ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/3657/22 Головуючий суддя І інстанції Тимош О.М.
Апеляційне провадження № 33/818/683/23 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційними скаргами захисників Слинька В.В. та Янукян Л.Х. на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 08 червня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Постановою встановлено, що 18.12.2022 о 02 годині 00 хвилин в м.Харкові по вул.В.Зубенка, 58 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 7510 (тест №345 від 18.12.2022). Результат огляду позитивний - 1,40 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожньогоруху України, яким, зокрема, передбачено, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії ОСОБА_1 , які полягали в порушенні вимоги п.2.9а ПДР України, кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

В своїй апеляційній скарзі захисник Янукян Л.Х. просить скасувати постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 08.06.2023 року та закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1. ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свої апеляційній вимоги захисник Янукян Л.Х. обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 не був зупинений працівниками поліції та знаходився біля транспортного засобу, долучений відеозапис до матеріалів справи не містить відомостей про керування ним автомобілем, цей відеозапис не є безперервним, що є порушенням Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів.

Захисник Слинько В.В. в своїй апеляційній скарзі просить скасувати постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 08.06.2023 року, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1. ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу, захисник Слинько В.В. зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №223983 від 18.12.2022 року складено з порушенням норм матеріального та процесуального закону, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Сам ОСОБА_1 , коли до нього підійшли працівники поліції, лише стояв біля автомобіля та транспортний засіб не рухався, двигун був вимкнений.

Крім того, апелянт зазначає, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, є недопустимим та належним доказом, так як не відображає усіх подій у цій справі, а висновки суду, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають фактичним обставинам справи, не гуртуються на доказах, що наявні в матеріалах справи, у зв`язку з чим, як зазначає захисник, судом першої інстанції не здійснено дій для з`ясування об`єктивної істини для встановлення вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В судові засідання, які неодноразово призначалися судом апеляційної інстанції на 04.08.2023 року, 14.08.2023 року, 08.09.2023 року та 18.10.2023 року ОСОБА_1 , адвокати Слинько В.В. та ОСОБА_2 не з`явилися.

Зокрема, 30.06.2023 року адвокатам Слиньку В.В. та ОСОБА_2 була передана телефонограма про те, що розгляд їх апеляційних скарг відбудеться 04.08.2023 року о 13 год. 15 хв. у приміщенні залу судового засідання № 14 Харківського апеляційного суду.

08.08.2023 року, 18.08.2023 року та 29.09.2023 року захиснику Слиньку В.В. повторно була передана телефонограма про дату і час судового засідання, які відкладалися на 14.08.2023 року та 08.09.2023 року і 18.10.2023 року відповідно.

Крім того, 04.07.2023 року, 21.08.2023 року, 02.10.2023 року ОСОБА_1 , адвокатам Слиньку В.В. та ОСОБА_2 направлялись судові повістки про виклик в судове засідання на поштову адресу, що міститься в матеріалах справи та зазначену в їх апеляційних скаргах.

Більш того, 18.08.2023 року, адвокатам Слиньку В.В. та ОСОБА_2 направлялось СМС-повідомленням. Відповідно до відомостей довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber» вбачається, що адвокати 18.08.2023 року о 16:00 год. та 16:03 год. отримали СМС-повідомлення про виклик в судове засідання в суд апеляційної інстанції на 08.09.2023 року.

Окрім цього, 29.09.2023 року ОСОБА_1 також отримав СМС-повідомлення про виклик в судове засідання в суд апеляційної інстанції на 18.10.2023 року на 16 год. 00 хв.

03.08.2023 року та 11.08.2023 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшли клопотання захисника Слинька В.В. про відкладення апеляційного розгляду, що був призначений на 04.08.2023 року та 14.08.2023 року, у зв`язку із його перебуванням на лікарняному.

Окрім цього, 07.09.2023 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшло письмове клопотання захисника Слинька В.В., в якому він просив в черговий раз відкласти апеляційний розгляд з тієї підстави, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та на даний час знаходиться на передовій в зоні виконання бойового завдання.

17.10.2023 року та 18.10.2023 року від захисників Слинька В.В. та Янукян Л.Х. надійшли письмові клопотання про розгляд їх апеляційних скарг без участі сторони захисту, в тому числі без участі ОСОБА_1 .

При цьому належить врахувати, що саме адвокати Слинько В.В. та Янукян Л.Х. є ініціатором апеляційного перегляду постанови судді Московського районного суду м. Харкова від 08.06.2023 року стосовно ОСОБА_1 .

Крім того, чинний КУпАП не передбачає підстави для зупинення провадження у справі у зв`язку із проходженням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, військової служби.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

У цьому контексті суд також звертає увагу , що апеляційний перегляд здійснюється якраз за апеляційною скаргою особи , яка її подала , а неявка цієї особи в судове засідання, за умови, якщо вона була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи, не є перешкоджає судовому розгляду.

Отже, враховуючи зазначені обставини, суд вирішив провадити апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_1 , захисників Слинька В.В. та Янукян Л.Х. , враховуючи наявні відомості у матеріалах справи та доводів апеляційної скарги.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та відомості, що є наявними у справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що подані апеляційні скарги захисників Слинька В.В. та Янукян Л.Х. не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.9 (а).

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтами в своїй апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Цих обставин не надано стороною захисту і під час апеляційного розгляду.

Переглядаючи оскаржувану судову постанову за доводами поданих апеляційних скарги, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для її задоволення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9 «а» ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується доказами, які суд першої інстанції безпосередньо дослідив під час судового розгляду та дав їм обґрунтовану оцінку в оскаржуваному судовому рішенні, а саме відомостям, що містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №223983 від 18.12.2022 року, в якому зазначено факт керування 18.12.2022 року о 02 год. 00 хв. в м. Харкові по вул. вул.В.Зубенка, 58, водієм ОСОБА_1 транспортним засобом «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , та порушення ним вимог пункту 2.9 «а» ПДР України, оскільки знаходився у стані алкогольного сп`яніння (а.с.1);

Крім того, у цьому протоколі про адміністративне правопорушення у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 особисто зазначив, що згоден з адміністративним правопорушення (а.с.1);

- DVD-диску з відеозаписом, долученого до матеріалів справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не оспорював факт керування ним транспортного засобу «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , пояснював, що їхав з 602-го мікрорайону. Під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці за допомогою газоаналізатору Драгер, на що останній погодився. При цьому, ОСОБА_1 особисто пересвідчився у цілісності упаковки мундштуку, розпечатав її та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest. Результат огляду позитивний - 1,40 проміле (а.с.4);

- роздруківки за результатами огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510 (тест №345 від 18.12.2022), з якої вбачається, що за результатами огляду встановлено, що результат огляду становить 1,40 проміле (а.с.2);

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: різких запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, млява мова, у зв`язку з чим проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Drager Alkotest 7510. За результатами огляду встановлено, що вміст алкоголю становить 1,40 ‰ (а.с.5);

- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 18.12.2022 року, згідно яких, у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різких запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, млява мова. ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння в КНП ХОР «ОНД» (а.с.6);

- рапорті інспектора роти №5 батальйону №3 УПП в Харківській області від 18.12.2022 року, згідно якого, 18.12.2022 року близько 02 год. 00 хв. екіпаж 5005 під час патрулювання Салтівського району за адресою: м.Харкові, вул.В.Зубенка, 58, було зупинено транспортний засіб «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . В подальшому, під час спілквання з водієм, у останнього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, різких запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Drager Alkotest 7510, на що водій погодився. Результат огляду становить 1,40 ‰. Водій з результатами згоден (а.с.7).

Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, належить врахувати, що з відомостей відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 заперечував, що саме він керував автомобілем «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , про що зазначено в апеляційних скаргах сторони захисту, а навпаки зазначав, що їхав з 602-го мікрорайону, а також погоджувався з результатами його огляду за допомогою газоаналізатору Drager Alkotest, у зв`язку з чим апеляційні доводи в цій частині є необґрунтованими та безпідставними.

Більш того, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 та його захисниками подавалися заява в порядку, передбаченим чинним КПК України, до правоохоронних органів щодо фальсифікації цих матеріалів справи, в тому числі щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом за фактичних обставин цієї справи, або про перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Проте, ОСОБА_1 та його захисники не скористалися процесуальною можливістю і не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі.

Також стороною захисту не надано відомостей про те, що останні зверталися до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб працівників поліції.

Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Отже, враховуючи, що сторона захисту не скористалась своїм правом та не надала до суду доказів на підтвердження їх версії щодо незаконності дій працівників поліції під складення ними протоколу та інших процесуальних документів, а також фальсифікації матеріалів цієї справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в письмових доказах, які долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом апеляційних доводів захисників Слинька В.В. та Янукян Л.Х. в цій частині.

Апеляційний суд також зазначає, що чинний КУпАП не містить такого поняття як «недопустимі докази», а тому апеляційні скарги в цій частині також є необґрунтованою та безпідставною.

Таким чином, з відомостей письмових доказів та відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що 18.12.2022 року о 02 год. 00 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом в м. Харкові по вул. вул.В.Зубенка, 58,та в подальшому останній на пропозицію працівника поліції добровільно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Drager Alkotest 7510, результати якого виявилися позитивним, з якими ОСОБА_1 також погодився і під час складання адміністративного матеріалу у цій справі, про зробив відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №223983 від 18.12.2022 року, а тому апеляційні скарги захисників Слинька В.В. та ОСОБА_2 в цій частині є безпідставною.

Крім того, апеляційний суд бере до уваги, що сторона захисту не подавала будь-яких клопотань щодо виклику та допиту в судовому засіданні свідків у цій справі для підтвердження доводів апеляційної скарги захисників Слинька В.В. та Янукян Л.Х.

Апеляційний суд також критично оцінює доводи апелянтів про те, суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги відомості відеозапису з нагрудних камер поліцейських, оскільки такі твердження сторони захисту не узгоджуються з положеннями ст.251 КУпАП, згідно якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім цього, відповідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому до матеріалів справи був долучений відеозапис події за участю ОСОБА_1 , який містить відомості про: роз`яснення ОСОБА_1 його процесуальних прав та обов`язків; встановлення у водія ознак алкогольного спяніння; проведення огляду на місці зупинки з використанням газоаналізатору Drager Alkotest 7510, з результатами якого був згоден, а тому, враховуючи наявність цього відеозапису, залучення працівниками поліції свідків при проведенні огляду було необов`язковим.

Інші апеляційні доводи захисників Слинька В.В. та ОСОБА_2 є суб`єктивними та необґрунтованими, оскільки не підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган, (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтами не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання захисників на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційних скаргах захисників Слинька В.В. та Янукян Л.Х. не підлягає.

Керуючись статтями 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги захисників Слинька В.В. та Янукян Л.Х. залишити без задоволення, а постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 08 червня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков