Провадження № 3/686/6570/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Вітушинська О.О., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , водія,

за ст.173 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №964163 від 02.08.2023 року ОСОБА_1 ставиться в вину те, що він, 26.07.2023 року близько 20 год. 00 хв., перебуваючи на загальній кухні та коридорі гуртожитку АДРЕСА_2 , внаслідок сварки на ґрунті побутових проблем, ображав нецензурною лайкою та безпідставно чіплявся до ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

За диспозицією ст.173 КУпАП об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у вчиненні дрібного хуліганства, тобто в нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху і т. ін.).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_2 постійно чіпляється до нього через те, що він говорить російською мовою. У вказаний час та місці у нього виник черговий конфлікт з останньою, після чого він, ОСОБА_1 , викликав поліцію.

Згідно даних заяви ОСОБА_2 від 02.08.2023 року, у вказаний час та місці у неї з ОСОБА_1 виник конфлікт, в ході якого вони висловлювались на адресу один одного нецензурною лайкою.

Оцінюючи досліджені по справі докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мала місце сварка з особисто неприязних відносин.

Будь-яких підтверджуючих даних щодо наявності у ОСОБА_1 умислу саме на порушення громадського порядку та спокою громадян, матеріали справи не містять.

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи дослідженні по справі докази, суд дійшов висновку, що в справі відсутні достатні дані, які б свідчили про те, що 26.07.2023 року мали місце дії ОСОБА_1 спрямовані на порушення громадського порядку та спокою громадян з хуліганських мотивів, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, про яке йдеться у протоколі.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 247, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя :