ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/6666/22 Номер провадження 33/814/651/23Головуючий у 1-й інстанції Шиян В.М Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
Категорія ч.3 ст. 126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Бродській В.О., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 04 жовтня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 04 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 грн на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 20.09.2022 року о 09620 год. в м. Полтаві, вул. Зіньківська, буд. 5, він керував транспортним засобом HDC B/TSRIB21R33, д.н.з. НОМЕР_1 . При цьому стосовно ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою Чечелівського ВДВС міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 22.02.2018, чим порушив вимоги ст.15 Закону «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ч.3 ст. 126 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 04 жовтня 2022 року.

Апелянт вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, адже суд першої інстанції не з`ясував всіх фактичних обставин справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у справі доказам та обставинам справи, спрощено підійшов до розгляду справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, що призвело до винесення незаконної постанови суду, а також прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №086058 від 20.09.2022 року посадовою особою поліції всупереч ст.251 КУпАП не зібрано всіх необхідних доказів та не надано їх до суду щодо повідомлення його про існування у нього умислу у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 20.09.2022 року о 09620 год. в м. Полтаві, вул. Зіньківська, буд. 5, він керував транспортним засобом HDC B/TSRIB21R33, д.н.з. НОМЕР_1 . При цьому стосовно ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою Чечелівського ВДВС міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 22.02.2018, чим порушив вимоги ст.15 Закону «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ч.3 ст. 126 КУпАП.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД №086058 від 22.08.2022 року; постановою державного виконавця від 22.02.2018 року ВП №50773459, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.3 ст.126 КУпАП.

Згідно із п.2 ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, зокрема постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до ч.10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Постановою державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 22.02.2018 року ВП №50773459 прийнято тимчасово обмежити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Таким чином, як вбачається із обставин справи, ОСОБА_1 порушив вимоги ст.15 Закону України «Про дорожній рух», та керував транспортним засобом, будучи особою, тимчасово обмеженою у праві керування транспортними засобами.

Окрім цього, у провадженні Полтавського апеляційного суду наразі перебуває справа про адміністративне правопорушення №554/9198/22, відповідно до фабули якої ОСОБА_1 будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керував транспортним засобом 22.08.2022 року, про що йому було повідомлено поліцейськими та складено протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, факт обізнаності ОСОБА_1 щодо існування щодо нього тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом, а отже й існування умислу на вчинення інкримінованого йому правопорушення, є доведеним поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, однак в частині накладення стягнення постанова суду першої інстанції підлягає зміні, виходячи з наступного.

Згідно із ч.3 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Враховуючи вимоги ст.280 КУпАП, та той факт, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП, суд вважає за необхідне накласти на нього стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Тому, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, однак, враховуючи наведене вище, її слід змінити в частині накладення стягнення, а саме пом`якшити покарання до найнижчої межі санкції статті..

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 04 жовтня 2022 року змінити в частині накладення стягнення на ОСОБА_1 зменшити строк позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом з шести місяців до трьох місяців.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин