Справа № 544/2162/23
Провадження № 3/544/631/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі головуючої судді НагорноїН. В., секретаря судового засідання Киричевської В.М.,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ДонченкаС.М.,

розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в Полтавській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює завідуючим складом ТОВ «НОР-ЕСТ АГРО», п/в НОМЕР_1 від 18.03.2015, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_1 18 серпня 2023 року о 09-00 год в м. Пирятин по вул.Гребінківська, 3, керував транспортним засобом «Renault dokker», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою алкотестера «Драгер» в присутності двох свідків, результат якого склав 0,28 ‰, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, яким встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД №505243 від 18.08.2023, водій ОСОБА_1 18.08.2023 о 09 год 00 хв в м. Пирятин Полтавської області по вул.Гребінківська, 3, керував транспортним засобом з номерним знаком НОМЕР_2 , будучи особою, стосовно якої встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом постановою ВП 9318265 від 15.03.2018 Пирятинського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області, чим порушив ст. 31-1 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», та ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив наступне. 18.08.2023 він їхав на авто, його зупинили поліцейські з порушенням Правил дорожнього руху, близько до перехрестя, до повороту не було і 10 метрів, його авто заважало іншим учасникам дорожнього руху. Попросили його документи, він їх надав. Він вважає, що поліцейські його зупинили неправомірно, всупереч ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», доказів порушення ним ПДР не надали. Він просив поліцейських відвезти його в лікарню для здачі крові. Також йому не надали документи на «Драгер», тримали його на місці зупинки більше 2-х годин по вул. Гребінківській, складали на нього два протоколи. Технічний паспорт на автомобіль йому не віддавали, казали, що в нього є борг по сплаті аліментів, а тому з 2018 року він не має права керувати авто. Сам в лікарню не поїхав, оскільки вважав, що аналіз потрібно здати на протязі півгодини, не знав, що на це в нього було дві години. Можливо газоаналізатор не пройшов повірку, невідомо, яка в нього похибка, можливо похибка саме на ці проміле, тому було б незначне порушення. Ввечері 17.08.2023 з другом пив пиво. Думає, що якби здав аналіз в лікарні, алкоголю в крові не показало б. В нього не було ознак алкогольного сп`яніння, руки в нього не тремтіли.

Проте вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст. 251 КУАП, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 045460 від 18.08.2023, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 18 серпня 2023 року о 09-00 год в м. Пирятин по вул.Гребінківська, 3, керував транспортним засобом «Renault dokker», д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою алкотестера «Драгер 0033» в присутності двох свідків, результат якого склав 0,28 ‰, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, яким встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

- протоколом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що огляд ОСОБА_1 було проведено у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук, нестійка хода, почервоніння обличчя, який проведено в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- алкотестом 6820 № 1144 від 18.08.2023 ОСОБА_1 , результат якого склав 0,28‰;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких вони були присутні під час проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу алкотестера «Драгер», результат продуву якого показав 0,28 ‰;

- показаннями допитаного в судовому засіданні 12.10.2023 свідка ОСОБА_2 , який підтвердив, що він був свідком проходження ОСОБА_1 алкотесту за допомогою «Драгер» разом з ще одним свідком. Вони пересвідчувалися, що прилад «Драгер» цілий, скільки після продуву було проміле не пам`ятає. При ньому ОСОБА_1 не просив, щоб його відвезли в лікарню на огляд;

- відеозаписом з бодікамери поліцейського, на якому зафіксовано процес зупинки транспортного засобу «Renault dokker» з д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , та процес проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» в присутності двох свідків, результат якого склав 0,28 ‰.

З урахуванням наведеного зібрані у справі докази є належними і допустимими, які узгоджуються між собою, є послідовними, логічними та обґрунтованими, підстави сумніватися в їх достатності та достовірності відсутні.

Вказані докази підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУАП, відсутні.

Дослідженими доказами підтверджується, що під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення поліцейськими було дотримано вимоги ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735.

Суд вважає позицію ОСОБА_1 про свою невинуватість способом захисту в суді з метою уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Суд відхиляє твердження ОСОБА_1 про те, що поліцейські його неправомірно зупинили та не назвали йому причину зупинки, оскільки вказане не було оскаржено ОСОБА_1 в установленому законом порядку. Так само суд не приймає до уваги твердження ОСОБА_1 про те, що працівники поліції тримали його більше двох годин на місці зупинки, не надавши йому можливості поїхати в лікарню, оскільки зазначене також не було ним оскаржено в установленому законом порядку. Твердження ОСОБА_1 про те, що він пропонував поліцейським пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні також нічим не підтверджено, оскільки як слідує з дослідженого відео, ОСОБА_1 жодних зауважень чи незгоди з показами приладу «Драгер» не висловлював, як не заявляв клопотань щодо освідування його в закладі охорони здоров`я.

У свою чергу, у разі наявності яких-небудь сумнівів в законності проведеного огляду, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості пред`явити вимоги працівнику поліції надати йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Посилання ОСОБА_1 на те, що йому поліцейські не надали на його вимогу документи на газоаналізатор «Драгер» нічим не підтверджені.

Щодо посилання ОСОБА_1 на те, що з урахуванням похибки газоаналізатору «Драгер» показник був би таким, що критично не перевищував би допустимий, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 7 р. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України/МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П51 QМ 1771 083 22, яке чинне до 27.12.2023, газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alcotest 6820» має похибку +-0,4‰.

Отже, з врахуванням похибки газоаналізатору «Alcotest 6820» у 0,04%о, за допомогою якого було проведено тестування ОСОБА_1 , показник буде становити 0,24 ‰ (0,28‰ 0,04‰), що також є перевищенням допустимого законом показнику - 0,2 проміле алкоголю в крові.

А тому суд відхиляє посилання ОСОБА_1 на те, що показник після проведення тесту з врахуванням похибки приладу не є таким, що критично перевищує допустимий.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши її учасників, об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду немає.

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 необхідно притягнути до адміністративної відповідальності за вчинене.

При накладенні стягнення суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини. Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданнями цього кодексу є, в тому числі, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За змістом ст. 23 КУпАП метою застосування адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи значну суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами, суд уважає за необхідне призначити безальтернативне покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Натомість щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП необхідно зазначити наступне.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №505243 від 18.08.2023, водій ОСОБА_1 18.08.2023 о 09 год 00 хв в м. Пирятин Полтавської області по вул. Гребінківська, 3, керував транспортним засобом з номерним знаком НОМЕР_2 , будучи особою стосовно якої встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом постановою ВП9318265 від 15.03.2018 Пирятинського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області, чим порушив ст. 31-1 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», та ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

Відповідно до ч.3ст.126 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Проте згідно постанови державного виконавця Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Журби Т.О. про закінчення виконавчого провадження від 12.08.2020, виконавче провадження з примусового виконання № 8318265 щодо боржника ОСОБА_1 закінчено, заходи примусового виконання рішення скасовано.

Таким чином, подія і склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, провадження у справі в цій частині підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст.130, ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави: банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0016001, код класифікації доходів бюджету 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок на рахунок отримувача: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н. В. Нагорна