Справа № 136/1919/22
провадження №3/136/765/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2023 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - невідомо, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2022 о 23 год. 16 хв. в с. Нова Прилука по вул. Миру, Вінницького р-ну, Вінницької обл., гр. ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 21099 державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме:почервоніння очей, тремтіння пальців рук, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, чим порушив п.2.5. ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, не з`явився, до суду подав заяву, відповідно до якої просив суд провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, мотивуючи тим, що огляд проведено із грубим порушенням вимог ст.266 КУпАП. Так, він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу, у зв`язку із тим, що жодних підстав для такого огляду не було озвучено, а твердження працівника поліції, що «такий порядок» не відповідає дійсності, звинувачення що вживав алкогольні напої не може бути підставою для проведення огляду. Він заперечує факт керування транспортним засобом та наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння . Огляд запропоновано ще до озвучення будь яких ознак, а після відмови озвучена підозра, що він нібито вживав спиртні напої. Свідки до автомобіля не підходили, тому не можуть підтвердити наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння. Зазначені ним у протоколі пояснення вчинені під тиском працівників поліції, які вказали що заберуть транспортний засіб. Розгляд справи ОСОБА_2 просив проводити за його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зважаючи на викладені обставини, те, що ОСОБА_1 належно сповіщався про час і місце розгляду справи, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, висловив своє небажання приймати участь у розгляді справи, тому суд здійснює розгляд справи у його відсутності, на підставі зібраних у справі доказів.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановив, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, особою, що склала матеріали про адміністративне правопорушення надано наступні докази, які безпосередньо досліджувались судом, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №312249, відповідно до якого зазначено суть правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено вище. У графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності по суті правопорушення» ОСОБА_1 зазначив: «вчора випив пляшку пива після чого керував автомобілем від огляду відмовляюсь»;

- письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є аналогічними та відповідно до яких констатовано, що 03.12.2022 вони були запрошені працівниками поліції при тому як водій ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі в їх присутності;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 03.12.2022 складеного о 23:27 год., відповідно до якого працівником поліції було виявлено при огляді ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, тремтіння пальців рук, запах алкоголю з ротової порожнини, останній від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився;

- Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого працівниками поліції у ОСОБА_1 було виявлено працівником поліції ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді тремтіння пальців рук, почервоніння очей, запах алкоголю з ротової порожнини, останній відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, у присутності свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

- постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ №178779, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила посвідченні водія відповідної категорії, у зв`язку із чим на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.;

- відеозапис CD диску із нагрудної камери поліцейського, відповідно до якого зафіксовано факт після зупинки транспортного засобу спілкування працівників поліції із особою, яка відрекомендувалась ОСОБА_1 , назвав свої анкетні дані, на вимогу працівника поліції надати документи, останній вказує, що їх не має і зможе їх надати, якщо вони під`їдуть до нього додому. У подальшому працівник поліції вказує на відчутні ознаки запаху алкоголю з ротової порожнини, а ОСОБА_1 підтверджує факт вживання алкогольних напоїв вчора. Працівник поліції пропонує останньому пройти огляд в установленому законом порядку на визначення стану сп`яніння, на що ОСОБА_5 запитує «а що треба?», працівник поліції вказує, що така процедура. У подальшому на пропозицію працівника поліції пройти огляд в установленому законом порядку на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі ОСОБА_1 відмовляється, після чого працівниками поліції було запрошено свідків, які констатували факт відмови водія від такого огляду.

Судом встановлено, що ні протокол про адміністративне правопорушення, а ні обставини, що у ньому зазначені, а ні рішення, дії чи бездіяльність, у тому числі постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП не було оскаржено особою, що притягується до адміністративної відповідальності.

Суд, оцінивши вищезазначені докази, в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку «поза розумним сумнівом», що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що він не керував транспортним засобом, тобто не є суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП спростовуються зібраними та дослідженими судом безпосередньо доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ №312249, де останній вказав, що керував транспортним засобом, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ №178779, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила посвідченні водія відповідної категорії.

Твердження ОСОБА_1 щодо порушення працівниками визначеного ст.266 КУпАП порядку проведення його огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, зокрема відсутність підстав для проведення такого огляду в установленому законом порядку на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки не було названо ознаки алкогольного сп`яніння, суд вважає неспроможними, оскільки вони спростовуються дослідженими судом вище доказами, зокрема відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, який був переглянутий судом із якого констатовано, що ОСОБА_1 має очевидні наявні ознаки алкогольного сп`яніння, його поведінка дещо не відповідає обстановці, у зв`язку із чим працівник поліції вказує на наявність запаху з ротової порожнини, вказуючи у відповідь ОСОБА_1 , що він вживав алкогольні напої вчора, - «що очевидно, що не вчора». ОСОБА_1 ознайомившись із висунутим йому працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення обвинуваченням, де давав свої письмові пояснення, не заперечує наявності у нього явних ознак алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, тремтіння пальців рук, запаху алкоголю з ротової порожнини. Вказані ознаки зазначено як у Направленні, так і Акті, на підставі яких висунуте особі обвинувачення у протоколі, а не зазначення таких алкогольних ознак у письмових поясненнях свідків не є обов`язковим, оскільки останні констатують лише ухилення водія від огляду, який йому було запропоновано.

При цьому, суд враховує роз`яснення надані судам у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), де зазначено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в установленому порядку, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У той же час суд враховує поняття ухилення, що відповідно до загальнодоступних джерел - це тривале і наполегливе ухилення від виконання відповідного обов`язку або дії шляхом втечі від ситуації, приховування даних, тощо.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд розцінює як можливість уникнення останнього від адміністративної відповідальності, оскільки розмір стягнення є занадто суворим та є наслідком позбавлення особи права на керування транспортними засобами.

Суд враховує, що відповідно до практики ЄСПЛ, рішення у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Суд вважає, за необхідне врахувати при вирішенні даної справи практику ЄСПЛ за принципами якого останній сповідує, що скасування певного акта з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

При призначенні виду та розміру адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховується особа порушника, ступінь вини, майновий стан, характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Дослідивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, який встановлений санкцією частини статті, за якою кваліфіковано його діяння із застосуванням додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки як було встановлено судом, ОСОБА_1 було видано посвідчення водія.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.23-24, 27, 33, ч. 1 ст. 130, 221, 251-252, 266, 276, 283-284, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривні 20 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Світлана ШПОРТУН