НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

27 листопада 2023 року Справа № 322/1713/23 (Провадження № 3/322/1240/23)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , і його захисника адвоката Герговського С.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду 23.10.2023 з відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за ч.1 ст.130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

23.10.2023 приблизно о 07 год 30 хв на 59 км + 800 м автодороги Запоріжжя-Донецьк Запорізького району Запорізькій області водій ОСОБА_1 керував автомобілем Хюндай Санта Фе н/з ННС-961 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні 15.11.2023 захисник вказав, що ОСОБА_1 не зміг прибути в судове засідання внаслідок виконання бойового завдання. В цьому ж засіданні подані клопотання про виклик і допит свідка ОСОБА_2 і клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Клопотання про виклик і допит свідка мотивовано тим, що вказана особа є власником і був водієм транспортного засобу зупиненого на місці події.

Клопотання про закриття провадження у справі мотивоване тим, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а у час вказаний в протоколі взагалі знаходився біля автомобіля, який стояв на блокпосту.

Клопотання про виклик і допит свідка було задоволено.

Також ухвалено рішення щодо розгляду клопотання про закриття провадження після дослідження доказів. Судове засідання відкладено на 27.11.2023.

В судовому засіданні 27.11.2023 захисник надав докази неможливості прибуття свідка в судове засідання у зв`язку з його лікуванням в госпіталі.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з такого.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Відповідно до п.2.9(а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 №1452/735 встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

В судовому засіданні 27.11.2023 ОСОБА_1 свою вину не визнав, вказав, що не керував тарнспортним засобом. Зазначив, що автомобілем керував його побратим - власник автомобіля ОСОБА_2 . Пояснив, що утрьох разом з ОСОБА_2 і їх командиром Стафієвським вони їхали з боку м. Запоріжжя в Донецьку область на двох автомобілях. Він був пасажиром в автомобілі Хюндай Санта Фе, а ОСОБА_3 їхав сам. На блок посту неподалік смт Новмиколаївка їх зупинили. Там виникла якась заминка з паролями, і ОСОБА_2 на деякий час вийшов з автомобіля в туалет. Він ( ОСОБА_1 ) також хотів вийти, однак з місця де він сидів в якості пасажира це було незручно, оскільки автомобіль був припаркований близько до відбійника. Тому він переліз на водійський бік і вийшов з лівої передньої двері. В той час біля автомобіля проходив поліцейський, який мабуть відчув від нього запах алкоголю і зробив висновок, що він ( ОСОБА_1 ) керував автомобілем в стані сп`яніння. Після цього він пройшов огляд, яким було встановлено стан сп`яніння. З результатом якого він погодився, оскільки напередодні вживав алкоголь.

На питання судді повідомив, що заперечення з приводу доводів поліцейських, що він був водієм, а також пов`язаних з цим вимог щодо проходження огляду, ним не висувалися, оскільки в такій ситуації він опинився в перше і дуже розгубився.

Пояснив, що на відеозаписах окрім нього також зафіксовані ОСОБА_3 (офіцер) і ОСОБА_2 (військовослужбовець з борідкою).

Захисник підтримав своє клопотання про закриття провадження у справі. Вважав, що наявними у справі доказами не доводиться факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 . Акцентував увагу на тому, що о 07 год 30 хв його підзахисний навіть теоретично не міг керувати автомобілем, оскільки в цей час автомобіль не рухався.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддею досліджено письмові докази у справі: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №592373 від 23.10.2023 (далі Протокол), DVD з двома відеозаписами, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі Акт), роздруківка спеціального пристрою «Drager Аlcotest 6810» результат 1,75 % (далі Роздруківка), довідка відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області від 23.10.2023 за №6271/72/12-2023 бази даних ІПНП, письмове пояснення ОСОБА_3 , рапорт інспектора СРПП Коваленка Л.Л., рапорт командира протитанкового відділення ВСП Шкурка Є.К., довідка чергового лікаря щодо ОСОБА_2 .

Протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень. У відповідній графі ним власноручно зроблений запис «не буду». Також ним підписані Роздруківка і Акт в графі «з результатами згоден».

Переглянутими відеозаписами встановлено факт спілкування поліцейських з ОСОБА_1 на блокпосту біля автомобіля Хюндай Санта Фе н/з ННС-961 (перший відеозапис з поліцейським, який, ніс службу на блокпосту, а другий з інспектором Кагадієм Г.В., який оформлював матеріали справи і проводив огляд на стан сп`яніння). У ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. В подальшому йому висунуто вимогу пройти огляд на стан сп`яніння. Вказана вимога висувалася йому саме як водію. Останній в свою чергу пояснював, що вчора вживав алкоголь і погодився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального приладу. Результат огляду склав 1,75 проміле, що узгоджується з письмовими доказами в справі. ОСОБА_1 зазначив, що з результатами згоден. Поліцейським були роз`ясненні йому права передбачені ст.268 КУАП і ст.63 Конституції України.

Вмовлянь, погроз, будь-якого примусу або ж іншого тиску з боку працівників поліції або ж ВСП щодо ОСОБА_1 не зафіксовано.

За весь час ОСОБА_1 жодного разу не зазначив, що водієм був ОСОБА_2 , який в той час був поруч. Натомість ОСОБА_3 виказував претензії ОСОБА_4 з приводу того, що той напередодні вжив велику кількість алкоголю, а ОСОБА_1 в свою чергу, виправдовувався перед командиром і поліцейським (перший відеозапис).

Зі змісту письмового пояснення ОСОБА_3 , рапортів інспектора СРПП Коваленка Л.Л. і командира протитанкового відділення ВСП ОСОБА_5 випливало, що ОСОБА_1 23.10.2023 під час керування автомобілем був зупинений на блокпосту і у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. В поясненні ОСОБА_3 зазначено, що подія відбувалася приблизно з 07-30 до 08-00. В рапорті ОСОБА_5 йшлося, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 він зупинив приблизно о 7-20 год.

Після дослідження письмових доказів суддею поставлено на обговорення питання щодо повторного виклику свідка ОСОБА_2 .

Захисник вважав недоцільним повторно викликати свідка і просив прийняти рішення на підставі наявних доказів. ОСОБА_1 погодився з позицією свого захисника.

Доводи сторони захисту в контексті того, що ОСОБА_1 під час описаних подій не кервав автомобілем суддя відхиляє і розцінює їх як обраний спосіб захисту з метою уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з огляду на таке.

Дійсно на відеозаписах не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Водночас він знаходиться безпосередньо біля автомобіля з боку водійської двері в момент коли підійшов поліцейський. В той час підходить ОСОБА_3 і пояснює, що вони вчора вжили зовсім трішки (по 150 гр, можливо 200 гр, навіть не випили пляшки), однак робить припущення що підлеглі могли продовжити вживати без алкоголь без нього. Поліцейський вказує, що він не проти вживання алкоголю, однак проти того щоб після цього людина сідала за кермо. Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 не заперечує факт керування, а лише пояснює, що він напередодні не вжив більше 150 гр алкоголю. Поліцейський же робить припущення, що той все ж таки вживав більше. ОСОБА_3 зазначає, що особисто він не відчуває запах алкоголю від ОСОБА_1 , на що йому повідомляють, якщо спеціальний прилад покаже менше 0.2, нікого затримувати не будуть.

На другому записі зафіксовано вимога інспектора СРПП Кагадія Г.В. (який згодом прибув на блокпост) пройти огляд на стан сп`яніння адресована ОСОБА_4 саме як особі, що була зупинена на блокпосту. ОСОБА_3 і ОСОБА_2 перебувають поруч і заперечень в цьому контексті (що водієм був ОСОБА_1 ) також не зазначають. Отже є очевидним якщо б ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, він би не погоджувався з твердженнями поліцейського, і вказав би на ОСОБА_2 , як особу, що керувала автомобілем, або це зробили би ОСОБА_3 чи ОСОБА_2 . Відповідно поліцейські за таких обставин, а також з огляду на пояснення ОСОБА_3 і ОСОБА_1 (щодо вечері напередодні і вживання алкоголю), привернули би увагу на ОСОБА_2 .

Той факт, що в протоколі час керування автомобілем ОСОБА_1 зазначений 07-30 год, тоді як на першому відеозаписі зафіксований час починається з 07-29 год. і ОСОБА_1 в цей момент стоїть біля припаркованого автомобіля, не спростовує сам факт події. З відеозаписів випливає, що поліцейський, який складав протокол, прибув на блокпост пізніше, відповідно час зазначив з огляду на повідомлені йому відомості присутніми на блокпості особами. Останній не мав об`єктивної можливості переглянути відеозапис з бодікамери поліцейського, який ніс службу на блокпості і з точністю до хвилини встановити час керування ОСОБА_1 автомобілем. До того ж різниця в часі не є суттєвою.

Отже грубих процесуальних порушень з боку працівників поліції, які б давали підстави визнати дослідженні суддею докази, неналежними чи недопустимими, не встановлено, а наведені захисником доводи, на переконання судді, є формальними і не дають підстав для задоволення клопотань про закриття справи.

Дослідивши і оцінивши докази у їх сукупності, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування особою транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з приміткою ст.22 КУпАП (малозначність) положення цієї статті не застосовуються до правопорушень зокрема, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України; при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (до яких відноситься і положення ст.130 КУпАП).

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає для водіїв безальтернативну міру адміністративної відповідальності у виді стягнень (основного і додаткового) - штраф в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, отже з метою виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень, суддя вважає необхідним піддати ОСОБА_1 цим видам стягнень.

Положеннями ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст.283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з ч.1, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Керуючись ст.ст.40-1, 283 - 285, 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:

піддати ОСОБА_1 адміністративним стягненням у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Роз`яснити, що відповідно до ст.ст.307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений через установу банку України не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанові не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в зазначений строк, постанову буде надіслано судом для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов