правопорушення ОД/VIII/№32 від 17.01.2023 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, результатами тесту - 0.88 ‰, та іншими матеріалами справи.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , суд вважає, що для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, буде достатнім застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки в даному випадку таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення, передбаченого санкцією ч.3 ст. 172-20 КУпАП, а саме такого стягнення, як арешт з утриманням на гауптвахті.

В силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2023 року, що складає 536,80 грн.

Керуючись ст.ст.27,172-20, 283,284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - « НОМЕР_2 », у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3655,00 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять гривень нуль копійок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - « НОМЕР_2 », судовий збір в дохід держави в розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) грн., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: Т.П.Пащенко