Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1882/23
Провадження № 3/553/1672/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27.09.2023м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Фоміна Ю.В., розглянувши матеріали, які направлені з Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №282513 від 08.07.2023 року вбачається: 08.07.2023 о 11.30 годині по вул. Н.Сотні, 116 на ринку «Марлана» ОСОБА_1 здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями без відповідної ліцензії, а саме реалізував 1 л гр-ну ОСОБА_2 , чим порушив ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.160 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав клопотання свого захисника.

Від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Баленка Р.В. надійшло клопотання про закриття провадження відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, оскільки відсутні докази про систематичний характер реалізації ОСОБА_1 алкогольних напоїв.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, суддя дійшов наступних висновків.

Так, згідно диспозиції ч.1 ст.164 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

При цьому, відповідно до правової суті самих понять, визначених національним законодавством в сфері підприємницької діяльності, а саме ст.ст.3,42 Господарського Кодексу України,ст.1 Закону України «Про підприємництво», правових позицій, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності», під господарською діяльністю слід розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, як правило з метою отримання прибутку (комерційна діяльність).

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності» під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик. (п.4 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 25.04.2003 року)

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №282513 від 08.07.2023 року о 11.30 годині ОСОБА_1 на ринку в АДРЕСА_2 , реалізував 1 л алкогольного напою громадянину ОСОБА_2 , що не утворює в його діях систематичності. Будь-яких доказів, що ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем, а також доказів того, що він, систематично продає алкогольні напої без ліцензії, не надано. Сам протокол таких даних не містить.

Таким чином, з матеріалів справи не вбачається систематичності (не менше ніж 3 рази протягом календарного року) надання послуг. Жодних даних, які б свідчили про систематичність такої діяльності, матеріали справи не містять, а тому вважати дії ОСОБА_1 господарською (підприємницькою) діяльністю правових підстав не має.

Разом з цим, суддя зазначає, що дії ОСОБА_1 , викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №282513 кваліфіковані адміністратвиним органом влади як правопорушення, передбачене ч.1 ст.160 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст.160 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за торгівлю в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених місцях.

Отже, обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №282513 від 08.07.2023 року, не відповідають складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за торгівлю з рук в невстановлених місцях.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточний проти України» Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.21 рішення).

В рекомендації №R (91)1 Комітету Міністрів Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держава-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

У відповідності до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.ст.9,245,252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

При таких обставинах провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУАП, у зв`язку із відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи у ОСОБА_1 08.07.2023 року в порядку ст. 265 КУпАП були вилучені для тимчасового зберігання п`ять літрів горілки, розлитої в пляшки.

Відповідно до ст.283 КУпАП, яка регламентує зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Відповідно до ст.265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Відповідно до п.11 Порядку зберігання вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення речей і документів, затвердженого постановою КМУ від 16.01.2012 р №17, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення речі і документи в установленому порядку конфіскуються, повертаються володільцеві або знищуються, а у разі вилучення речей за плату реалізуються.

У зв`язку із закриттям адміністративної справи у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, з огляду на відсутність будь-яких відомостей щодо фальсифікації продукції або її не якості, законних підстав утримувати вилучені речі в рамках справи про адміністративне правопорушення, не має.

Таким чином, вилучені 08.07.2023 року відповідно до протоколу серії ВАВ №282513 алкогольні напої, підлягають поверненню володільцеві, а саме особі у якої вони були вилучені ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене та керуючись ч.1 ст.160,ч.1 ст.164, п.1 ст.247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.160 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Повернути ОСОБА_1 п`ять літрів горілки, розлитої в пляшки, вилучені 08.07.2023 року, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №282513 від 08.07.2023 року.

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Ю. В. Фоміна