справа № 631/68/23
провадження № 3/631/210/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2023 року селище міського типу Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Трояновська Т. М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах справи відсутній, солдата резерву Військової частини НОМЕР_1 , рядового, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 для розгляду по суті повторно надійшов адміністративний матеріал, складений відносно ОСОБА_1 .

Зі змісту протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ДНХ-2 № 346, складеного 14 січня 2023 року командиром 3 взводу охорони та ППС 3 роти ВПС Військової частини НОМЕР_2 старшим лейтенантом ОСОБА_2 , убачається, що 14 січня 2023 року о 22 годині 00 хвилин солдат ОСОБА_1 , призваний 17 травня 2022 року до Збройних Сил України за мобілізацією згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» та на даний час виконуючий обов`язки військової служби на посаді солдату резерву Військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокується в адміністративних межах Нововодолазької селищної об`єднаної територіальної громади, був доставлений до Військової служби правопорядку в селищі міського типу Нова Водолага Харківського району Харківського області, із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, що мало місце в умовах особливого періоду, який настав з моменту введення воєнного стану в Україні.

Від підпису у протоколі та надання пояснень солдат ОСОБА_1 відмовився.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до приписів Кодексу України про адміністративні правопорушення, у тому числі шляхом направлення судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS повідомлення на номер мобільного телефону, який вказано у протоколі про військове адміністративне правопорушення.

Крім того, інформування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд адміністративного матеріалу, складеного відносно неї здійснювалося Нововодолазьким районним судом Харківської області шляхом розміщування відповідного повідомлення на сайті Судової влади цього місцевого суду.

Разом з тим, ужиті заходи не сприяли досягненню мети забезпечення участі в судовому засіданні ОСОБА_1 .

З цього приводу слід зазначити, що відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Конвенції, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року (заява № 28249/95), в якому зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03) вказує, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Положеннями статті 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено п`ятнадцятиденний строк розгляду справ про адміністративні правопорушення, при цьому стаття 38 вищевказаного нормативно правового акту визначає кінцевий строк притягнення до адміністративної відповідальності, який становить три місяці з дня вчинення правопорушення.

Разом з тим, як визначено частиною 2 статті 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 172-20, розглядаються протягом доби

Таким чином, враховуючи, що строк розгляд справ даної категорії дуже стислий, а намагання суду викликати ОСОБА_1 у судове засідання результату не дали, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення). Тим більше, що стаття 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Положення частин 1 та 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 Кодексу України про адміністративне правопорушення).

При цьому, положеннями статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Водночас, положеннями статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приписами частин 1 та 2 статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності, що, у разі його оформлення, робиться не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі (стаття 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Аналогічні за своїм змістом вимоги щодо порядку складення та оформлення уповноваженою особою протоколу про військове адміністративне правопорушення та інших матеріалів містяться й в «Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23 жовтня 2021 року № 329 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2021 року за № 1622/37244 (далі Інструкція).

При цьому зазначений наказ прийнятий, як чітко обумовлено його преамбулою, саме з метою удосконалення роботи щодо складання протоколів, оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення у Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту та їх надсилання до відповідних судових органів.

У відповідності до приписі пунктів 4 та 5 розділу ІІ наведеної вище Інструкції у протоколі зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імена, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена та по батькові (за наявності), адреси свідків, понятих і потерпілих (якщо вони є); пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, уповноваженою посадовою особою, яка складає протокол, доводиться зміст статті 63 Конституції України та роз`яснюється її права та обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка в протоколі та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Зазначене кореспондується також з пунктом 4 глави 2 розділу VIII «Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністерства оборони України № 515 від 10 жовтня 2016 року (у редакції наказу Міністерства оборони України № 164 від 21 травня 2020 року), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 1429/29559 від 02 листопада 2016 року, а саме, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складання, штатна посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків, понятих і потерпілих (якщо вони є), пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи. У протоколі також зазначаються обставини, що пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність особи.

При цьому у пункті 7 глави 3 розділу VIII наведеної вище Інструкції визначено, що за наявності ознак алкогольного сп`яніння у затриманої особи, установлених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, уповноважена посадова особа органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) у присутності двох свідків пропонує затриманій особі, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, пройти добровільно тест з використанням спеціальних технічних засобів в органі управління Служби правопорядку (підрозділі Служби правопорядку в гарнізоні).

У разі незгоди порушника на проведення огляду уповноваженою посадовою особою органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами оперативний черговий органу управління Служби правопорядку (посадова особа підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) у супроводі посадової особи, визначеної начальником органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні), організовує направлення затриманого до закладів охорони здоров`я Збройних Сил України, або закладів охорони здоров`я, які підпорядковані Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним державним (військово-цивільним) адміністраціям, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям, для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У разі відмови затриманої особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, від проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в закладі охорони здоров`я уповноважена посадова особа органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії порушника щодо ухилення від огляду.

Перевіривши зміст протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ДНХ-2 № 346, складений 14 січня 2023 року, встановлено, що командиром 3 взводу охорони та ППС 3 роти ВПС Військової частини НОМЕР_2 старшим лейтенантом ОСОБА_2 було складено протокол про військове адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , у якому констатовано факт перебування 14 січня 2023 року о 22 годині 00 хвилин солдата ОСОБА_1 , який перебуває на посаді солдата резерву Військової частини НОМЕР_1 , що тимчасово дислокується в адміністративних межах Нововодолазької селищної об`єднаної територіальної громади, із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, що мало місце в умовах особливого періоду, який настав з моменту введення воєнного стану в Україні, та вказано про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом із тим, слід зазначити, що диспозиція частини 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює відповідальність за вчинення в умовах особливого періоду таких дій:

1) розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів;

2) поява військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння;

3) виконання військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння;

4) відмова військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Як вже зазначалося вище, у відповідності до приписів статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із найважливіших джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який повинен містити ознаки правопорушення, передбаченого відповідними статтями Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння.

Суб`єктивна сторона правопорушення це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті Кодексу України про адміністративні правопорушення або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Проте, у протоколі суть військового адміністративного правопорушення, що закидається у провину ОСОБА_1 , викладено не у відповідності до чинного законодавства України про адміністративні проступки, вона не сформульована у відповідності до диспозиції статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як убачається із наданих до протоколу пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 фактично відмовився від проведення огляду на стан алкогольного.

Проте, як свідчать наявні матеріали справи, зокрема рапорт командира 3 взводу охорони та ППС 3 роти ВПС Військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_2 , вказаний протокол про військове адміністративне правопорушення серії ДНХ-2 № 346, складений 14 січня 2023 року командиром 3 взводу охорони та ППС 3 роти ВПС Військової частини НОМЕР_2 старшим лейтенантом ОСОБА_2 повертався особі, яка його склала, для належного оформлення та суду повторно надійшов матеріал, який містить ще один протокол про військове адміністративне правопорушення під тим самим номером та такої ж саме серії, складений також 14 січня 2023 року командиром 3 взводу охорони та ППС 3 роти ВПС Військової частини НОМЕР_2 старшим лейтенантом ОСОБА_2 .

При цьому, суть військового адміністративного правопорушення у даному (іншому) протоколі викладена дещо в іншій редакції та вказано: «14 січня 2023 року о 22 годині 00 хвилин солдат ОСОБА_1 , призваний 17 травня 2022 року до Збройних Сил України за мобілізацією згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» та на даний час виконуючий обов`язки військової служби на посаді солдату резерву Військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокується в адміністративних межах Нововодолазької селищної об`єднаної територіальної громади, був доставлений до Військової служби правопорядку в селищі міського типу Нова Водолага Харківського району Харківського області, із ознаками алкогольного сп`яніння, який виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, що мало місце в умовах особливого періоду, який настав з моменту введення воєнного стану в Україні. О 21 годині 50 хвилин 14 січня 2023 року направлено до Військової служби правопорядку селища міського типу Нова Водолага. 14 січня 2023 року о 22 годині 00 хвилин солдат ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння приладом «Алконт-М» № 00251-15 відмовився у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ».

Таким чином, в матеріалах справи містяться два оригінала протоколу про адміністративне правопорушення, складених під одним й тим самим номером та в один й той же день, де суть адміністративного правопорушення викладена по-різному.

Крім того, вочевидь другий (повторний) протокол був складений у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що при складані нового протоколу ОСОБА_1 було запрошено до Військової служби правопорядку та йому була вручена його копія. Протокол лише містить вказівку про те, що ОСОБА_1 від підпису відмовився.

У пункті 1 розділу ІІ «Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23 жовтня 2021 року № 329 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2021 року за № 1622/37244 чітко визначено, що протокол про правопорушення, передбачені статтями 172?? 172?? Кодексу України про адміністративні правопорушення, складається уповноваженою посадовою особою органу військового управління, органу управління Служби правопорядку, органу управління ДССТ у разі виявлення нею безпосередньо факту вчинення військовослужбовцем (військовозобов`язаним) військового адміністративного правопорушення або отримання інформації про вчинення такого правопорушення від інших осіб.

Уповноважена посадова особа складає протокол не пізніше 24 годин з моменту виявлення військовослужбовця (військовозобов`язаного), що вчинив військове адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається військовослужбовцю (військовозобов`язаному), який притягується до адміністративної відповідальності.

У разі відмови військовослужбовця (військовозобов`язаного), який притягується до адміністративної відповідальності, від отримання примірника протоколу в ньому робиться відповідний запис.

В даному випадку наведені приписи особою, яка склала протокол про військове адміністративне правопорушенні, дотримані не були.

Також слід відмітити, що у пунктах 1 3 розділу ІІІ наведеної Інструкції передбачено, що бланки протоколів виготовляються шляхом роздрукування їх на папері формату А4 із зазначенням серій протоколів. Порядок присвоєння серій протоколів наведено у додатку 2 до цієї Інструкції. Складений протокол та матеріали про військове адміністративне правопорушення не пізніше наступного дня після складання протоколу реєструються в Журналі обліку протоколів про військові адміністративні правопорушення (додаток 3) (далі журнал обліку протоколів). Складений протокол та матеріали про військове адміністративне правопорушення формуються у справу про військове адміністративне правопорушення (далі справа). Справа прошивається і нумерується за аркушами. Справа містить титульний аркуш, на зворотному боці якого оформлюється опис документів (додаток 4), що містяться в справі. Кожен документ у справі повинен мати свої реквізити (дату, назву, підписи тощо), містити достатню інформацію щодо вчиненого військового адміністративного правопорушення та відповідати вимогам законодавства.

При цьому, протокол заповнюється державною мовою друкованим способом або від руки розбірливим почерком. Помилкові та неправильні записи закреслюються однією лінією і засвідчуються підписами особи, щодо якої складається протокол, та уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол. Не допускаються закреслення чи виправлення записів, що заносяться до протоколу, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписано особою, щодо якої він складений (пункт 3 розділу ІІ «Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23 жовтня 2021 року № 329 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2021 року за № 1622/37244).

Аналізуючи у сукупності вищенаведені вимоги Інструкції слід дійти висновку, що при наявності помилок у протоколі про військове адміністративне правопорушення, вносити до нього зміни чи додаткові записи після його складання та вручення особі, відносно якої він складений, забороняється, як і складати новий протокол про адміністративне правопорушення без участі військовослужбовця (військовозобов`язаного), що вчинив військове адміністративне правопорушення, що мало місце у даному випадку (адже в матеріалах справи відсутні дані про те, що при складані нового протоколу ОСОБА_1 було запрошено до Військової служби правопорядку та вручена його копія).

Також слід зауважити, навіть викладаючи суть адміністративного правопорушення у новій редакції (у новому протоколі), особою, яка склала протокол, констатовано факт перебування ОСОБА_1 у «нетверезому стані», який жодним доказом не підтверджено, оскільки факт знаходження військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння можливе лише з додержанням спеціальної процедури та виконання чітких і послідовних дій, результати яких лише і можуть бути належними та допустимими доказами. Також у цьому ж протоколі одразу ж констатовано, що ОСОБА_1 «від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння приладом «Алконт-М» № 00251-15 відмовився у присутності свідків».

Тобто, у фабулі нового протоколу про військове адміністративне правопорушення чітко не зазначена суть правопорушення, яке ставиться у провину військовослужбовцю та допущена невідповідність викладених обставин фактичним обставинам події.

Слід зауважити, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який офіційно засвідчує факт вчинення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, неправомірних дій, та фіксує закінчення діяльності компетентних осіб щодо збирання, оцінки та перевірки доказів. Тобто протокол є, начебто й скоріше за все, з огляду на практику Європейського суду з прав людини, звинувачувальним документом, якому завжди передує момент виявлення відповідного проступку.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/07) та від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/0/), серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип) рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи вищевикладене у сукупності, правових підстав вважати, що протоколи про військове адміністративне правопорушення серії ДНХ-2 № 346 від 14 січня 2023 року, складені відносно ОСОБА_1 , є належними та допустимими доказами його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не має, оскільки вони складені (оформлені) з порушенням вимог статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у них містяться розбіжності щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення (об`єктивною стороною правопорушення) і формулюванням поставленого у провину адміністративного правопорушення за диспозицією частини 3 статті 172-20 цього Кодексу.

За приписами частини 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Юридичний склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами адміністративного права сукупність ознак, при наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як правопорушення. Отже, склад правопорушення містить чотири необхідні елементи: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт і суб`єктивну сторону правопорушення.

Повнота і цілісність цієї системи є необхідною умовою для притягнення особи до юридичної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність) особи, поведінка якої оцінюється у даному конкретному випадку, не є правопорушенням.

Таким чином, однією із обов`язкових складових у протоколі зазначається суть адміністративного правопорушення.

Іншими словами, посадова особа має чітко вказати у протоколі діяння, що інкримінується потенційному правопорушнику, передбачене чинним законодавством і за порушення якого настає адміністративна відповідальність, у даному випадку за частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто, зазначити чітко об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, тільки сукупність всіх елементів складу адміністративного правопорушення в цілому є підставою адміністративної відповідальності, тільки всі ознаки вчиненого в їх поєднанні дозволяють правильно вирішити питання про ступінь провини особи і необхідний захід адміністративного стягнення, відповідно без об`єктивної сторони неможливо дійти висновку про наявність або відсутність в діях особи, стосовно якої ставиться питання про притягнення до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення

Суттю адміністративного провадження є розгляд справи, який складається із: а) здійснення юридичної оцінки зібраних матеріалів; б) повного та всебічного дослідження матеріалів справи; в) встановлення об`єктивної істини у справі; г) винесення рішення (постанови) і доведення їх до відома учасників провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з частиною 2 статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова про закриття провадження виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку про необхідність закриття провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частино 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення , оскільки протоколи про адміністративне правопорушення серії ДНХ-2 № 346, складені 14 січня 2023 року командиром 3 взводу охорони та ППС 3 роти ВПС Військової частини НОМЕР_2 старшим лейтенантом ОСОБА_2 , не містить усіх обов`язкових ознак (складових) адміністративного правопорушення, передбаченого частино 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що вказує на відсутність складу правопорушення у діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 9 11, 23, частиною 3 статті 172-20, статтями 245, 246, пунктом 1 частини 1 статті 247, статтями 249 252, 256, частиною 1 статті 255, частиною 2 статті 268, частиною 2 статті 277, статтями 280, 283 285, частиною 2 статті 287, статтями 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до відповідальності, її законним представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Т. М. Трояновська