Справа № 553/1809/23
Провадження № 3/553/1525/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25.09.2023м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду міста Полтави Подмаркова Ю.М., за участі секретаря судових засідань - Макаренка Я.В., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Павленка О.А., представника потерпілого - адвоката Семехи Д.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , відомості про притягнення до адміністративної відповідальності протягом року відсутні,

за статтею 124 та частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

30.06.2023, о 17 год. 15 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMW 320 І, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в м. Полтаві, по вул. Чураївни, 2А, на порушення вимог пункту 10.9 Правил дорожнього руху, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпеці даного маневру, та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Audi A4, реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Окрім того, 30.06.2023, о 17 год. 15 хв., в м. Полтаві, по вул. Чураївни, 2А, ОСОБА_1 , діючи на порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, керуючи автомобілем BMW 320 І, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності за статтею 124 та частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутності.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Павленко О.А. у судовому засіданні вказав, що ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень не визнає. Просив взяти до уваги, що за зазначених в протоколах про адміністративні правопорушення обставин, транспортним засобом він не керував та адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 та частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не вчиняв, його вина не доведена, порушено порядок проведення огляду, оскільки не долучено до протоколу акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, просив закрити провадження в справі.

Захисник Павленко О.А. заявляв про виклик та допит у якості свідка ОСОБА_3 , який, на його думку, мав підтвердити факт того, що саме він 30.06.3023 керував автомобілем BMW 320 І, реєстраційний номер НОМЕР_2 . В подальшому, від даного клопотання відмовився.

Потерпілий ОСОБА_2 , допитаний у судовому засіданні 07.09.2023, показав, що 30.06.2023, близько 17 год. 10-15 хв., разом зі знайомою ОСОБА_4 приїхали до кафе "Криниця" у м. Полтаві. Біля паркану стояв автомобіль BMW чорного кольору, поруч перебували дві невідомі йому особи з пляшками. Припаркувавши автомобіль, він вийшов. ОСОБА_4 зателефонувала ОСОБА_5 , на день народження дитини якої вони приїхали, вона вийшла з кафе до них. Перебуваючи біля багажника автомобіля, почув як водій BMW запустив двигун і почав рухатися в їх бік, в цей час ОСОБА_4 перевзувалася в автомобілі. Він почали кричали "стій". Сталося зіткнення, удар прийшовся в праву частину автомобіля. Підійшовши до автомобіля, він відчув різкий запах алкоголю із салону. Водій BMW ледь стояв на ногах, намагався покинути місце ДТП. На вимогу працівника поліції, водій BMW, пред`явив паспорт, і тоді він дізнався, що його прізвище " ОСОБА_6 ". Інспектор поліції декілька разів пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці пригоди, але він відмовився. ОСОБА_1 погрожував як йому, так і працівникам поліції, зазначав, що він все "порішає".

Допитаний в судовому засіданні 04.09.2023 свідок ОСОБА_7 надав показання про те, що ОСОБА_5 є його дружиною. 30.06.2023 до них, на святкування річниці дитини, приїхали ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , до них на зустріч вийшла його дружина. Потім вона йому зателефонувала та попросила вийти з кафе, оскільки в автомобіль ОСОБА_8 в`їхав автомобіль BMW. Самого моменту ДТП він не бачив, коли прийшов на місце ДТП, біля чорного автомобіля, були дві особи в стані алкогольного сп`яніння. Його було залучено у якості свідка під час відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Допитана в судовому засіданні 04.09.2023 свідок ОСОБА_5 надала показання про те, що ОСОБА_2 є її знайомим та товаришем її куми. 30.06.2023 вони святкували в кафе "Криниця" день народження її доньки. 30.06.2023, о 17 год. 15 хв. вона вийшла зустрічати гостей. В момент скоєння ДТП вона перебувала біля автомобіля, ОСОБА_4 перебувала в автомобілі та перевзувалася, ОСОБА_2 стояв позаду автомобіля. В цей час помітила, як чорний автомобіль BMW почав рух назад і вони почали кричати "зупинись", на що водій BMW не реагував. Після скоєння ДТП ОСОБА_1 деякий час з автомобіля не виходив, ОСОБА_9 підійшов до нього. Поліцію викликав ОСОБА_2 . ОСОБА_1 та його товариш перебували в стані алкогольного сп`яніння та поводилися неадекватно, за кермом був ОСОБА_1 , його товариш перебував на парковці.

Допитаний в судовому засіданні 04.09.2023 свідок ОСОБА_10 надав показання про те, що 30.06.2023 він був на святкуванні дня народження у дитини ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . На вулицю вийшов вже після скоєння ДТП, самого моменту ДТП не бачив. Біля транспортного засобу стояли ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та біля них ОСОБА_1 з товаришем, більше нікого не було. ОСОБА_1 та його товариш поводили себе неадекватно. Інспектор поліції запросив його бути свідком, поліція пропонувала ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (продути драгер), на що він відмовився. На запитання інспектора поліції, ОСОБА_1 підтвердив факт керування ним автомобілем BMW. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння він відмовився.

Допитана в судовому засіданні 07.09.2023 свідок ОСОБА_4 надала показання про те, що 30.06.2023 вона разом з ОСОБА_2 приїхали на святкування дня народження дитини ОСОБА_5 . Припаркувавши автомобіль біля кафе "Криниця", ОСОБА_9 вийшов, а вона залишалася в авто, ОСОБА_5 перебувала поруч. Коли почула, як ОСОБА_5 та ОСОБА_2 почали кричати "стій". В цей час помітила, як автомобіль рухаючись заднім ходом, почав наближатися до Audi, сталося зіткнення. Коли водій вийшов з автомобіля, він перебував з явними ознаками сп`яніння, поводився агресивно. Протокол було складено на особу, яка перебувала на кермом автомобіля BMW.

Представник потерпілого адвокат Семеха Д.С. вказав про наявність у справі належних та допустимих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про таке.

За частиною 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно має ґрунтуватися на обставинах установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах (стаття 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як передбачено пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з пунктом 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідальність за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно пункту 10.9 Правил дорожнього руху, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень за вказаних обставин підтверджується наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду:

- даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД № 045215 від 30.06.2023 та серії ААД № 045216 в яких викладено обставини правопорушень;

- даними додатку до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 045216, який містить схему наслідків дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 30.06.2023 о 17:15 год. в м. Полтаві, по вул. Чураївни, 2А, на схемі зафіксовано розташування транспортних засобів після ДТП, та зафіксовані механічні пошкодження. Зауваження до додатку з боку водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутні;

- показаннями потерпілого ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 щодо зазначених вище обставин ДТП;

- направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного 30.06.2023 о 17 год. 42 хв.;

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу BMW 320 І від 30.06.2023;

- відеозаписами події з нагрудної камери поліцейського.

Доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про те, що до протоколу не додано доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем BMW 320 І, реєстраційний номер НОМЕР_2 , є безпідставними та спростовуються показаннями потерпілого, свідків та даними відеозапису де ОСОБА_1 , перебуваючи поряд з автомобілем по приїзду патрульної поліції, після встановлення його особи, не заперечував факт керування транспортним засобом. В протоколі про адміністративне правопорушення заперечення чи зауваження порушника з цього приводу також відсутні.

Зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Не складення поліцейським акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці не спростовують висновків суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, всі доводи захисника суддя розцінює як позицію захисту, направлену на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за скоєні адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Поряд з цим, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення досягає більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торіха поти Іспанії», параграфи 29-30) Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (параграф 32 рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Наведені висновки, що містяться в рішеннях ЄСПЛ є частиною національного законодавства, а тому суд вважає за необхідне їх застосувати при судовому розгляді, вбачаючи на наявність таких самих випадків, про які йдеться у вищенаведених рішеннях суду міжнародної юрисдикції.

Отже, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд, кваліфікує дії ОСОБА_1 за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, суд, вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк один рік, а також, відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", стягнути з нього судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 36, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у межах санкції частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 к., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Строк сплати штрафу не пізніш як через 15 днів з дня отримання копії постанови.

У разі несплати штрафу у вказаний строк особою, яку притягнуто до відповідальності, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 к.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Повний текст постанови складено 02.10.2023.

Суддя Ю.М. Подмаркова