Справа № 455/1328/23
Провадження № 3/455/967/2023
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 вересня 2023 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Кушнір А.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП),

В С Т А Н О В И В :

20.06.2023 року о 11 год 00 хв, ОСОБА_1 в пункті пропуску «Смільниця - Кросценко» під час перевірки документів на виїзд з України пред`явив на паспортний контроль закордонний паспорт громадянина Республіки Італії № НОМЕР_1 виданий 21.02.2023 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час перевірки документів було встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується витягом з ДМСУ Форма-1 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тому наявність паспорта громадянина Республіки Італії є порушенням громадянином України ОСОБА_1 , який відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України» у правових відносинах, Україною визнається лише громадянином України, вимоги статтей 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, тобто ОСОБА_1 здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України без відповідних документів.

Крім того, 22.06.2023 року о 09 год 27 хв, ОСОБА_1 в пункті пропуску «Смільниця - Кросценко» під час перевірки документів на виїзд з України пред`явив на паспортний контроль закордонний паспорт громадянина Республіки Італії № НОМЕР_1 виданий 21.02.2023 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час перевірки документів було встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується витягом з ДМСУ Форма-1 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тому наявність паспорта громадянина Республіки Італії є порушенням громадянином України ОСОБА_1 , який відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України» у правових відносинах, Україною визнається лише громадянином України, вимоги статтей 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, тобто ОСОБА_1 здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України без відповідних документів.

В судове засідання особа, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 не з`явився, проте від його захисника адвоката Поліщук І.М. на адресу суду 18.09.2023 надійшли заперечення на протокол, в яких остання зазначає наступне. Вказує, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження Львівська область, м. Стрий, приблизно в 1995-1996 роках був вивезений батьками до Італійської Республіки, де і на даний час є місцем його постійного проживання в АДРЕСА_2 . 05.04.2004 року ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) отримав громадянство Республіки Італія, що підтверджується витягом з акту про народження від 27.04.2010, виданого муніципалітетом ОСОБА_3 , а 14.05.2005 року отримав свій перший паспорт громадянина Республіки Італія. Весь цей час, в тому числі і з 24.02.2022 року (з початку повномасштабного вторгнення росії в Україну) ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) приїжджав періодично в Україну, оскільки у нього в АДРЕСА_3 проживає його бабуся, яку він провідував. Відповідно до витягу, наданого ДПС України від 30.06.2023 щодо перетинання державного кордону України у період з 08.11.2017 по 27.06.2023 громадянином Італії ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), останній перетинав державний кордон України в 2022 році двічі, а саме 15.09.2022 в`їхав через прикордонний пункт Краківець та 05.10.2022 виїхав з території України через прикордонний пункт Краківець, та 09.10.2022 в`їхав через прикордонний пункт Краківець та 04.01.2023 виїхав з території України через прикордонний пункт Краківець, на підставі паспорта громадянина Республіки Італія, НОМЕР_2 . Крім того, 04.01.2023 інспектором прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » було складено протокол про накладення адміністративного стягнення ЗхРУ № 015685, щодо притягнення громадянина Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ) до адміністративної відповідальності, за ч. 2 ст. 203 КУпАП, а саме за порушення встановленого терміну перебування в Україні. Відтак останнім 04.01.2023 було сплачено штраф у розмірі 1700,00 грн. Крім того зазначає, що 25.08.2009 Держава Україна надавала візу громадянину Республіки Італія ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ), на період його навчання в Національному університеті фізичного виховання і спорту України, де він навчався з 2009 по 2010 рік, як іноземний громадянин, а відтак і сплачував кошти за навчання, як іноземний громадянин. Враховуючи наведене просить закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, справу слухати за відсутності ОСОБА_1 та його представника адвоката Поліщук І.М.

Відповідно до положень ст.268 КУпАП при розгляді даної категорії адміністративних справ участь особи, щодо якої розглядається справа не обов`язкова.

Враховуючи вищенаведене вбачаю за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводиться такими доказами по справі: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЗхРУ №286552 від 20.06.2023, серії ЗхРУ №283224 від 22.06.2023; витягами з Автоматизованої інформаційно телекомунікаційної системи « Гарт» ПК «Оцінка ризиків» від 20.06.2023, 21.06.2023; копією паспорта громадянина Республіки Італія на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; витягом з Державної міграційної служби України Форма-1, згідно якого ОСОБА_1 , 30.06.1990 видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_3 від 18.11.2016, дійсний до 18.11.2026, орган видачі: Посольство України в Італійській Республіці.

У відповідності до вимог ст.ст.251,252 КУпАП, вважаю вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій притягуваного та визнання його винуватості.

Щодо доводів сторони захисту вказаних у письмових запереченнях, то такі не спростовують обставин викладених у протоколах про адміністративне правопорушення та не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, з огляду на наступне.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про громадянство України» законодавство України про громадянство ґрунтується на таких принципах, зокрема, єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Відповідно до ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи. Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Згідно з п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Оскільки громадянин України ОСОБА_1 під час перетину державного кордону України у міжнародному пункті пропуску в пункті пропуску «Смільниця - Кросценко» всупереч ст.ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, пред`явив для паспортного контролю на виїзд з України паспорт громадянина Республіки Італії для виїзду за кордон, а не паспорт громадянина України для виїзду за кордон (який є відповідним для громадян України документом), то він вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів (такі дії становлять об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП).

Так, ст. 4 Конституції України проголошено, що в Україні існує єдине громадянство. Поняття єдиного громадянства визначається у ч. 1 ст. 2 Закону України від 18.01.2001 №2235-ІІІ «Про громадянство України», як один із принципів законодавства України про громадянство. Єдине громадянство держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Таким чином, в`їзд на територію України чи виїзд з території України громадянином України за пред`явленням паспорту, виданого на ім`я громадянина іноземної держави, суперечить вимогам ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Аналізуючи вищенаведені докази, що безпосередньо дослідженні та здобуті в ході розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності в їх сукупності, приходжу до переконання в доведенні винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП спроба перетинання державного кордону України в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до статті 34 КУпАП, не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до статті 35 КУпАП, не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Виходячи з вищевикладеного, приходжу до висновку про застосування вимог ст.36 КУпАП в частині накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень, і вважаю, що оскільки справи про адміністративні правопорушення розглядаються одним суддею одночасно, то їх слід об`єднати в одне провадження, і об`єднаній справі надати № 455/1328/23 (провадження №3/455/967/2023), а стягнення необхідно накласти в межах санкції, встановленої за більш серйозне (за тяжкістю адміністративного стягнення) правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи, у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, також беручи до уваги відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне з урахуванням ч.2 ст.36 КУпАП України застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах установлених санкцією ч.1 ст.204-1 КУпАП, без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення, оскільки такі відсутні, що за своїм видом та мірою відповідає, визначеній у ст.23 КУпАП, меті накладення адміністративного стягнення, і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 гривень (2684 грн. х 0,2=536,80 грн.).

Керуючись ст.ст.16, 23, 33,36, 40-1, 204-1 ч.1, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі ст.36 КУпАП України накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя А.В.Кушнір