Справа № 448/1118/23 Головуючий у 1 інстанції: Гіряк С.І.
Провадження № 33/811/1524/23 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю захисника адвоката Репецького В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Репецького В.В. на постанову судді Мостиського районного суду Львівської областівід 13 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

вищенаведеною постановою провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП та ч.1 ст. 204? КУпАП закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою судді,02 липня 2023 року о 02 годині 20 хвилин в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Шегині», територія Шегинівської ОТГ, Яворівського району, Львівської області, на виїзд з України під час прикордонного контролю осіб громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явив на паспортний контроль паспорт громадянина Республіки Польща для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 07.07.2022 року на ім`я ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході перевірки інформації по базі даних ДМС України, встановлено, що дана особа являється громадянином України. На особу було складено протокол про адміністративне правопорушення серії №284345 від 02.07.2023 за ч.1 ст. 204-1 КУпАП. Вбачалися ознаки злочину, передбаченого ст. 336 КК України, про що було повідомлено Національну поліцію. Під час очікування прибуття поліції, ОСОБА_1 почав вести себе неадекватно та висловлювати своє невдоволення, відмовився виконувати законні вимоги посадових осіб ДПСУ під час виконання ними службових обов`язків в прикордонних нарядах, внаслідок чого о 07:00 год. 02.07.2023 був затриманий.

Своїми діями гр. України ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків пов`язаних з охороною державного кордону, вчинивши правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 185-10 КУпАП та спробу незаконного перетинання державного кордону в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів, порушивши вимоги ч. 1 статті 2 Закону України «Про громадянство України», ст. ст. 2,3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», підпункту 1 п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 №57, вчинивши правопорушення відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 204-1 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Репецький В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Мостиського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 та винести нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд закриваючи провадження та встановлюючи вину виключно на підставі протоколів діяв формально та не взяв до уваги всю сукупність доказів та доводів, які наявні в матеріалах справи, зокрема, копію заяви в ТУ ДБР про вчинення кримінального провадження та ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 25.08.2023 якою задоволено скаргу ОСОБА_5 та зобов`язано ТУ ДБР внести відомості до ЄРДР.

Звертає увагу на те, що з копії паспорта для виїзду за кордон РП вбачається, що ОСОБА_6 впродовж року здійснив значну кількість в`їздів/виїздів через польсько- український кордон з гуманітарною метою та з метою допомоги ЗСУ, що свідчить про те, що всі перетини були здійснені законно та без жодних порушень.

Стверджує, що ОСОБА_6 є громадянином РП, де постійно проживає понад 10 років і клопотання про вихід з громадянства подане в березні 2019 року.

Вважає, що чинним законодавством відповідальності за множинне громадянство не передбачене.

Також покликається на такі мотиви: затримання відбулося без участі захисника; до ОСОБА_5 було безпідставно застосовано спецзасоби наручники, котрі використовувалися фактично до завершення складання протоколу РМП (понад 6 годин).

Заслухавши захисника адвоката Репецького В.В., на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Оскаржуваною постановою судді ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185-10, ч.1 ст.204-1 КУпАП та провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків в межах яких може бути накладене адміністративне стягнення на ОСОБА_7 .

Разом з тим, як вбачається з постанови Мостиського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2023 року, після закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбаченихч.1 ст.185-10, ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Між тим, пункт 7 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, формулювання абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Так, після спливу строків, передбачених ст.38 КУпАП, у відповідності до вимог ст. 247 КУпАП суд першої інстанції був позбавлений можливості досліджувати та давати будь-яку оцінку доказам у справі, а також встановлювати наявність вини особи у скоєному.

Наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається, з підстав закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд приходить до переконання про те, що постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_5 слід змінити шляхом виключення з неї покликання про визнання останнього винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185-10, ч.1 ст.204-1 КУпАП, а тому апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу адвоката Репецького В.В. задоволити частково.

Постанову судді Мостиського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2022 року, якою закрито провадження в справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП - змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини постанови судді Мостиського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2023 року посилання про визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185-10, ч.1 ст.204-1 КУпАП.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк