ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2646/23 Справа № 175/5301/23 Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж. М. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , - на постанову Дніпропетровського районного Дніпропетровської області від 24 жовтня 2023 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського районного Дніпропетровської області від 24 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Відповідно до встановлених судом обставин, ОСОБА_1 23 серпня 2023 року о 12-30 год. на а/д Н-31 26 км БП Обухівка керував транспортним засобом Джилі, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах спиртного з порожнини рота, порушення координації рухів). В установленому законом порядку від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

З сукупності встановлених обставин та досліджених доказів суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, просить постанову Дніпропетровського районного Дніпропетровської області від 24 жовтня 2023 року скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх доводів вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог процесуального закону та порушення процедури проходження огляду. Зазначає про порушення права на захист, оскільки він був позбавлений можливості приймати безпосередню участь у судовому розгляді в суді першої інстанції. Вказує на те, що матеріалами справи та долученим відеозаписом не підтверджено факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки на відеозаписі він поводиться адекватно, порушень координації рухів чи будь-яких інших ознак сп`яніння не має.

Будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду, апелянт у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим вважаю за можливе здійснити апеляційний розгляд за їх відсутності.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зважає на те, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Викладений у постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №489131, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, яким зафіксовано, що водій ОСОБА_1 на вимогу співробітників поліції, які виявили в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, в присутності свідків пройти огляд в установленому законом порядку, а саме за допомогою спеціального приладу «Драгер» та у медичному закладі, відмовився; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в якому зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проведення відповідного огляду (а.с. 2); рапортом співробітника поліції, згідно із яким, 23 серпня 2023 року на блок посту був зупинений транспортний засіб марки Джилі, державний номерний знак НОМЕР_1 , та в ході спілкування з водієм у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим було запропоновано пройти огляд в установленому законом порядку, на що останній категорично відмовився (а.с. 9); поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказали, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження від проходження огляду на стан сп`яніння в медичного закладі та на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер (а.с.7,8).

Під час апеляційного перегляду встановлено, що співробітниками поліції з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, після виявлення у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме: різкого запаху алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, - було запропоновано останньому пройти огляд за допомогою алкотестеру Драгер та у найближчому закладі охорони здоров`я, на що останній категорично відмовився. Факт відмови відповідно до вимог ст. 266 КУпАП зафіксовано і присутності двох свідків та на бодікамеру поліцейського.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цих вимог утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, диспозицією якої встановлено адміністративну відповідальність зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зважаючи на те, що матеріалами справи факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння, запропонованого йому співробітниками поліції, підтверджується поза розумним сумнівом, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також приймається до уваги, що ОСОБА_1 зазначені фактичні обставини не заперечував та вказав, що дійсно у день та час, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, керував транспортним засобом, був зупинений співробітниками поліції на блокпосту та на їх пропозицію відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а його апеляційні доводи зводяться до посилання на порушення права на захист, відсутність в нього ознак алкогольного сп`яніння та інші обставини формального характеру, які не спростовують вищенаведених підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст .130 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції його права на захист та неповноту судового розгляду є необґрунтованими, оскільки не мають підтвердження. Крім того, з наданих матеріалів видно, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була належним чином повідомлена про місце, дату та час судового розгляду (а.с. 15). Також в матеріалах справи наявна датована днем розгляду справи пам`ятка про права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що містить письмові пояснення ОСОБА_1 на імя головуючого судді з приводу подій, що мали місце 23 серпня 2023 року, та відмітку про встановлення його особи на підставі паспорту (а.с. 17).

Колегія суддів звертає увагу і на те, що до суду апеляційної інстанції, де він міг скористатися всіма правами, наданими у межах судового провадження особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду, що свідчить про формальність його доводів у цій частині.

Аналізуючи посилання ОСОБА_1 на відсутність в нього ознак алкогольного сп`яніння, а відтак і відсутність підстав для проходження відповідного огляду, суд апеляційної інстанції вважає вважає їх необгрунтованими, оскільки вони мають характер особистих суб`єктивних оцінок апелянта. Крім того, відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, встановлення наявності або відсутності у водія ознак сп`яніння віднесене до виключної компетенції поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України. Незгода водія із наявністю в нього ознак сп`яніння не звільняє його від передбаченого п. 2.5. ПДР обов`язку виконати вимогу поліцейського про проходження відповідного огляду.

Інші доводи апеляційної скарги оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що мають формальний характер та спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду не встановлено порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Зважаючи на викладене, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського районного Дніпропетровської області від 24 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця