Справа № 375/899/23
№ апеляційного провадження: 33/824/3593/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Штифорук О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Крижанівська Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника Поліщука Сергія Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 21 червня 2023 року, винесену за результатами розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 21 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою захисник Поліщук С.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що при розгляді справи судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, суд не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. Зазначає, що 01 травня 2023 року між ОСОБА_1 та його батьком ОСОБА_2 виникла сварка за спадок, в ході якої батько наніс ОСОБА_1 удар по обличчю, через що останній захищався та повалив батька на підлогу, викликав поліцію і утримував батька. За фактом вказаної події щодо батька ОСОБА_1 - ОСОБА_2 теж складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 17 травня 2023 року притягнено останнього до адміністративної відповідальності. У даному адміністративному провадженні ОСОБА_2 визнав свою провину в повному обсязі. За таких обставин, вважає, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки не може бути подвійного притягнення до відповідальності за одну й ту саму подію.

В судовому засіданні захисник Поліщук С.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити з наведених у ній підстав.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, а тому, суд відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП вважав за можливе слухати справу за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Приймаючи постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП - у вчиненні домашнього насильства відносно батька - ОСОБА_2 .

Апеляційний суд вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим з огляду на наступне.

Так, до суду був наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 103054 від 01 травня 2023 року, в якому зазначено, що 01 травня 2023 року близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своїм батьком ОСОБА_2 , в ході якої кидався у бійку виражався нецензурними словами, чим вчинив домашнє насильство та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 1).

До протоколу було долучено рапорт старшого інспектора чергового Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області від 01 травня 2023 року, письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 від 01 травня 2023 року та форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 01 травня 2023 року, складена працівником поліції (а.с. 2, 4, 5-8).

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено наступні терміни, зокрема: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, і такі діяння є умисними.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 103054 від 01 травня 2023 року, близько 20:00 год., ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив щодо свого батька ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: виражався нецензурною лайкою в його бік, кидався у бійку, чим порушив Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, з пояснень потерпілого ОСОБА_2 від 01 травня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 наніс йому тілесні ушкодження, повалив на підлогу та тримав до приїзду працівників поліції.

В ході розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 17 травня 2023 року, винесеною за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в якій ОСОБА_1 є потерпілим. Підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 було звернення ОСОБА_1 про домашнє насильство 01 травня 2023 року о 20.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , а також відповідний рапорт працівника поліції від 01 травня 2023 року.

Зі змісту вказаної постанови також вбачається, що 01 травня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник конфлікт, в ході якого обидва виражалися нецензурними словами в сторону один одного, після чого ОСОБА_1 вчинив із ОСОБА_2 бійку, повалив на підлогу та тримав до приїзду працівників поліції.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України, оскільки матеріалами справи доведено факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно свого батька ОСОБА_2 .

Оцінюючи сукупність наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що твердження ОСОБА_1 щодо своєї невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення останнім не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 103054 від 01 травня 2023 року не є беззаперечним доказом вчинення домашнього насильства, а викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини не свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не заслуговують на увагу, оскільки суперечать ст. 251 КУпАП і спростовуються зібраними доказами, яким суд дав належну оцінку в постанові.

Посилання захисника Поліщука С.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на те, що постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 17 травня 2023 року ОСОБА_2 притягнено до адміністративної відповідальності, а тому ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки не може бути подвійного притягнення до відповідальності за одну й ту саму подію, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки наявність вказаної постанови не спростовує також вчинення ОСОБА_1 зі свого боку протиправних дій по відношенню до ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисник Поліщук С.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення, а постанова Рокитнянського районного суду Київської області від 21 червня 2023 року - залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Поліщука Сергія Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 21 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Крижанівська