Справа № 191/1902/23
Провадження № 3/191/746/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Прижигалінська Т.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове Дніпропетровської області, не працює, зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 05.06.2000 року Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний номер : НОМЕР_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП ,-

В С Т А Н О В И В :

26.04.2023 року о 04 год. 30 хв. ОСОБА_1 знаходився за адресою : АДРЕСА_1 , ображав нецензурною лайкою свою матір ОСОБА_2 , чим вчинив психологічну шкоду останній, тим самим скоїв психологічне насильство в сім`ї. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

26.04.2023 року о 09 год. 30 хв. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 . будучи п`яним на подвір`ї двору вчинив сварку з матір`ю ОСОБА_2 , чим спричинив психологічне насилля в сім`ї. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

28.04.2023 року о 09 год. 00 хв. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 . будучи п`яним на подвір`ї, матері - ОСОБА_2 влаштував сварку, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував, чим спричинив психологічне насилля в сім`ї стосовно своєї матері. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постановою судді від 17.05.2023 року вищезазначені матеріали на підставі ч.2 ст.36 КУпАП були об`єднані в одне провадження.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився по невідомим суду причинам. Згідно письмових пояснень свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав повністю.

Винність правопорушника підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 199237 від 01.05.2023 року, Серії ВАВ № 835055 від 03.05.2023 року та Серії ВАВ №835056 від 08.05.2023 року; протоколами про прийняття заяв про кримінальне правопорушення та інші події від 26.04.2023 року, 04.05.2023 року від ОСОБА_2 ; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду і в його діях є склад правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме : вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Однак, з адміністративного матеріалу вбачається, що правопорушення були вчинені 26.04.2023 року та 28.04.2023 року, а розгляд справи у суді відбувся 25.09.2023 року, оскільки правопорушник в судове засідання не з`являвся.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до положень п.3 ч.1, ч.2 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов : про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП.

Згідно ч.1 п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин : закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Так, з положень статті 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в порушенні провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.

Виходячи зі змісту статті 38 КУпАП «Строки накладення адміністративного стягнення», таке стягнення накладається лише на винну особу. Відповідно, ця норма (можливість застосування строків накладення адміністративного стягнення) повинна застосовуватись лише у випадку встановлення вини особи у вчиненні правопорушення.

Тим більше, за своєю правовою природою звільнення від відповідальності у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою обставиною.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) підтверджує цю правову позицію, згідно з якою «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення».

З точки зору матеріального (сутнісного) підходу реабілітуючими визнаються обставини, за яких особа вважається непричетною до адміністративного правопорушення (у зв`язку із чим відновлюються її добре ім`я, репутація), а нереабілітуючими обставини, за яких має місце винуватість особи, але через передбачені законом обставини вона звільняється від адміністративної відповідальності.

Поділ підстав закриття провадження на реабілітуючі і нереабілітуючі має, насамперед, практичне значення щодо наслідків такої форми закінчення провадження у справі. Визнання обставини реабілітуючою / нереабілітуючою впливає на права та інтереси особи, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення.

Крім того, стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати низку обставин, в тому числі чи винна особа в його вчиненні.

Водночас стаття 284 КУпАП не містить обмежень при винесенні постанови про закриття справи встановити вину особи.

Таким чином, наявні підстави визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП. Однак, оскільки передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП трьохмісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності з дня вчинення правопорушення на момент розгляду справи минув, тому у відповідності до ст. 247 п.7 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КК України.

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т. В. Прижигалінська