Номер провадження: 33/813/888/23
Номер справи місцевого суду: 947/6406/23
Головуючий у першій інстанції Войтов Г. В.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Кравця Ю.І., при секретарі судового засідання Гасановій Л.Я.к., за участю захисника Дмітрієва Р.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Дмітрієва Р.Б. в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Київського райсуду м. Одеси від 26.04.2023 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Судом 1-ої інстанції встановлені наступні обставини: 21.01.2023 року о 12:26 годин на вул. Ак. Вільямса, 81/3 в м. Одесі, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ГАЗ 2705 державний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 2.9 (а) «Правил дорожнього руху України», в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився, зі згоди водія, у встановленому законному порядку в медичному закладі. Висновок лікаря №000065, результат огляду позитивний.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник Дмітрієв Р.Б. зазначив, що не погоджується з постановою суду першої інстанції з таких підстав:

- суд 1-ої інстанції порушив право на захист ОСОБА_1 , оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся 26.04.2023 року, про що ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено, так як він був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації. З 09.02.2023 р. ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (м. Львів), що підтверджується витягом з наказу від 09.02.2023 р. № 46, у зв`язку з чим він не міг знати про розгляд справи та надати свої заперечення для захисту прав та інтересів;

- з оскаржуваної постанови вбачається, що судом першої інстанції, на підставі протоколу від 21.01.2023 р. серії ААД № 219455, встановлено, що датою та часом вчинення адміністративного правопорушення є 21.01.2023 р. о 12 год. 26 хв., при цьому, висновок № 000065 щодо результатів медичного огляду КМН «ООМЦПЗ» складено 20.01.2023 р., тобто, за день до вчинення інкримінованого правопорушення, що свідчить про сумнівність зазначених документів як доказів, оскільки в них міститься суперечлива інформація;

- судом не надано оцінки тому, що під час зупинки транспортного засобу, жодних підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння у поліцейських не було. У медичному закладі - КПН «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради» ОСОБА_1 було запропоновано здати своє біологічне середовище в незапечатану ємність - скляну банку з під варення, на що він також погодився. Після того, як ОСОБА_1 здав своє біологічне середовище, вміст банки було перелито в іншу ємність. Слід зазначити, що 13.01.2023 р. ОСОБА_1 результати огляду, як і сам висновок не надавалися. Працівник лікарні повідомив, що висновок буде виготовлений протягом тижня;

- ОСОБА_1 висновок щодо результатів медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння від 20.01.2023 року №000065 та акт огляду не вручався. Не вручення своєчасно висновку та акту огляду призводить до порушення прав особи на захист, а саме, можливості проведення повторного дослідження в даному закладі, в тому числі із використанням інших лабораторних методів дослідження, або в іншій медичній установі;

- судом не надано оцінки тому, що за вчинення одного правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено два протоколи. Нормами КУпАП, які визначають порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення взагалі не передбачено переоформлення протоколів, натомість, працівники поліції спершу склали протокол ААД № 360915, а потім, пославшись на допущені в ньому помилки, склали протокол серії ААД № 219455 від 21.01.2023 р., який в подальшому надіслано до суду. Натомість, обидва протоколи фіксують обставини одного й того самого правопорушення, яке виявлене працівниками поліції;

- з матеріалів справи неможливо пересвідчитись, яким чином співробітник патрульної поліції встановив наявність ознак наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 що свідчить про те, що вищезазначені вимоги порядку проходження огляду на стан сп`яніння щодо ОСОБА_1 працівниками поліції були порушені, тобто, порушено процедуру зазначених в законі дій працівниками поліції, що відповідно до усталеної практики ЄСПЛ є порушенням права на захист.

Посилаючись на наведені доводи, захисник Дмітрієв Р.Б. просить скасувати постанову суду, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 ота його захисник адвокат Дмітрієв Р.Б. не з`явились, натомість, захисник про причини неявки апеляційному суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Апеляційний суд зазначає, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Більш того, відповідно до ч. 4 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 ота його захисника адвоката Дмітрієва Р.Б.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Мотивуючи свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції у постанові послався на наступні докази:

- протокол серії ААД № 219455 від 21.01.2023 року,

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КМН «ООМЦПЗ» від 20.01.2023 року №000065, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння визваного канабіноїдами,

- відеозапис, досліджений в судовому засіданні.

При цьому, суд зазначив, що в судовому засіданні досліджено протокол про адміністративне правопорушення ААД № 219455 від 21.01.2023 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений про те що адміністративна справа буде розглядатися в Київському районному суді м. Одеси 21.02.2023 року о 10:00 годин, про що власноруч розписався, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КМН «ООМЦПЗ» від 20.01.2023 року №000065, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння визваного канабіноїдами та інші матеріали справи.

В судовому засіданні досліджений відеозапис з якої вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції через те що мав ознаки ДТП, пройшов огляд на місці за допомогою приладу Драгер, поводив себе агресивно, йому було запропоновано проїхати на медичний огляд до медичного закладу на вул. Воробйова, на що він погодився. Згідно медичного огляду перебував в стані наркотичного сп`яніння.

Посилаючись на наведені докази, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, зокрема у порушенні вимог п.п. 2.9 Правил дорожнього руху України.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що судом не надано оцінки тому, що під час зупинки транспортного засобу, жодних підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння у поліцейських не було.

Так, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, зі змісту протоколу серії ААД № 219455 від 21.01.2023 року вбачається, що 13.01.2023 року о 12:26 годин на вул. Ак. Вільямса, 81/3 в м. Одесі, ОСОБА_1 кервав автомобілем ГАЗ 2705 державний номер НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КМН «ООМЦПЗ» від 20.01.2023 року №000065.

При цьому, апеляційний суд вважає, що зазначення в постанові суду дати вчинення адміністративного правопорушення 21.01.2023 року замість 13.01.2023 року є технічною помилкою та може бути виправлено судом 1-ої інстанції шляхом виправлення описки.

З зазначеного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 його підписав та жодних пояснень щодо його змісту не надав, скористувавшись правом, наданим ст. 63 Конституції України.

Зазначені обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції через те що мав ознаки ДТП, пройшов огляд на місці за допомогою приладу Драгер,поводив себе агресивно, йому було запропоновано проїхати на медичний огляд до медичного закладу на вул. Воробйова, на що він погодився, згідно медичного огляду перебував в стані наркотичного сп`яніння.

Так, порядок проведення відеозапису нагрудною камерою поліцейських, передбачений Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер працівниками поліції та доступу до відеозаписів на них, затвердженої наказом Департаменту ПП Національної поліції №100 від 03.02.2016 року та Наказом ДПП Національної поліції №14/1 від 24.11.2015 року,

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 № 100 затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них». Так, відповідно до вказаної інструкції використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів), як превентивного поліцейського заходу, є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції (п. 3.1 Розділу І Інструкції).

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

2. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Таким чином, застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є правом поліції, а також, апеляційний суд оцінює докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення у співвідношенні з іншими доказами, які є належними, допустимими та достатніми для висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Об`єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння....; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння...

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, зокрема, ці дані встановлюються, у т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, свідків, засобами фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Порядок збору та процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених законом.

При цьому необхідно враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 219455 від 21.01.2023 року є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху на всій території України (ст. 254, 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає, що вони є безпідставними з огляду на викладене вище, оскільки під час складання відносно нього матеріалів, судом не встановлено жодних порушень. Зокрема, після проходження тестування в медичному закладі 13.01.2023 року, висновок №000065 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КМН «ООМЦПЗ» був виготовлений 20.01.2023 року та після його отримання, працівники поліції, 21.01.2023 року склали протокол відносно ОСОБА_1 о.

Щодо доводів захисника про те, що судом не надано оцінки тому, що за вчинення одного правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено два протоколи, а саме працівники поліції спершу склали протокол ААД № 360915, а потім, пославшись на допущені в ньому помилки, склали протокол серії ААД № 219455 від 21.01.2023 р., який в подальшому надіслано до суду, натомість, обидва протоколи фіксують обставини одного й того самого правопорушення, яке виявлене працівниками поліції, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно матеріалів справи, до суду 1-ої інстанції для розгляду направлений протокол від 21.01.2023 р. серії ААД № 219455 (а.с. 1). Відомості про складання відносно ОСОБА_1 іншого протоколу, матеріали справи не містять. Натомість, суд розглядає справу в межах наданих матеріалів.

При цьому, сторона захисту жодних клопотань та додаткових матеріалів, які би свідчили про обізнаність суду 1-ої інстанції про наявність іншого протоколу, не надавали.

Відповідно до ст. 268 КпАП України, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в зв`язку з чим судом 1-ої інстанції був здійснений виклик ОСОБА_1 (згідно місця проживання та номеру телефону вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення) до суду на 22.03.2023 на 09 годину 00 хвилин, на 04.04.2023 року на 09 годину 00 хвилин, на 26.04.2023 року на 09 годину 00 хвилин, згідно відповіді державного відділення зв`язку Укрпошта, ОСОБА_1 отримав повістки про виклик до суду особисто. Оцінюючи вказані обставини, с прийшов до обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 про виклик до Київського районного суду м. Одеси повідомлений належним чином, тому як повістки отримав особисто, своєю бездіяльністю позбавив себе можливості надати суду будь-які пояснення по даному адміністративному правопорушенню.

Також, про обізнаність сторони захисту про перебування на розгляді в суді 1-ої інстанції матеріалів відносно ОСОБА_1 свідчать клопотання захисника Дмітрієва Р.Б. про відкладення судового розгляду та зупинення судового провадження (а.с. 10, 13). Отже, незважаючи на перебування на військовій службі право на захист ОСОБА_1 було забезпечено шляхом представлення його інтересів адвокатом Дмітрієвим Р.Б.

При цьому, захисник ОСОБА_2 жодного разу не надав доказів поважності причин неявки як суду 1-ої інстанції так і апеляційному суду.

Таким чином, під час апеляційного розгляду ретельно досліджені доводи апеляційної скарги у співвідношенні із матеріалами справи, а також пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, які дають підстави зробити висновок про те, що фактичні обставини справи, встановлені судом 1-ої інстанції об`єктивно та повно та підтверджують наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, адже воно, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

У відповідності до припису п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, за результатами апеляційного розгляду апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та справедливою, тому підстави для задоволення апеляційної скарги, - відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу захисника Дмітрієва Р.Б. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського райсуду м. Одеси від 26.04.2023 року відносно ОСОБА_1 про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець