Справа № 950/925/23
Провадження № 3/950/490/23
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2023 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Косолап В.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; пенсіонер) за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

30.03.2023 близько 10 години ОСОБА_1 виражався брутальною лайкою та виганяв з господарства свою тещу ОСОБА_2 , чим вчинив насильство в сім`ї.

ОСОБА_1 , у судовому засіданні 18.04.2023, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що 30.03.2023 він йшов з магазину. Коли зайшов у двір там були дружина та її мати, які сперечалися про щось. Він заступився за дружину у відповідь на що в його бік теща почала висловлюватися лайкою. Вважає це звичайною побутовою ситуацією, оскільки конфлікти з тещею виникають постійно, їх будинок поділено на дві сім`ї. Дружина також постійно свариться з донькою.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні 10.05.2023 пояснила, що її зять ОСОБА_1 постійно ображає, принижує та погрожує їй та її доньці. Вдома поводить себе як хазяїн, хоча будинок не його. Також він увесь час зловживає алкоголем. 30.03.2023 він побив доньку, а вона вирішила заступитися за неї. Оскільки він перебував у стані сп`яніння, почав ображати її нецензурною лайкою, вдарив декілька разів, хоча у поясненнях вказано намагався вдарити. Вона вже не могла терпіти його зухвалу поведінку та подзвонила до поліції.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_1 30.03.2023 вона була в будинку, почула на подвір`ї сварку між її чоловіком та матір`ю, вийшла. При цьому надані нею 30.03.2023 пояснення підтримала.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, пояснення потерпілої, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. «b» статті 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами від 11.05.2011 (Стамбульська конвенція) «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні;

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 вищевказаної статті, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином домашнє насильство розуміється як вид поведінки (активних дій) відповідно до якої одна особа (кривдник) намагається встановити контроль над іншою особою (жертвою насильства).

При цьому домашнє насильство у формі психологічного насильства передбачає активні дії (словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування тощо) якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 280 КУпАП суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення; чи винна особа у його вчиненні; чи підлягає особа адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, судом досліджено наступні докази, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 113365 від 30.03.2023; заяву ОСОБА_2 від 30.03.2023; письмові пояснення ОСОБА_3 від 30.03.2023; пояснення ОСОБА_2 від 30.03.2023.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є тещею та зятем, які проживають в одному будинку, який поділено на два господаря.

Зокрема у протоколі Серії ВАВ № 113365 від 30.03.2023 вказано, що ОСОБА_1 виражався брутальною лайкою та виганяв з господарства свою тещу ОСОБА_2 .

У письмових поясненнях ОСОБА_2 від 30.03.2023 зазначено, що ОСОБА_1 постійно зловживає алкоголем та чинить домашнє насильство відносно неї та її доньки. В судовому засіданні потерпіла підтвердила вказані обставини зокрема щодо подій 30.03.2023.

У своїх письмових поясненнях від 30.03.2023 ОСОБА_3 вказала, що її чоловік постійно зловживає спиртними напоями та чинить домашнє насильство, а саме виражається брутальною лайкою та виганяє із господарства. Сьогодні останній виражався брутальною лайкою на адресу її матері, виганяв з господарства та намагався ударити. У судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердила надані пояснення.

За таких обставин суд вважає, що досліджені докази в їх сукупності, підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь його вини, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Суд вважає, що саме таке стягнення буде відповідати меті адміністративного стягнення, буде достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження скоєння ним нових правопорушень.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 173-2, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 536,80 грн. (отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України, код банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Вадим КОСОЛАП