П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/1806/23

Провадження №3/943/897/2023

01 грудня 2023 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Шендрікова Г.О. розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від ВП № 2 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, українця, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого АДРЕСА_1 , протягом року до адмінвідповідальності притягувався,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 29.08.2023 року серії ААД № 548163 гр. ОСОБА_2 29.08.2023 року о 01 год. 05 хв. в с. Чаниж по вул. Зелена, 57 Золочівського району Львівської області керуючи транспортним засобом марки Honda dio, д.н.з. б/н, із явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у встановленому законом порядку водій відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат Райхель Р.П., який діє в інтересах ОСОБА_2 заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. На його думку протокол про адміністративне правопорушення серії: ААД №548163 та приєднані до нього матеріали свідчать про недотримання при складанні протоколу вищевказаних вимог ст.ст.254, 256 КУпАП та "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі". Із змісту відеозаписів від 29.08.2023 року, долучених до матеріалів справи 30.08.2023 вбачається, що на першому відео зафіксовано рух автомобіля патрульного автомобіля і зустрічний рух скутера невизначеної марки на якому рухались дві особи, вказано дату - час - 01 год. 04 хв. Зупинки транспортних засобів не зафіксовано. На другому відео зафіксовано зупинку скутера, вказано дату - 29.08.2023, час - 01 год. 17 хв. та подальше спілкування інспектора поліції Маєвського з ОСОБА_2 та іншими особами. Також, із змісту вказаних відеозаписів неможливо однозначно визначити місце, де було зроблено ці відеозаписи, тобто неможливо однозначно визначити, що рух скутером відбувався, саме у АДРЕСА_2 . Вважає, що відомості, які містяться у зазначених відеозаписах, не збігаються із відомостями, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №548163 від 29.08.2023, щодо часу та місця адміністративного порушення. Також, як вбачається з відеозапису від 29.08.2023 року, долученого до матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення в присутності ОСОБА_2 не складався, пояснень як у ОСОБА_2 , так і у свідків не відбирались. Більше того, свідків інспектор СРПП ВП №2 Золочівського РВП ГНП у Львівській області старший сержант поліції ОСОБА_3 вигнав, сказавши, що таких йому не потрібно, «Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не складалось. З урахуванням того, що протокол про адміністративне правопорушення працівником поліції на місці пригоди не складався, відтак такий всупереч вимог ст.254 КУпАП ОСОБА_2 протягом 24 год. під розписку не вручався. Лише після отримання судової повістки ОСОБА_2 стало відомо про складення матеріалів щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 ознайомився у Буському районному суді Львівської області 17 жовтня 2023 року, що підтверджується власноручним підписом ОСОБА_2 про ознайомлення з матеріалами адмінсправи. Отже, складання оскаржуваного протоколу про адміністративне правопорушення відбулось через значний проміжок після безпосереднього спілкування працівників поліції з ОСОБА_2 та без дотримання прав особи на дачу пояснень, правову допомогу адвоката. До матеріалів справи не надано належних доказів того, що у зазначені у протоколі час та місці ОСОБА_2 керував транспортним засобом. Також, вважає дії працівника поліції неправомірними, оскільки належним було б складання відповідного протоколу в присутності відповідної особи про адміністративне правопорушення не пізніше двадцяти чотирьох годин після його виявлення та закріплення відповідних доказів про їх вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Таким чином, зазначені дії посадової особи уповноваженої на складання протоколу не відповідають такій складовій принципу правової визначеності, як передбачуваність застосування правових норм. Дотримання даного принципу є необхідним для того, щоб виключити будь-які ризики свавілля, наприклад, як в даному випадку, працівником поліції безпідставно не було складено протокол відразу після виявлення адміністративного правопорушення. Чинним законодавством не передбачено будь-яких випадків зволікання у часі оформлення протоколів у подібних справах, у зв`язку із чим складання протоколу через значний проміжок часу від дати виявлення правопорушення є недопустимим та не відповідає принципу законності. Допущенні працівником поліції порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення позбавляють суд можливості здійснити повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи, а отже досягти завдань провадження в справі про адміністративні правопорушення, що в свою чергу є перешкодою для розгляду адміністративної справи по суті, з`ясування її обставин та притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП, адже не доведено законність та обґрунтованість протоколу та не доведено факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП. Звертає увагу суду, що викладені інспектором СРПП ВП №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області лейтенантом поліції Новосадом Василем Ігоровичем, у протоколі про адміністративне правопорушення від 29.08.2023 за вчинення адмінправопорушення передбаченого ч. ст.130 КУпАП, відомості не відповідають дійсності, адже ОСОБА_2 не відмовлявся: від пояснень, яких йому взагалі не було запропоновано надати; від підписання протоколу; від отримання протоколу; від направлення на огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 , адже таке не складалось на місці події, що підтверджується відеозйомкою долученою до матеріалів справи, а також показами свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Як вбачається з долученого до матеріалів адмінсправи відеозапису, ОСОБА_2 не доставлявся до медичного закладу, хоча, всупереч цьому інспектором поліції Новосадом В.І. у «Направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» внесено неправдиві відомості, що інспектор доставив ОСОБА_2 в медзаклад. Всупереч Порядку проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріпленого у ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкції), а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 №1103 з наступними змінами, а саме: перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу; (п.5 розділу II Інструкції) залучає двох свідків, які не можуть бути поліцейськими або особами, щодо неупередженості яких є сумніви (про це чітко прописано в п.6 розділу II Інструкції щодо неможливості поліцейським бути свідками огляду); видає особі, яка підлягає огляду, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в якому зазначає підстави такого огляду, якими, в свою чергу, є одна чи кілька ознак сп`яніння, визначених у п. 3 вищевказаної Інструкції (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці). Вважає, що вищенаведених норм чинного законодавства працівником поліції виконано не було. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, вважається недійсним. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст.130 КУпАП відсутні посилання на те, за допомогою якого технічного засобу йому пропонувалося пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння не проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу, не складено та надано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Вважає, що у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Тобто, складення протоколу про адміністративне правопорушення (оформлення виявленого правопорушення) є безпідставним, не відповідає вимогам чинного законодавства, не доведено та викликає сумніви та також виключає відповідальність ОСОБА_2 , а згідно ст..62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Свідок ОСОБА_6 будучи допитаним в судовому засіданні, повідомив про те, що 29 серпня 2023 року біля 01.15-01.20 год. він разом з ОСОБА_2 їхали додому. В цей день в них в селі був празник. Біля будинку ОСОБА_2 їх зупинили працівники поліції. Це були ОСОБА_7 та Новосад. Юрію сказали дихати в драгер, тому що він був за кермом скутера. Потім їм працівники сказали іти пішки і волокти скутер, їхати заборонили. Спочатку були тільки вони з ОСОБА_2 і працівники поліції, але потім до них підійшли їх друзі. В присутності ОСОБА_2 та свідка працівники поліції не складали протоколу. Нічого не виписувати, не пропонували дати пояснення. Їх працівники поліції відпустили біля 02.00 год., жодного документу не склавши.

Свідок ОСОБА_4 будучи допитаним в судовому засіданні, повідомив про те, що 29 серпня 2023 року він повертався додому та побачив машину працівників поліції. На скутері їхали його знайомі тому вони зупинилися біля них. Оскільки в цей день в них в селі був празник, дехто з односельчан вживав алкогольні напої, тому у них з працівниками поліції почалася словесна перепалка. Усі хто зібрався біля них розмовляли з працівниками поліції, дехто викрикував. При ньому працівники поліції жодних документів не писали, протоколу не складали. Уся ця ситуація відбувалася біля дому ОСОБА_2 .

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Разом з тим, оцінивши надані суду докази в сукупності з точки зору їх належності, допустимості та об`єктивності, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_2 необхідно закрити, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, матеріали справи не дають підстави дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки надані докази є суперечливими.

На підставі ст. 252 КУпАП під час розгляду справи про адміністративнеправопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У даному випадку слід зазначити, що у практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії»), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Оцінивши в сукупності усі докази, наявні у матеріалах справи, вважаю, що факт вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст. ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджений належними і допустимими доказами при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 36, 247, 280, 283, 284 КпАП України, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Суддя Г. О. Шендрікова