Харківський районний суд Харківської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року

Справа № 635/2865/23

Провадження № 3/635/1163/2023

Суддя Харківського районного суду Харківської області Карасава І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Мандріч Ю.В., прокурора Мельничука О.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Шапошнікова І.Є., потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого- Демяненко О.О., матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за частинами 1, 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, обіймаючого посаду Височанського селищного голови, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

УСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області із 7-го управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань надійшли протоколи №264, №265, №266, 267 від 03.05.2023, №458 та №459 від 22.06.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності за частинами 1, 2 статті 172-7 КУпАП ОСОБА_1 .

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 18.08.2023 вказані протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП на підставі статті 36 КУпАП об`єднано в одне провадження під № 635/2645/23.

Згідно з протоколом №264 від 03.05.2023, ОСОБА_1 , будучи Височанським селищним головою, являючись згідно з п. п. б п. 1 ч. 1 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи умисно, маючи приватний інтерес, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції у встановленому цим Законом випадку порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед накладенням 28.12.2022 резолюції на зверненні ОСОБА_2 від 28.12.2022 розглядом вказаного звернення, підписанням листа від 27.01.2023 № 03-09/229 та прийняттям рішення (відповідь у вигляді листа від 27.01.2023 № 03-09/229), не виконав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 3акону № 1700-VII, чим вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно з протоколом №265 від 03.05.2023, ОСОБА_1 , будучи Височанським селищним головою, являючись згідно з п. п. 6 п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, діючи умисно, маючи приватний інтерес, у період з 28.12.2022 по 27.01.2023 в умовах реального конфлікту інтересів під час виконання службових/представницьких повноважень вчинив дії, а саме: наклав резолюцію на зверненні ОСОБА_2 від 28.12.2022, розглянув вказане звернення, підписав лист від 27.01.2023 № 03-09/229 та прийняв рішення (відповідь у вигляді листа від 27.01.2023 № 03-09/229), не виконав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 3акону № 1700-VII, чим вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно з протоколом №266 від 03.05.2023, ОСОБА_1 , будучи Височанським селищним головою, являючись згідно з п. п. б п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи умисно, маючи приватний інтерес, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції у встановленому цим Законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед підписанням листа від 25.01.2023 № 03-09/215 та прийняттям рішення (відповідь у вигляді листа від 25.01.2023 № 03-09/215), не виконав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VII, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно з протоколом №267 від 03.05.2023, ОСОБА_1 , будучи Височанським селищним головою, являючись згідно з п. п. б п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, діючи умисно, маючи приватний інтерес, 25.01.2023 в умовах реального конфлікту інтересів під час виконання службових/представницьких повноважень вчинив дії, а саме: підписав лист від 25.01.2023 №03-09/215 та прийняв рішення (відповідь у вигляді листа від 25.01.2023 № 03-09/215), не виконав вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно з протоколом №458 від 22.06.2023 ОСОБА_1 , Будучи Височанським селищним головою, являючись згідно з п. п. б п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, діючи умисно, маючи приватний інтерес, 06.03.2023 в умовах реального конфлікту інтересів під час виконання службових/представницьких повноважень вчинив дії, а саме: підписав листа від 06.03.2023 №03-09/473, та прийняв рішення за результатами розгляду звернення ОСОБА_2 щодо позбавлення селищного голови премій і надбавок до заробітної плати у зв`язку з його неправомірними діями (відповідь у вигляді листа від 06.03.2023 № 03-09/473), не виконав вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно з протоколом №459 від 22.06.2023 ОСОБА_1 , будучи Височанським селищним головою, являючись згідно з п. п. б п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи умисно, маючи приватний інтерес, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції у встановленому цим Законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед прийняттям рішення за результатами розгляду звернення ОСОБА_2 від 08.02.2023 та підписанням відповіді на це звернення у вигляді листа від 06.03.2023 № 03-09/473, створивши суперечність між його приватних інтересом та службовими/представницькими повноваженнями, не виконав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VII, чим вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

У письмових поясненнях ОСОБА_1 , наданих у судовому засіданні, зазначено, що в протоколах не вказано конкретно, в чому фактично знайшов прояв «будь-який майновий чи немайновий інтерес», зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з депутатами, які колегіально приймали рішення про моє преміювання, чи іншими службовими особами селищної ради. Звертає увагу, що зазначено лише, що приватний інтерес «зумовлений особистим немайновим інтересом у вигляді недопущення можливого підтвердження інформації щодо порушень мною вимог законодавства, викладеної у зверненні ОСОБА_2 , та небажання настання можливих негативних наслідків за результатами розгляду зазначеного звернення, а також особистим майновим інтересом у вигляді позбавлення мене премії та надбавок».

Вважає, що складені щодо нього протоколи є такими, в яких відсутні конкретні факти порушення ним антикорупційного законодавства, які б підтверджували вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

У судовому засіданні захисник Шапошніков І.Є. позицію ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення підтримав, просив провадження у справі закрити з цих підстав.

Потерпілий ОСОБА_2 та його представник адвокат Дем`яненко О.О. зазначили, що протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності за частинами 1, 2 статті 172-7 КУпАП ОСОБА_1 , складені у повній відповідності до вимог чинного законодавства, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, а вина доведена належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Просили суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказані правопорушення.

Прокурор Харківської окружної прокуратури Мельничук О.О. у судовому засіданні складені відносно ОСОБА_1 протоколи за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП підтримав, просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, пояснив, що приватний інтерес ОСОБА_1 зумовлений особистим немайновим інтересом у вигляді недопущення можливого підтвердження інформації щодо порушень ним вимог законодавства, викладеної у зверненні ОСОБА_2 та небажання настання можливих негативних наслідків для себе за результатами розгляду зазначеного звернення. Зазначив, що у даному випадку у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, тобто суперечність між його приватним інтересом та службовими/представницькими повноваженнями, об`єктивність та неупередженість прийняття рішення, а також на чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Просив суд визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень за частинами 1, 2 статті 172-7 КУпАП та призначити стягнення у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян(5 100,00грн).

Встановлені фактичні обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно частини 2 статті 7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями статті 1 Закону України «Про запобігання корупції»(далі Закон), корупційне правопорушення - це діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Частиною 1 статті 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частиною 2 статті 172-7 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до пунктів 1 та 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону особи зобов`язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Беручи до уваги диспозиції статті 172-7 КУпАП та пункту 2 примітки до цієї статті, порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень (примітка ст. 172-7 КУпАП).

Згідно частини 1 статті 1 Закону, реальним конфліктом інтересів є суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Потенційний конфлікт інтересів - це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

За змістом статті 172-7 КУпАП особистий інтерес - це користь, вигода яка стосується (або цікавить) особи, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

Аналізуючи вищенаведені положення КУпАП у сукупності з положеннями Закону України «Про запобігання корупції», слід дійти висновку, що адміністративна відповідальність за порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів настає лише за неповідомлення особою про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, хоча стаття 28 Закону України «Про запобігання корупції» і передбачено обов`язок особи повідомляти про наявність у неї потенційного чи реального конфлікту інтересів, проте адміністративна відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП настає лише за неповідомлення особою про наявність у неї реального конфлікту інтересів або вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Отже, чинним законодавством не передбачено адміністративної відповідальності за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах потенційного конфлікту інтересів.

Згідно роз`яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не тільки може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

В розумінні статті 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за адміністративне правопорушення, яке ставлять йому у провину, тобто перевірити правильність кваліфікації дій.

Згідно висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, який висвітлений в постанові від 09.10.2019 року по справі №337/3816/16-а, зазначено, що склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності.

Перевіряючи обставини справи щодо наявності реального конфлікту інтересів в діях/бездіяльності ОСОБА_1 , викладених у протоколах про адміністративне правопорушення №264, №265, №266, 267 від 03.05.2023, №458 та №459 від 22.06.2023 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження новообраного сільського, селищного, міського голови починаються з моменту складення ним присяги відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" на пленарному засіданні відповідної сільської, селищної, міської ради, на якому відповідною територіальною виборчою комісією були оголошені рішення щодо його обрання та реєстрації.

Судом встановлено, що з 08.12.2020, тобто з моменту складення ОСОБА_1 присяги на І сесії Височанської селищної ради, на якій головою Височанської селищної територіальної виборчої комісії оголошено рішення щодо його обрання та реєстрації, у ОСОБА_1 почалися повноваження Височанського селищного голови.

Згідно з приміткою до статті 172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до п. п. б п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є сільські, селищні, міські голови.

Таким чином, відповідно до підпункту «б», пункту 1 частини 1 статті 3 Закону ОСОБА_1 як голова Височанської селищної ради належить до суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону, у тому числі вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, встановлені у статті 28 цього Закону.

Судом встановлено, що 28.12.2022 та 08.02.2023 року на адресу Височанської селищної ради Харківського району Харківської області надійшло звернення пропозиція від громадянина ОСОБА_2 , в якій просить розглянути на сесії ради питання щодо позбавлення Височанського селищного голову ОСОБА_1 премій та надбавок до заробітної плати за невиконання своїх обов`язків, а саме звітувати про свою роботу перед мешканцями громади та скликання, проведення загальних зборів громадян за місцем проживання.

Відповідно до відповіді на пропозицію від 28.12.2022 (вх. №725/03-16) та відповіді на повторну пропозицію від 08.02.2023 (вх. №67/03-16) вбачається, що заявникові за підписом селищного голови ОСОБА_1 була надана відповідь та роз`яснено, що пропозиції щодо розгляду питань на сесії ради можуть вноситися сільським, селищним, міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної, обласної ради, загальними зборами громадян.

У відповіді на скаргу від 16.01.2023(вх.№19/03-16) також було роз`яснено заявнику право безпосередньо звертатися до окремих депутатів Височанської селищної ради с відповідними пропозиціями, заявами та скаргами.

Згідно статті 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Суд погоджується з твердженням потерпілої особи ОСОБА_2 , що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно статей 1, 14 Закону України «Про звернення громадян», передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Законом України «Про місцеве самоврядування в України», який є спеціальним законом, закріплений спеціальний порядок формування, організація роботи органів та посадових осіб місцевого самоврядування. У частині 13 статті 46 вказаного Закону зазначено, що пропозиції щодо розгляду питань на сесії ради можуть вноситися сільським, селищним, міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної, обласної ради, загальними зборами громадян.

Відповідно до статті 2, частини 1 статті 12 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який розглядає пропозиції, заяви і скарги громадян, які надійшли до нього, вживає заходів до їх своєчасного, обґрунтованого вирішення; вивчає причини, які породжують скарги громадян, і вносить свої пропозиції щодо їх усунення до органів місцевого самоврядування, до місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ і організацій, об`єднань громадян; систематично веде прийом громадян.

Згідно частини 3 статті 31 Закону України «Про нормативно-правові акти», визначено, що у разі наявності суперечностей між загальними та спеціальними нормативно-правовими актами з одного і того ж предмета регулювання однакової юридичної сили застосовується спеціальний нормативно-правовий акт.

Аналізуючи наведені норми права, суд дійшов висновку, що заявник ОСОБА_2 не є прямим суб`єктом звернення з відповідними пропозиціями та скаргами щодо винесення їх на розгляд сесії Височанської селищної ради Харківського району Харківської області. Вищевказане право на звернення(внесення пропозиції) особа може реалізувати, зокрема через сільського, селищного, міським голову, депутатів, на загальних зборах громадян.

Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_2 звертався саме до Височанської селищної ради, як органу місцевого самоврядування територіальної громади, а не до селищного голови, як до головної посадової особа територіальної громади, а відтак у останнього в силу закону не виникає обов`язку виносити зазначені пропозиції та скарги ОСОБА_3 на розгляд сесії Височанської селищної ради, тобто у ОСОБА_1 були відсутні повноваження на прийняття відповідного рішення.

Безпосередньо до селищного голови ОСОБА_1 як до селищного голови ОСОБА_2 з відповідними пропозиціями та скаргами не звертався. Вказані обставини були підтверджені у судовому засіданні.

Ураховуючи наведене, суд не вбачає в даному випадку факту порушення права громадянина ОСОБА_2 на звернення до відповідних органів зі скаргами та пропозиціями, які закріплені та гарантовані Конституцією України, оскільки це право було останнім реалізовано, а Височанська селищна рада, за підписом селищного голови, до якої були адресовані звернення розглянула їх та дала обґрунтовані відповіді у встановлений законом строк.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Зазначення в протоколах про те, що ОСОБА_1 як Височанський селищний голова діючи умисно, маючи приватний інтерес в умовах реального конфлікту інтересів під час службових/представницьких повноважень вчинив дії, а саме:

наклав резолюцію на звернення ОСОБА_2 від 28.12.2022, розглянув вказане звернення, підписав лист та прийняв рішення;

підписав лист від 25.01.2023 №03-09/215 та прийняв рішення(відповідь від 25.01.2023 №03-09/215;

підписав лист від 06.03.2023 №03-09/473 та прийняв рішення за результатами розгляду звернення ОСОБА_2 щодо позбавлення селищного голови премій і надбавок до заробітної плати у зв`язку з його неправомірними діями(відповідь від 06.03.2023 №03-09/473), на думку суду, є лише припущенням, жодних доказів на підтвердження вищевказаних обставин, зокрема щодо наявності реального конфлікту інтересів, органом, який склав протокол, суду не надано.

Факт наявного приватного інтересу у ОСОБА_1 щодо не винесення на розгляд сесії ради питання щодо позбавлення Височанського селищного голову ОСОБА_1 премій та надбавок до заробітної плати за невиконання своїх обов`язків, з урахуванням повноважень селищного голови, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

У даному випадку обов`язок щодо повідомлення селищним головою ОСОБА_1 . Національне агентство з питань запобігання корупції у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, перед накладенням 28.12.2022 резолюції на звернення ОСОБА_2 , перед підписанням листа від 25.01.2023 №03-09/215, перед прийняттям рішення за результатами розгляду звернення ОСОБА_2 від 08.02.2023 та підписанням відповіді на це звернення від 06.03.2023 №03-09/473, з огляду на недоведеність у нього саме існування реального конфлікту інтересів - відсутній.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про відсутність за наведених обставин, суперечності між наявним приватним інтересом ОСОБА_1 та його службовими чи представницькими повноваженнями, оскільки його дії безпосередньо не впливали на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. А відтак судом не встановлена наявність у ОСОБА_1 як селищного голови під час звернення громадянина ОСОБА_2 до Височанської селищної ради, саме реального конфлікту інтересів, як підставу для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч. 2 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких й узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до статті 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки висновок про наявність суперечності між приватним інтересом ОСОБА_1 та його службовими/представницькими повноваженнями є лише припущенням органу, який склав протоколи, який не підтверджений відповідними доказами, а обсяг наданих суду доказів в своїй сукупності не доводить винуватість ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 172-7 КУпАП та дійсність самого факту вчинення ним таких правопорушень,

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір та відшкодування матеріальної шкоди, яка була заявлена у клопотаннях, в порядку статті 40 та 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 172-7, 247, 248, 251, 252, 268, 277, 280, 283, 287, 288, 289 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1, 2 статті 172-7 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.О. КАРАСАВА