ЄУН № 336/2045/23
пр. № 3/336/1857/2023
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк Ольга Ігорівна, розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 26 лютого 2023 року приблизно о 14.30 годині ОСОБА_1 , будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку по відношенню до своєї матері ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався нецензурною лайкою, чим скоїв домашнє насильство психологічного характеру.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, викликався до суду двічі, шляхом зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення, а також шляхом розміщення відомостей про дату, час та місце розгляду справи на офіційному веб-сайті судової влади, яка є загальнодоступною, про причини неявки суд не повідомив.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41 «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Потерпіла, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки суд не сповістила.

Згідно з копією протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.02.2023 року, ОСОБА_2 звернулась до ВП №4 Пологівського РУП ГУНП в Запорізькій області з вимогою прийняти міри до її сина, котрий випиває спиртні напої та виносить все з хати, а саме продукти харчування.

Відповідно до письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , 26.02.2023 року приблизно о 14.20 годині її син знаходився у п`яному стані за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку, в ході якої висловлювався нецензурною лайкою. Після чого вона викликала працівників поліції.

ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях вказує про те, що мешкає разом з матір`ю ОСОБА_2 , зловживає алкоголем. Приблизно о 14.20 годині 26.02.2023 року влаштував вдома скандал, висловлювався нецензурною лайкою.

Згідно з положенням Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia",рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Однак, з наведених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин не виявляється можливим встановити у чому саме полягало психологічне насильство, адже само по собі застосування нецензурної лайки складу правопорушення не утворює, в протоколі не вказано в чому полягали висловлення чи погрози з боку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не зазначено які наслідки настали для потерпілої особи в розумінні положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2220-VIII від 07.12.2017 року.

Таким чином, матеріали справи не містять допустимих та належних доказів вчинення ОСОБА_1 саме домашнього насильства психологічного характеру, тому суд вважає за необхідне закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд, керуючись ст. 247 п. 1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173-2 ч. 2 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.І. Дацюк

Постанова набрала законної чинності «_____»_________________20___року

Дата видачі «_____»_________________20___року