ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/202/23 Справа № 701/542/22 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Костенко А. І. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Маньківського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 , 19 серпня 2022 року о 15 год. 30 хв., в смт. Маньківка, вул. Леонтовича, 93, Уманського району Черкаської області (територія СОК "Заріччя"), керував автомобілем GEELY EMGRAND державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на прилад Drager 6810 та в закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження в даній справі.

Вважає, що постанова судді винесена з порушенням матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на положення Конституції України, зокрема щодо дії принцип верховенства права, недоторканність житла тощо.

Приводить версію подій, за якою протокол про адміністративне правопорушення складався по місцем його проживання. Підставою для складання цього протоколу стало повідомлення свідка ОСОБА_2 , котрий є товаришем потерпілого ОСОБА_3 , про те, що той вийшовши на терасу СОК «Заріччя» побачив, що він виїжджав із стоянки та йому здалося, що водій був у нетверезому стані.

Стверджує, що працівники, в порушення норми ст. 30 Конституції України, проникли в домоволодіння, невідомо з якою метою.

Зазначає, що йому поліцейський не пропонував пройти огляд на стан сп`яніння.

Вказує на наявність виправлень в письмових поясненнях ОСОБА_2 щодо часу вчинення правопорушення, та невірно зазначений колір його автомобіля - білий, замість сірого. Також письмові поясненні ОСОБА_3 містять виправлення щодо номеру будинку де сталась дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП).

Піддає сумніви встановлені поліцейським обставини щодо керування ним транспортним засобом та наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, оскільки він не керував автомобілем. Поліцейські його не зупиняли, приїхали до його домоволодіння, коли він був у будинку і з нього не виходив, не спілкувався ні з поліцейськими, не бачив свідка та потерпілого.

При цьому свідок ОСОБА_2 і потерпілий ОСОБА_3 за викликом до суду першої інстанції не з`явились, безпосередньо в суді не допитувались.

За приписами ст. 130 КУпАП повинно бути встановлено керування транспортним засобом та встановлення стану сп`яніння. На думку апелянта, ці дві ознаки не було встановлено ні технічними засобами, ні двома неупередженими свідками.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленої про дату, час, місце судового засідання, не з`явився, в апеляційній скарзі просив судове засідання провести за його відсутності, що відповідно до ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею не було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 492146 від 19 серпня 2022 року ОСОБА_1 в цей день о 15 год. 30 хв., в смт. Маньківка, вул. Леонтовича, 93, Уманського району Черкаської області (територія СОК "Заріччя"), керував автомобілем GEELY EMGRAND державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на прилад Drager 6810 та в закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Разом з тим, зазначені в протоколі обставини не підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції доказами.

Правовий аналіз ст. 130 КУпАП та п. 2.5 ПДР України дає підстави стверджувати про можливість притягнення водія до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, лише у тому випадку, коли у поліцейського є підстави вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Така відмова повинна бути висловлена цієї особою, або дії, бездіяльність (невиконання законних розпоряджень працівників поліції чи вимог інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу тощо) особи фактично спрямовані на відмову від проходження такого огляду. В обох випадках відмова від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути зафіксована належним чином та бути явною, очевидною.

Повертаючись до обставин цієї справи, слід зауважити, що поліцейський не перебував поруч з ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, а їхнє спілкування та складання протоколу про адміністративне правопорушення відбулось за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. При цьому останній з домоволодіння не виходив. Як в суді першої інстанції пояснив поліцейський ОСОБА_4 - спілкувались через вікно. Окрім того, поліцейський пояснив, що при встановлені обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, вони спирались на показання свідків.

З матеріалів справи вбачається, що складанню протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, передувало подія ДТП, до якої був причетний ОСОБА_1 , за тотожних обставин, що вказані в цій справі З чого апеляційний суд приходить до висновку про підтвердження обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом, цебто, всупереч його позиції, він є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, наявні докази у справі не підтверджують проведення поліцейським належної процедури направлення водія транспортного засобу для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Пункт 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі Порядок), визначає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З матеріалів справи вбачається, що поліцейським при складання протоколу про адміністративне правопорушення не застосовувались технічні засоби відеозапису.

Воднораз до матеріалів справи долучені копії письмових пояснень свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , з яких вбачається, що в їхній присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Потерпілим у згаданій справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є ОСОБА_3 . Разом з тим, ця ж особа була свідком у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо засвідчення відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначене суперечить п. 6 розд. ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), п. 4 Порядку, які визначають, що не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Слід відзначити, що є обґрунтовані сумніви щодо неупередженості свідка ОСОБА_3 , адже він є потерпілим в іншій справі за участі ОСОБА_1 , цебто може бути зацікавлений в результатах розгляду справи.

Також апеляційний суд відзначає, що ОСОБА_3 не був очевидцем керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а про обставини подій знає зі слів інших осіб.

Свідок ОСОБА_2 відповідно до його письмових пояснень був очевидцем ДТП за участі водія ОСОБА_1 . Ще свідок висловив припущення, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд визнає, що можуть бути обставини, коли водієм вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, в ситуації, коли поліцейський не зупиняв транспортний засіб та вимога про проходження огляду на стан сп`яніння відбулась не відразу після зупинки транспортного засобу.

Разом з тим, перед вимогою поліцейського пройти водію огляд на стан сп`яніння, ознаки такого сп`яніння повинен встановити безпосередньо поліцейський, що випливає з п. 2 розд. 1 Інструкції, п. 2 Порядку.

Утім ці вимоги Інструкції у цій справі поліцейським не були виконані, адже як пояснив поліцейський ОСОБА_4 , його спілкування з ОСОБА_1 , складання протоколу про адміністративне правопорушення відбувалось, коли той перебував у своєму домоволодіння, через вікно.

Зазначене виключає можливість виявити ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 : запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей.

Так само свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в своїх письмових поясненнях не засвідчив про такі ознаки алкогольного сп`яніння.

Слід відзначити, що наведені свідки безпосередньо в суді не допитувались, на неодноразові виклики до суду не з`явились. Тому визнання винуватим ОСОБА_1 , за умови його заперечення обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема наявності свідків при його складанні, виключно на письмових поясненнях таких свідків, які містяться в копіях, що належним чином не завірені, не відповідає принципу доведеності вини поза розумним сумнівом.

У цій справі сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, не виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду. Навпаки існують наведені обставина, відповідно до яких версія ОСОБА_1 не спростована беззаперечними доказами.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушень.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, з урахуванням встановлення апеляційним судом відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Маньківського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук