Справа № 163/1394/23 Провадження №33/802/540/23 Головуючий у 1 інстанції:Павлусь О. С.
Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П. П., з участю захисника Цехоша А. М., Сахалюка С. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Цехоша А. М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 20 липня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він о 21:18 годині 15 червня 2023 року, керуючи автомобілем «Ауді», номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі між с. Замлиння с. Приріччя Ковельського району Волинської області в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, захисник в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, неповно та не об`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимог законодавства. Зазначає, що ОСОБА_1 не заперечує факту вживання спиртного на місці стоянки авто, однак, він транспортним засобом не керував, а лише сидів за кермом авто, натискав педаль гальм, при цьому двигун авто був вимкнений, що стверджується відеозаписом з відеореєстратора поліцейського. Поліцейське авто наздоганяло інший автомобіль «Рено». Поліцейськими на ОСОБА_1 здійснювався психологічний тиск, а тому він підписав протокол. ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, оскільки не розумів поставлених йому запитань. Крім того, вказує, що судом не допитано свідка ОСОБА_2 . Поліцейськими не було роз`яснено права ОСОБА_1 , при оформлені матеріалів порушено вимоги Інструкції, а відтак протокол та акт огляду на стан сп`яніння не є належними та допустимими доказами. Просить викликати свідка ОСОБА_2 , постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника Цехоша А. М., Сахалюка С. В., які підтримали апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримався.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, повністю доведена дослідженими доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони.

Положення пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, регламентують, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину повністю підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 058643. У графі «пояснення особи, яка притягується до відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 власноручно вказав «з протоколом ознайомлений та згідний»;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я (КНП Любомльське ТМО), у яких зафіксовано наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіри обличчя, нечітка мова) та його відмову від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі;

- письмовим зобов`язанням ОСОБА_1 не керувати транспортним засобом упродовж подальших 24 годин, яке у відповідності до ст. 260, 266 КУпАП є заходом забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 349852 від 15 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 125, ч. 1 ст. 126 КУпАП;

- відеозаписом подій, із перегляду якого достовірно встановлено, що у зазначені в протоколі час і місці автомобілем «Ауді», номерний знак НОМЕР_1 , керував саме ОСОБА_1 , який на неодноразові пропозиції поліцейського від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічних засобів та в закладі охорони здоров`я відмовився.

Про застосування нагрудних бодікамер та приєднання відеозаписів вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.

За змістом апеляційної скарги, правопорушник не заперечує вживання спиртних напоїв та оспорює факт керування транспортним засобом, проте такі доводи не заслуговують на увагу враховуючи таке.

Факт керування транспортним засобом, у тому числі, стверджується відеозаписом із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, який є належним доказом вини ОСОБА_1 , та яким стверджуються детальні обставини вчинення даного правопорушення.

Як вбачається з відеозапису поліцейські на службовому автомобілі наздоганяли автомобіль «Ауді А-4», при цьому на даному фрагменті відео чітко видно як цей автомобіль, прийнявши праву сторону, зупинився.

У період з 21:17:18 год по 21:17:27 год поліцейський вийшов зі службового автомобіля та підійшов до автомобіля Ауді А-4», за кермом якого перебував ОСОБА_1 . У судовому засіданні суду першої інстанції свідок інспектор СРПП ВП №1 Ковельського РУП Вегера О. П. підтримав викладені у протоколі обставини, а саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Підстав ставити під сумнів показання працівника поліції, які повністю узгоджуються з іншими доказами у справі, в апеляційного суду немає, не наведені такі підстави і в самій апеляційній скарзі.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що як видно на відеозаписі, ОСОБА_1 після зупинки працівниками поліції його транспортного засобу поводився впевнено, розумів обставини подій, які відбуваються, вільно спілкувався з працівником поліції, тому таку поведінку в своїй сукупності слід розцінювати, як розуміння своїх протиправних вчинків та надання дійсних, правдивих показань щодо обставин вчинення правопорушення, зокрема, будь-якого тиску з боку працівників поліції не зафіксовано. Крім того, на відеозаписі зафіксована телефонна розмова ОСОБА_1 з контексту якої вбачається, що останній розповідав про керування ним транспортним засобом, а працівнику поліції ОСОБА_1 вказував, що «це не його машина і він хотів прокататися».

Таким чином, доводи захисника в апеляційні скарзі про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки повністю спростовуються наведеними вище доказами в їх сукупності, а тому не беруться апеляційним судом до уваги.

Посилання захисника про вчинення тиску на ОСОБА_1 працівниками поліції не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, а тому не беруться апеляційним судом до уваги.

Також варто звернути увагу, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

З відеозапису з бодікамер працівників поліції, який міститься у матеріалах справи вбачається, що поліцейський пропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі, на що він відмовився.

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Отже, надання поліцейським до суду доказів є виконанням покладеного на нього обов`язку і не свідчить про недопустимість таких доказів.

Відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.

Поміж тим, керування автомобілем, окрім іншого, доводиться постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 349852 від 15 червня 2023 року, яка у встановленому порядку не оскаржувалась та є чинною.

Також не знайшли свого підтвердження доводи про не роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Поведінка ОСОБА_1 , зафіксована відеозаписом вказує, що він не вимагав роз`яснення йому певних прав або особливостей процедури, повністю усвідомлював вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, здійснював активні, свідомі та вольові дії, розумів ситуацію, у якій опинився та свідомо відмовився від проходження огляду. Крім того, з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ознайомлений про, що свідчить його підпис, зокрема, й в графі про роз`яснення особі прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, і повідомлення про розгляд адміністративної справи.

Твердження захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не є належними та допустимими доказами вини є надуманими, так як всі докази судом першої інстанції досліджувалися, апеляційним судом перевірялися, і в сукупності, такі докази доповнюють один одного та підтверджують зміст протоколу про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вказаних вище матеріалів, захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Таким чином, проаналізувавши зібрані й досліджені докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Підстав для скасування оскарженої постанови судді та закриття провадження з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294, 295 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Цехоша Анатолія Миколайовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 20 липня 2023 року стосовно останнього, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя

Волинського апеляційного суду П. П.Борсук