П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" травня 2023 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Адамович М. Я. , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 29.05.2022р. близько 23.15год. по вул.Львівська в м.Соснівка Червоноградського району Львівської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Cadillac Escalade» р.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) та відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

Сам ОСОБА_1 своєї вини не визнав та подав заперечення, в яких зазначив, що 29.05.2022р. близько 23.00год. по вул.Львівська в м.Соснівка він перебував як пасажир в автомобілі марки «Cadillac Escalade» р.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , якому належить вказаний автомобіль.

Поліцейські ОСОБА_3 та ОСОБА_4 після зупинки вказаного транспортного засобу запропонували ОСОБА_5 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Перед від`їздом до лікарні на місце зупинки приїхав інший патрульний автомобіль, екіпаж якого складався з поліцейського ОСОБА_6 та поліцейської жіночої статі, особа якої йому невідома. Останні розмовляли з ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .

Надалі поліцейський ОСОБА_3 надав йому вказівку перепаркувати автомобіль в іншому місці, оскільки той розташований на проїжджій частині. Він відмовився виконувати цю вимогу та зазначив, що раніше пив пиво. ОСОБА_3 наполягав виконати його вимогу та вказав виконати це одразу після того, як вони поїдуть в медичний заклад для проведення огляду ОСОБА_8 також, останній запевнив, що все буде нормально.

Поліцейський ОСОБА_3 передав йому ключі та документи від автомобіля марки «Cadillac Escalade» р.н.з. НОМЕР_1 , після чого всі поїхали, залишивши його на місці зупинки вказаного транспортного засобу.

Оскільки це була вимога поліцейського, він вирішив підкоритися останньому та проїхавши близько 50м, його зупинила поліцейська, яка раніше приїхала на місце зупинки з поліцейським ОСОБА_6 . Вони вдвох одразу звинуватили його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та вимагали пройти огляд на стан сп`яніння.

Спочатку він не погоджувався проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу.

Також, в нього не було при собі документів, які посвідчують особу, а додаток «Дія» не завантажувався.

Надалі, коли завантажилися документи у вказаному додатку, він пред`явив їх в електронному виді вказаним поліцейським, які сфотографували їх зображення на смартфоні.

На його запитання чи потрібно їхати в лікарню останні відповіли, що не потрібно та попрощалися з ним, запевнивши, щоб він не хвилювався.

Близько через один тиждень після вказаних подій він зустрів вказаних поліцейських ( ОСОБА_6 та поліцейську жіночої статі), які повідомили ОСОБА_5 , що вони не складали протоколів відносно нього та все передали поліцейському ОСОБА_9 .

Вважає протокол про адміністративне правопорушення неналежним і недопустимим доказом, оскільки ОСОБА_9 та ОСОБА_4 не зупиняли його під час керування транспортним засобом, він не висловлював відмови від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння на їх вимогу .Останні взагалі були відсутні під час зупинки транспортного засобу під його керуванням.

Крім цього, відеозапис за допомогою портативного відеореєстратора поліцейського ОСОБА_10 не є безперервним з моменту зупинки транспортного засобу до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення та відображає лише декілька фрагментів подій, не містить подій, за яких він особисто запитав у поліцейських чи потрібно їхати в медичний заклад. Тому. це відеозапис також не може бути доказом його винуватості.

Акт огляду та направлення в медичний заклад для огляду не складався поліцейським ОСОБА_6 на місці події та останній був відсутній під час цих подій.

Дослідивши матеріали справи, доходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Так, частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом допитано свідків поліцейських з приводу обставин складання матеріалів про адміністративне правопорушення, про допит яких заявляв клопотання ОСОБА_1 та його захисник.

Свідок поліцейський ВРПП Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області Кіщак М.П. в суді пояснив, що 29.05.2022р. близько 23.00год. поліцейський ОСОБА_11 зупинив транспортний засіб до нього, що потрібна допомога, оскільки порушник тікав від нього.

Він разом з ОСОБА_6 приїхали на місце події, коли ОСОБА_1 везли, щоб він взяв свої документи. Надалі їм передали порушника і вони оформили матеріали про адміністративне правопорушення.

Цього ж дня перед тим він зупиняв автомобіль марки «Каділлак» під керуванням ОСОБА_12 , якого він доставляв до закладу охорони здоров`я. Його притягнули до дисциплінарної відповідальності за те, що він невчасно доставив ОСОБА_13 до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння.

Він був присутній на місці події коли ОСОБА_1 надав документи та склав протокол про адміністративне правопорушення.

Свідок поліцейський ВРПП Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 в суді пояснив, що 29.05.2022р. близько 23.00год. він перебував на чергуванні з ОСОБА_9 .

Вони зупинили автомобіль марки «Каділлак Ескелейд» під керуванням ОСОБА_12 , який поводився некоректно. Тому вони викликали другий екіпаж для допомоги.

Поки другий екіпаж прибув, ОСОБА_12 заспокоївся, погодився поїхати на до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Другий екпіаж залишився в м.Соснівка поки вони їздили в лікарню для проведення огляду ОСОБА_12 .

В цей період ОСОБА_11 і ОСОБА_14 зупинили автомобіль марки «Каділлак Ескелейд» під керуванням ОСОБА_1 .

Він не бачив як ОСОБА_1 розмовляв з ОСОБА_11 .

Оскільки він та ОСОБА_9 завершили з ОСОБА_15 то поїхали на місце події, так як ОСОБА_1 сказав, що його примусили сісти за кермо.

Коли приїхали, то всі події завершилися і було відео подій. Оскільки це зона патрулювання його і ОСОБА_9 , то вони складали матеріали про адміністративне правопорушення.

Він не пригадує, чи хтось з поліцейських брав ключі від автомобіля

Свідок поліцейський ВРПП Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 в суді пояснив, що він разом з ОСОБА_14 приїхали в м.Соснівка на прохання ОСОБА_9 , оскільки йому була потрібна допомога.

Вони зупинили ОСОБА_1 , в якого виявили ознаки алкогольного сп`яніння. Останній відмовився проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.

Надалі приїхали ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , а він та ОСОБА_14 поїхали, бо їм надійшло повідомлення про виникнення події в м.Червоноград. На цей момент на місці події ще був присутній ОСОБА_16 .

Протокол про адміністративне правопорушення складав ОСОБА_9 . Обставини правопорушення останній міг встановити з відеозапису бодікамери.

Як встановили особу ОСОБА_1 та чи пред`являв останній якісь документи, він не пригадав.

Причиною зупинки можливо було рух транспортного засобу в нічний час в період воєнного стану, точно не пригадав.

Чому немає відеозапису всіх подій йому невідомо.

Свідок поліцейський ВРПП Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_14 в суді пояснила, що ОСОБА_9 подзвонив до ОСОБА_11 і просив приїхати в м.Соснівка для допомоги.

Після прибуття їм повідомили, , що допомога вже не потрібна і вони продовжили патрулювання.

Вона з ОСОБА_11 зупинили автомобіль, оскільки був комендантський час. Водієм був ОСОБА_1 . Вони запропонували останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки з порожнини його рота було чути різкий запах алкоголю. Останній відмовився пройти огляд.

ОСОБА_1 представився і вони перевірили його особу за допомогою програмного забезпечення.

Їх екіпажу прийшло повідомлення про події в м.Червоноград, що є зоною їх патрулювання і вони залишили ОСОБА_1 екпіпажу ОСОБА_9 та ОСОБА_6 .

Також, з інформації щодо пересування та місцязнаходження екіпажів встановлено, що в період з 23.35год. 29.05.2022р. по 23.43год. 29.05.2023р. патрульний екіпаж поліцейських ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та патрельний екіпаж ОСОБА_11 , ОСОБА_14 перебували поряд в одній місцевості, що є місцем подій, зазначених в протоколі.

Тому, покликання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на ті обставини, що ОСОБА_9 не був на місці події під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження.

Окрім цього, Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в неавтоматичному режимі» не містить імперативної вимоги про складання протоколу про адміністративне правопорушення виключно тим поліцейським, який здійснив зупинку транспортного засобу.

Таким чином, враховуючи те, що поліцейський ОСОБА_9 був присутній на місці події, то суд не вбачає порушення в тому, що він склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Поряд із цим, на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності надано протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на проходження огляду на визначення стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я, рапорт, довідку про отримання посвідчення, довідку про відсутність адміністративних стягнень та два фрагменти відеозапису.

Так, на першому фрагменті відео, наявному на електронному носії (диску), зафіксовано, як поліцейська вийшла з патрульного автомобіля та за допомогою диска з червоним сигналом висловила вимогу про зупинку транспортному засобу, який рухався. На наступному фрагменті зафіксовано як ОСОБА_1 сперечався з поліцейським, відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння та наголошував, що виконував вказівку поліцейського забрати автомобіль з проїжджої частини.

На вказаних фрагментах відео не зафіксовано обставини зупинки транспортного засобу, керування ОСОБА_1 автомобілем, факту встановлення особи останнього та пред`явлення останнім документів які посвідчують особу, надають право керування транспортними засобами відповідної категорії та реєстраційних документів на автомобіль. Також, відео спілкування поліцейського та ОСОБА_1 завершується на стадії розмови між ними з приводу вимоги проходження огляду на стан сп`яніння.

Поряд із цим, ОСОБА_1 в письмових запереченнях та в суді неодноразово зазначав, що посвідчення водія не мав, а додаток «Дія» довго не завантажив даний документ.

Коли у вказаному додатку завантажилося посвідчення водія, він пред`явив таке поліцейському. Після цього в продовжилася розмова щодо проходження огляду на визначення стану сп`яніння та ОСОБА_1 перепитував чи потрібно проходити огляд.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п.2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026 (далі - Інструкція), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

За визначеннями п. 3 розділу І Інструкції, відеореєстратор - це пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації; п.1 розділу III вказує, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія;

портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

Згідно із п. 4 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського.

Згідно п. 3 розділу 2 Інструкції Портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації (далі - Журнал обліку), який зберігається в органі, підрозділі поліції.

Таким чином, як вбачається із вище наведених положень чинного законодавства та відомчих нормативно-правових актів, під час здійснення своїх повноважень поліцейськими може використовуватися лише портативний відеореєстратор, отриманий за підписом у відповідному підрозділі поліції, та закріплений на форменному одязі працівника поліції, та відеозапис саме з такого реєстратору є допустимим доказом наявності тих чи інших подій зафіксованих на ньому, оскільки саме з відеозапису здійсненого на відеореєстраторі вбачається час та дата фіксації тих чи інших подій.

Вказані норми закону свідчать про те, що відеозапис з особистого телефону працівника поліції не може бути допустимим доказом у такій категорій справ.

Відповідно до п. 5 розділу 2 Інструкції №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Наявний в матеріалах справи електронний носій (компакт-диск) містить два фрагменти відеозапису, що свідчить про порушення безперервності відеозйомки, а зазначений відеозапис не є цілісним (повним) та не відображає безперервних подій з моменту початку виконання поліцейським службових обов`язків (зупинки транспортного засобу) до їх завершення (складання та оголошення протоколу про адміністративне правопорушення), що ставить під сумнів достовірність викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин. Зазначене свідчить на недотримання вимог зазначеної інструкції.

Інших доказів вини останнього суду не надано.

З огляду на зазначене, в даному випадку, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, на що звернув увагу Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року у справі №23-рп/2010.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

В свою чергу, слід наголосити, що процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі „Карелін проти Росії, пункт 54 справи „Озеров проти Росії, пункти 44-45 справи „Кривошапкін проти Росії).

У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе „функції обвинувачення і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає „обережності дій суду при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не слідує, що в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, наявний склад вміненого у вину адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Постанова може бути оскаржена прокурором в той самий строк, у випадках, передбачених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: М. Я. Адамович