Справа № 504/1615/23
Номер провадження 3/504/2138/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2023смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, працюючого за наймом, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 15.07.1996р. Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, ІПН НОМЕР_2 ,

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

05.04.2023р. поліцейським з РПП СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Побережник В.В. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №321118, згідно якого 05.04.2023р. о 22:50 год. за адресою: Одеська область Одеський район с.Фонтанка вул.Семенова, 57, ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes Benz» н/з НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди воді проводився на місці зупинки т/з за допомогою алкотестеру драгер «Alcotest» №6810 в присутності двох свідків, результат огляду становить 2,74 %о. Такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідальність за що передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.

18.08.2023р. до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_2 , в яких останній вказав, що напочатку співробітниками поліції не було вказано у протоколі частину ст.130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за правопорушення, у зв`язку з недотриманням вимог ст.256 КУпАП, постановою суду від 26.04.2023р., матеріали справи було повернуто органу поліції для належного оформлення, однак працівники поліції домалювали в раніше складеному протоколі цифру «1» (тобто частину статті), тим самим порушили положення п.7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015р. №1376. Крім того, в рапорті співробітника поліції, складеному за результатами доопрацювання матеріалів, зазначено про вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КУпАП, що не відповідає дійсності. Таким чином, складений співробітниками поліції протокол вважає неналежним доказом.

В судовому засіданні 07.09.2023р. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що він, керуючи автомобілем «Mercedes Benz» н/з НОМЕР_3 їхав додому, підвозив дружину після дня народження, не порушуючи правил дорожнього руху. В цей час був зупинений співробітниками поліції, які повідомили йому, що надійшов телефонний дзвінок про те, що він керує транспортним засобом у стані сп`яніння, на що він повідомив, що нічого не порушував. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння він відмовився, алкотест «Драгер» не продував, звідки взялася роздруківка «Драгеру» в матеріалах справи він не знає. Свідки при цьому були присутні. Керування транспортним засобом було передано ОСОБА_3 .

Надалі, 31.10.2023р. суду надійшли додаткові письмові пояснення ОСОБА_2 , в яких останній вказав, що в матеріалах справи міститься результат заміру приладу «Драгер» від 05.04.2023р. Він звернувся до УПП в Одеській області та до СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області з проханням надати копії сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, який використовувався при складанні протоколу. Станом на 31.10.2023р. відповідні документи йому надані не були, у зв`язку із чим вважає результати даного приладу неналежним доказом.

В подальшому в судове засідання, призначене на 01.11.2023р. ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце проведення якого був сповіщений своєчасно належним чином, що підтверджується його власноручною розпискою в матеріалах справи.

Крім того, судом було здійснено виклик свідків ОСОБА_4 (до суду повернувся конверт з відміткою «Укрпошти» - «адресат відсутній за вказаною адресою») та ОСОБА_5 (причину неявки суду не повідомив, до суду повернулося повідомлення з відміткою «Укрпошти» про отримання 17.10.2023р. судової повістки). З врахуванням дії воєнного стану, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та свідків на підставі наявних доказів.

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, дослідивши письмові пояснення ОСОБА_1 та вислухавши його усні пояснення, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала.

За змістом ст.245 КУпАП, суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення

Суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та підтверджується наступними матеріалами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №321118 від 05.04.2023р.;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 від 05.04.2023р., згідно яких 05.04.2023р. о 21:53 год. він був запрошений в якості свідка того, що водій ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Mercedes» по вул.Семенова, 57 с.Фонтанка Одеського району Одеської області був зупинений працівниками поліції та в його присутності йому було запропоновано продути алкотестер «Драгер», на що він погодився та продув його. Результат виявився позитивний, а саме 2,74 %о, після чого ОСОБА_1 було запропоновано проїхати в медичний заклад для проходження медичного огляду, на що він відмовився. Від водія було чутко різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода, невнятна мова. Водія вважає сп`янілим.

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 , від 05.04.2023р., згідно якого він був запрошений працівниками поліції в якості свідка того, як 05.04.2023р. о 21:53 год. по вул.Семенова, 57 с.Фонтанка водій автомобіля«Mercedes Benz» н/з НОМЕР_3 ОСОБА_1 продув алкотестер «Драгер», результат склав 2, 74%о, від проходження огляду на стан сп`яніння в лікарні відмовився.

Підстав не довіряти вказаним письмовим поясненням свідків у суду немає, крім того вони узгоджуються з матеріалами долученого відеозапису події.

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 05.04.2023р., згідно якого результат продуття ОСОБА_1 алкотесту «Драгер» склав 2,74 %о;

- роздруківкою приладу Драгер №6810, тест №209 від 05.04.2023р., результат склав 2, 74 %о;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, яким підтверджено обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення;

Так, частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п.2, 3 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі-поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

При дослідженні відеозапису події, оцінюючи зовнішній вигляд та поведінку ОСОБА_1 , суд вважає, що, у стороннього спостерігача дійсно могли виникнути об`єктивні підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ч.7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

З відеозапису, дослідженого судом, вбачається, що ОСОБА_1 продув прилад «Драгер», результат якого показав 2, 74 %о, відмовився від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я, на місці намагався домовитися із співробітниками поліції, щоб врегулювати це питання, про свою незгоду із результатами огляду взагалі не заявляв.

Отже, твердження ОСОБА_1 , висловлені під час судового засідання 07.09.2023р. про те, що на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння він відмовився, алкотест «Драгер» не продував, звідки взялася роздруківка «Драгеру» в матеріалах справи він не знає, вочевидь не відповідають дійсності, спростовуються дослідженим відеозаписом, письмовими поясненнями свідків, описаними вище. Крім того, вказані усні пояснення ОСОБА_1 не узгоджуються із його письмовими поясненнями від 31.10.2023р., (викликає питання навіщо особі звертатися до УПП в Одеській області та до СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області з проханням надати копії сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, який використовувався при складанні протоколу, якщо він стверджує, що прилад «Драгер» не продував взагалі). Також суд звертає увагу на то, що в судовому засіданні ОСОБА_1 не заявляв клопотання про витребування сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку даного приладу, а також не надав підтвердження того, що відповідними структурами взагалі був отриманий його запит про надання відповідних документів. Тому у суду відсутні підстави не довіряти результатам огляду проведеного за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не спростовується.

Доводи ОСОБА_1 про те, що під час складання протоколу співробітниками поліції не було вказано частину ст.130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за правопорушення, а на виконання постанови суду від 26.04.2023р. про повернення матеріалів справи на до оформлення працівники поліції дописали в раніше складеному протоколі цифру «1»; в рапорті співробітника поліції вказано ст.185 КУпАП (замість ст.130 КУпАП) суд вважає такими, що не впливають на ступінь доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, крім того, вказані недоліки були усунені під час виконання постанови від 26.04.2023р., в судовому засіданні встановлено, що написання ст.185 КУпАП є технічною опискою і що ОСОБА_1 ставиться у провину саме правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, про що йому роз`яснено.

Решта доводів та заперечень висновків суду не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти Українивід 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно п.1.10 «Правил дорожнього руху» України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Враховуючи, що ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_4 , тому суддя вважає необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23,27, 30, 33-35, 40-1, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП. Накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 536 грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя П. В. Жовтан