Справа № 357/5193/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2023 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О.Л. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 (відповідно до даних, зазначених в протоколі), місце проживання: АДРЕСА_1

у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 066281 від 21.04.2023, 21.04.2023 о 02 год. 02 хв. в м. Біла Церква вул. Івана Мазепи, 56 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився категорично, чим порушив п. 2.5 Правил Дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день час та місце розгляд у справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомлено. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року) наголошує, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 у справі N 0870/8014/12 вбачається, щосторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП та пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року N 14 суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Маліцький О.О. просив адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, так як в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, та до суду працівниками поліції не надано допустимих та належних доказів вини особи у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, про що надав письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи.

Поліцейський взводу 2 роти 1 БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області Гавриленко С.М. суду пояснив, наступне. Під час несення служби у складі екіпажу «Комета» 21.04.2023 точного часу не пам`ятає, за адресою м. Біла Церква вул. І.Мазепи, 56 було зупинено транспортний засіб «Ланос Део» під керуванням водія ОСОБА_1 та було встановлено, що даний водій є військовослужбовцем та під час спілкування з водієм у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, після чого водієві було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що водій категорично відмовився, про даний факт було повідомлено ВСП, проте останні повідомили, що у виїзді їх на місце події немає необхідності, після чого на вказаного водія було складено протокол за ч. 1 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП. Крім того, працівник поліції зазначив, що ОСОБА_1 неодноразово пропонувалось проходження огляду на стан сп`яніння на місці події за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі, проте останній і не відмовлявся і не проходив огляд, і даний факт було розцінено, як відмову від проходження огляду. Також поліцейський зазначив, що направлення виписував інший працівник поліції, і можливо помилково зазначив дату 20.04.2023, оскільки це був нічний час та на його думку ОСОБА_1 затягував час для освідування. Від керування транспортним засобом водія ОСОБА_1 було відсторонено, автомобіль залишено на місці події, оскільки він був припаркований без порушень ПДР.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію відеозапису, актом огляд, а також іншими документами.

Розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення Згідно із ст. 8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України: «Кожен має право на справедливий … розгляд його справи …».

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд поєднуються з положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (№475/97-ВР) та є частиною національного законодавства.

Вважаю, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, повністю доведена матеріалами протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 066281 від 23.10.2023, копією протокола серії ААб № 050379 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, направлена на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.04.2023, актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, довідкою визначення повторності порушення ПДР, формою вивода, витягом із сайту «Судова влада», рапортом поліцейського взводу №1 роти 2 БПП в м. Біла Церква В.Волошина, додатком до протоколу серіїї ААБ № 066281, 477076.

Суддею встановлено, що 21.04.2023 о 02 год. 02 хв. в м. Біла Церква вул. Івана Мазепи, 56 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Део Ланус» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився категорично, чим порушив п.2.5 Правил Дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Згідно направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Білоцерківської міської лікарні № 4 від 20.04.2023 медичний огляд не проводився, оскільки правопорушник від проходження огляду відмовився.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Маліцький О.О. зазначає, що відомості які містяться в направлені, а саме дата її складання різниться із датою, яка зазначена в протоколі, тобто не відповідають дійсному та фактичному часу складання протоколу, оскільки дата, яка зазначена в протоколі та в направленні мають різні дати. Але варто наголосити, що розбіжності в даті та в протоколі є, проте дані розбіжності можуть бути обумовлені різними обставинами, які не пов`язані з умисними діями осіб, якими здійснюється складання адміністративного протоколу, та не утворюють підстав для визнання доказів недопустимими лише з цих підстав. Оскільки сторона захисту не посилалась на те, що обставини, які зазначені в протоколі, не мали місце, чи мали місце в інший день, час та за інших обставин.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У п.п. 2,4 розділу 1 Інструкції вказано, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.6 розділу 1 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У п. 12 розділу 2 Інструкції зазначається, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З огляду на вказане, протокол про адміністративне правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, складений відповідно до положень вищезазначених Інструкції, порядку та вимог ст. 266 КУпАП.

Під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення захисник ОСОБА_1 адвокат Маліцький О.О. стверджував про те, що працівники поліції зобов`язані були доставити ОСОБА_2 до медичного закладу для проходження огляду в медичному закладі про що поліцейськими зроблено не було.

Суддя відхиляє доводи захисника Маліцького О.О., виходячи з наступного. Так, відповідно до переглянутого в судовому засідання всіма учасниками судового розгляду диску із запису бодікамер поліцейських, а саме clip 0 02:11:50, 02:14:12, 02:16:15, 02:19:42, clip 1 02:20:50, 02:22:05, 02:23:04, поліцейський ОСОБА_3 роз`яснює ОСОБА_1 права, та пропонує проти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер» та проїхати до медичного закладу, проте останній не погоджувався від проходження огляду та не відмовлявся, що працівниками поліції було розцінено, як відмову та складено протокол.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 23 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до пунктів 4, 7, 8, 12, 13 Розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), метою відповідного огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Відповідно до Розділу ІІ п. 9 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для Відповідно до Розділу ІІ п. 9 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

При цьому безпосередньо з наданого суду відеозапису з нагрудних камер поліцейських встановлено, що ОСОБА_1 сам зазначає, що керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, але як вбачається із вище зазначеного відео, своєю поведінкою затягує процедуру огляду на стан сп`яніння, а саме не погоджується та не відмовляється від проходження огляду в медичному закладі, про що працівники поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Із відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово пропонується закрити автомобіль та проїхати до медичному закладу, на що останній постійно повторює, що йому залишилося проїхати 100 метрів додому, щоб його відпустили, ігноруючи вимоги працівників поліції проїхати до лікарні.

Суддя констатує, що ОСОБА_1 умисно ухилявся від вимог працівників поліції про проходження огляд на стан сп`яніння, не відповідав на поставлені поліцейськими запитаннями, весь час відходив, кудись телефонував.

Крім того, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом 0 02 год. 02 хв., тобто під час комендантської години.

Статтею 19 Конституції України визначено, що посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи зазначене, надані захисником ОСОБА_1 адвокатом Маліцьким О.О. доводи оцінюються судом, як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення ОСОБА_1 .

Суддя зазначає, що адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено умисно та є грубим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами.

Зважаючи на викладене вище вважаю, що відомості у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, є достовірними та допустимими доказами.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя вважає, що обране стягнення буде мірою відповідальності, поваги до правил співжиття, та у майбутньому зможе забезпечити запобіганню вчиненню нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

Отже суддя вважає, що ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, слід піддати адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції, передбаченої ст. 130 ч. 1 КУпАП.

ОСОБА_1 зазначив поліцейським під час складання протоколу, що він є військовослужбовцем, проте до суду підтвердження цього правопорушник та його захисник Маліцький О.О. не надали, що позбавляє суддю можливості звільнити ОСОБА_1 від судового збору.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, статтями 130 ч. 1, 9, 221, 245, 251-252, 266, 280, 284, 40-1 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. в дохід держави

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяО.Л. Гавенко