Справа № 752/1006/23
Провадження №: 3/752/1221/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

02 березня 2023 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши об`єднані матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру відносно дружини ОСОБА_2 і дочки ОСОБА_3 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 530890, складеного 25.12.2022 поліцейським роти 1 батальйону 1 полку 1 взводу 7 УПП у м. Києві Лукашенко К.Р. встановлено, що 25.12.2022 о 23 год. 00 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного і фізичного характеру відносно дружини ОСОБА_2 і дочки ОСОБА_3 , внаслідок чого було завдано шкоду фізичному здоров`ю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих дій не визнав. Пояснив суду, що проживає за зазначеною у протоколі адресою разом із дружиною та дочкою. У визначений в протоколі день і час між ним і дружиною на тлі вживання алкогольних напоїв відбулася сварка між ним і дружиною на побутовому рівні. І він і дружина в адресу один одного висловлювали взаємні образи. Під час даної сварки була присутня дочка ОСОБА_3 , яка і викликала поліцію. Між тим, категорично заперечує факт вчинення насильства яв відносно дружини, так і відносно дочки. Окремо звернув увагу суду, що у протоколі про адміністративне правопорушення також не зазначено, у чому саме таке насильство виразилось. Просив закрити провадження у справі за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 категоричного заперечував факт вчинення насильницьких дій відносно дружини та дочки, внаслідок яких могла би бути завдана шкода їх фізичному та психічному здоров`ю, а також вказував на недопустимість як доказу протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок збирання та подання доказів на підтвердження винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення є виключними дискреційними повноваженнями органу, яким складає матеріали про притягнення особи до адміністративної відповідальсності.

Так, у якості доказів винуватості ОСОБА_1 посадовими особами УПП у м. Києві додано протокол про адміністративне правопорушення, копію пояснень ОСОБА_2 і копію тимчасового заборонного припису.

Надаючи оцінку наявним у справі доказам з точки зору їх належності і допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ч. 1 ст.256 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, та є одним із основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи, зокрема місце, час та опис суті адміністративного правопорушення.

Між тим, даним вимогам протокол про адміністративне правопорушення не відповідає, зокрема не містить опису суті правопорушення, а саме не зазначено у чому саме виразилося домашнє насильство ОСОБА_1 відносно дружини і дочки та кому саме із них завдано шкоду фізичному здоров`ю.

Крім того, за змістом протоколу встановлено, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства відносно дружини і дочки, між тим у протоколі у графі потерпілі дочка, як потерпіла не зазначена.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом.

З дослідженої у судовому засіданні копії пояснень потерпілої ОСОБА_2 від 25.12.2022 також не встановлено, в чому саме полягає домашнє насильство з боку ОСОБА_1 .

Копія тимчасового заборонного припису відносно ОСОБА_1 також не дозволяє встановити суть інкримінованих йому дій, які б утворювали склад адміністративного правопорушення, який охоплюється чю1 ст. 173 - 2 КУпАП.

Таким чином, дослідивши надані суду матеріали, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який заперечував факт вчинення домашнього насильства відносно дружини і дочки, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 протиправних дій відносно дружини ОСОБА_2 і дочки ОСОБА_3 , внаслідок яких могла або була завдана шкода психологічному чи фізичному здоров`ю.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що здійснення підтримки обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення відповідними органами не здійснюється, а суд не здійснює збирання додаткових доказів, а також враховуючи такі засади провадження як диспозитивність, змагальність процесу, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, суд приходить до висновку про відсутність як подій так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, що відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.9, п.1 ч.1 ст.247, ч.1 ст. 173-2, ст.ст.251-252, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.