П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2023 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Назарьова Л. В, розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працюючого в ТОВ «Ферострой»,

за ч. 1 ст. 173-2 кодексу України про адміністративні правопорушення

Встановив:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 968316 від 14.07.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 13 липня 2023 року приблизно о 13 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме кричав на неї та застосовував фізичну силу, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю, чим учинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

На цей час явка до суду ОСОБА_1 належним чином не забезпечена, що виключає можливість розгляду справи у встановлені ст.277 КУпАП строки.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов до таких висновків.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07.12.2017, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п.3 ч.1 ст.1 Закону).

У свою чергу, згідно з п.14 ч.1 ст.1 Закону № 2229-VIII, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п.17 ч.1 ст.1 Закону № 2229-VIII, фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Із системного аналізу ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» в сукупності з нормами ст.173-2 КУпАП вбачається, що домашнє насильство передбачає дії фізичного, психологічного чи економічного характеру внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 968316 від 14.07.2023 року, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 13 липня 2023 року приблизно о 13 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме кричав на неї та застосував фізичну силу, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При цьому, суд звертає увагу, що фабула протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та не містить всіх ознак об`єктивної сторони даного правопорушення, які характеризують зовнішню сторону такого правопорушення. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення визначено, що ОСОБА_1 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 психологічне та фізичне насильство, при цьому, не розкрито суть вчиненого порушення та наслідки, які настали в результаті вчинення таких дій особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відомостей про проведення судово-медичної експертизи із визначенням ступеня тяжкості спричинених тілесних ушкоджень (якщо такі були), протокол не містить.

Свідки, згідно змісту протоколу, по справі відсутні.

Із доданих до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 968316 від 14.07.2023 працівником поліції як доказ рапорт працівника поліції Відділу поліції № 2 (м. Горішні Плавні) Кременчуцького РУП Головного управління Національної поліції в Полтавській області, довідки про результати розгляду звернення, зареєстрованого до ІТС ІПНП (ЄО) за № 4734 від 13.07.2023 року, неможливо встановити факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного та фізичного характеру по відношенню до своєї матері, ОСОБА_2 із застосуванням до неї фізичної сили (спричинення тілесних ушкоджень), тим самим вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, до протоколу також додано пояснення ОСОБА_2 , однак остання до суду не з`явилася, показання суду не надала. Самі по собі її письмові пояснення не можуть бути доказом вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Інших доказів винуватості ОСОБА_1 суду не надано.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Як визначено ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються органом (посадовою особою) на підставі доказів у справі про адміністративне правопорушення, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюються зазначені обставини. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку, що в процесі розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт того, що ОСОБА_3 13 липня 2023 року вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 .

Розглянувши матеріали справи про вчинення адміністративного правопорушення в їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт домашнього насильства не знаходить свого підтвердження, у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, як зазначено в протоколі, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Із урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 173-2, 247, 251, 252, 256, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

Постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити в зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя