Житомирський апеляційний суд
Справа №275/392/23 Головуючий у 1-й інст. Лівочка Л. І.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Брусилівського районного суду Житомирської області від 20 червня 2023 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 20 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 03.04.2023 о 03 год 52 хв, по вул. Л. Українки в смт. Брусилів Житомирської області керував мопедом "Хонда Діо" без державного номерного знаку з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, нестійка хода. Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Драгер Алкотест 6810" та в закладі охорони здоров`я відмовився, що зафіксовано на нагрудний реєстратор поліцейського, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Зокрема, апеляційна скарга обґрунтована тим, що він не керував мопедом, а вів його в руках, докази керування ним транспортним засобом та зупинки його працівниками поліції в матеріалах справи відсутні. Визнання ним факту керування транспортним засобом під час спілкування з працівниками поліції не може бути достатнім доказом правомірності складеного відносно нього протоколу.

ОСОБА_1 19.09.2023 надіслав суду апеляційної інстанції заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність його захисника, апеляційну скаргу підтримав.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З протоколу по адміністративне правопорушення серії ОБ № 090208 від 03.04.2023, який відповідно до ст. 251 КУпАП є доказом, вбачається, що 03.04.2023 о 03 год 52 хв, по вул. Л. Українки в смт. Брусилів Житомирської області ОСОБА_1 керував мопедом "Хонда Діо" без державного номерного знаку з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, нестійка хода. Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Драгер Алкотест 6810" та в закладі охорони здоров`я відмовився, що зафіксовано на нагрудний реєстратор поліцейського, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України, крім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується наявними у справі доказами, а саме: постановою серії БАБ № 467748 від 03.04.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с.3); розпискою про роз`яснення прав передбачених ст.63 Конституції України, та ст.268 КУпАП (а.с.4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів (а.с.5); направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.6); відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.10); довідкою про те, що ОСОБА_1 , 1969 року народження не має права на керування транспортними засобами (а.с.8).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а дії працівників поліції під час його зупинки та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення були незаконними, спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції та відеореєстратора службового автомобіля, з яких вбачається, що ОСОБА_1 безумовно керував мопедом "Хонда Діо", зупинка якого відповідала вимогам ст.35 Закону України «Про національну поліцію» та була викликана необхідністю перевірки транспортного засобу, який рухався під час дії комендантської години. Крім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та правомірності його зупинки підтверджується постановою про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №467748 від 03.04.2023, яка є чинною.

З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, незважаючи на неодноразові про це пропозиції. При цьому ОСОБА_1 роз`яснено про підстави проведення такого огляду, зважаючи на наявні ознаки алкогольного сп`яніння, зазначені в протоколі, та попереджено про наслідки ухилення від проведення огляду. ОСОБА_1 належним чином ознайомлено зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, проте, останній відмовився від його підписання.

Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не були спростовані обґрунтовані та об`єктивні висновки суду першої інстанції, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В той же час, правильно призначивши адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суддя місцевого суду не звернув уваги на те, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безумовне позбавлення порушника права керування транспортними засобами. Проте, суд апеляційної інстанції не може погіршувати становище ОСОБА_1 , а тому позбавлений можливості застосувати відповідне стягнення.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 20 червня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич