Справа № 199/9414/23
ПОСТАНОВА

іменем України

14.11.2023 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 ,

- який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП,

-за участі: ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 554947 від 20.10.2022 о 15.35 годині в м. Дніпрі по вул. П.Бикова, 67, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MANTGA 26.530» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яке своєчасно не пройшло обов`язковий технічний контроль. Правопорушення передбачене ч.1-3 ст. 121 КУпАП вчинено повторно протягом року, чим порушив п. 31.3б Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність передбачена ч. 4 ст. 121 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 з обставинами викладеними у протоколі не погодився.

Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справі, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та вказане рішення ЄСПЛ, яке згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обов`язкове і для працівників Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду і є доказом у справі, суперечить іншим матеріалам справи про адміністративне правопорушення, оскільки відомості зазначені у ньому належним чином не узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Так, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 554974 від 20.10.2023 о 15.35 годині в м. Дніпрі по вул. П.Бикова, 67, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MANTGA 26.530» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яке своєчасно не пройшло обов`язковий технічний контроль. Правопорушення передбачене ч.1-3 ст. 121 КУпАП вчинено повторно протягом року, чим порушив п. 31.3б Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність передбачена ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Так, частиною 4 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

Зокрема, ч.1 ст. 121 КУпАП, передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, -

Частиною 2 вказаної статті, передбачена відповідальність за к ерування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Частиною 3 вказаної статті, передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Як свідчать матеріали провадження, відносно ОСОБА_1 31.07.2023 одночасно було складено дві постанови проте під одним номером серії БАБ №702988.

За однією постановою ОСОБА_1 ставилося у провину порушення вимог д.з. 3.3 ПДР «Рух вантажних засобів заборонено, при цьому не мав заднього бризговика», за що накладено стягнення за ч.1 ст. 121 КУпАП.

За іншою постановою ОСОБА_1 знов ставилося у провину порушення вимог д.з. 3.3 ПДР «Рух вантажних засобів заборонено, при цьому не мав заднього бризговика», за що накладено стягнення вже за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Тобто, ОСОБА_1 був двічі притягнений до відповідальності за порушення д.з. 3.3 ПДР про те за різними статтями КУпАП, а саме за ч.1 ст. 121 КУпАП та за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Між тим, правопорушення д.з. 3.3 ПДР за ч.1 ст. 121 КУпАП не утворює повторності для притягнення до відповідальності за ч.4 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до розділу 31 ПДР, а саме п.31.4.7 «е» ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам «відсутність бризговика».

Попри наведене, 31.07.2023, двічі, при складанні протоколів серії БАБ №702988 ОСОБА_1 не ставилося у провину порушення п.31.4.7 «е» ПДР, відповідальність за порушення якого передбачена ч.1 ст. 121 КУпАП, що у свою чергу, утворило б ознаку повторності та стало підставою для складання протоколу, який наразі розглядається.

Таким чином, оскільки 31.07.2023 ОСОБА_1 не було притягнуто до відповідальності за порушення п.31.4.7 «е» ПДР, «відсутність бризговика», - - наразі відсутні правові підстави для кваліфікації його дій за ч.4 ст. 121 КУпАП, за ознакою повторність.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства Російської Федерації така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Викладені обставини свідчать про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в справі відсутні об`єктивні і належні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик