ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/4869/23 Головуючий 1 інстанції Тимош О.М.
Провадження № 33/818/920/23 Суддя суду апеляційної інстанції Курило О.М.
Категорія: ст.185 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Ковері Р.М., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника Юшко Т.Г., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові, справу за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_1 на постанову Московського районного суду м.Харкова від 08.08.2023 р., допитавши свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Постановою Московського районного суду м.Харкова від 08.08.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 136 (сто тридцять шість) гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок на користь держави.

З постанови Московського районного суду м.Харкова від 08.08.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 24.05.2023 р. приблизно об 11 годині 10 хвилин за адресою: м.Харків, вул.Академіка Павлова, 56 не виконав вимогу поліцейського залишатися на місці події та намагався втекти, не дивлячись на те, що його неодноразово було попереджено про наслідки невиконання законної вимоги, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На вказану постанову правопорушник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Московського районного суду м.Харкова від 08.08.2023 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що не згодний з постановою суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права.

Вказує, що насамперед порушення норм процесуального права полягає у тому, що захиснику було відмовлено у задоволенні клопотання про допит свідків, а саме працівників поліції нібито вони вважаються зацікавленими особами. Апелянт не погоджується з такою позицією суду першої інстанції, бо для того, щоб зрозуміти законність дій співробітника поліції ОСОБА_3 , який керуючись ст.45 ЗУ «Про національну поліцію» застосував до ОСОБА_1 спеціальні засоби кайданки, можливо лише за допомогою допиту свідків.

Вважає, що співробітники поліції вчинили щодо нього протиправні дії, оскільки жодних документів про затримання вони не складали всупереч ст.208 КПК України або ст.261 КУпАП, а також відомості до протоколу не вносилися.

Посилається на відповідь ХРУП №2 від 30.06.23 р., яка на думку апелянта підтверджує безпідставність затримання, оскільки 24.05.2023 р. щодо нього жодних кримінальних проваджень за подіями з участю співробітників поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ЄРДР не вносилося, а отже застосування кайданок є незаконною дією, бо ніяких кримінальних правопорушень, опору та спроби втечі він не чинив.

Наполягає на тому, що єдиним способом встановити законність набуття ним статусу затриманої особи, обмеження його пересування за допомогою спеціальних засобів кайданок, передачу його водію автомобіля Toyota Land Cruiser Prado, д.н.з. НОМЕР_1 , який чинив психологічний тиск та відібрав мобільний телефон є допит у якості свідків працівників патрульної поліції.

Звертає увагу, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення йому не роз`яснили права, передбачені ст.ст.256,268 КУпАП.

Вказує, що рапорт працівника поліції не може бути допустимим доказом по справі, оскільки інформація, що міститься у ньому не відповідає дійсності та виключає незалежність та об`єктивність такої особи при складанні документів.

Окремо зупиняється на тому, що порушено процес вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки, спочатку він поставив підпис за отриману копію, а потім співробітниця поліції, не надавши йому копію, почала під диктовку іншого поліцейського дописувати розділ «склад адміністративного правопорушення». Вважає, що у такому випадку змінилася фабула протоколу, тому це є істотним порушенням та призвело до обмеження його прав як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На доповнення своєї апеляційної скарги зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутній опис обставин, які б вказували на вчинення ним злісної непокори законному розпорядженню працівника поліції. Вкотре наголошує, що не мав наміру та умислу вчиняти будь-які протиправні дії. Не розуміє чому суд першої інстанції оцінив його емоційну поведінку, яка була направлена на привернення уваги оточуючих до незаконних дій поліцейських, як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

На підставі вищевикладеного апелянт вказує, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, тому провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

У судове засідання з`явилася захисник правопорушника адвокат Юшко Т.Г. Вона підтримала свою апеляційну скаргу і просила її задовольнити.

Напередодні судового засідання ОСОБА_4 завила клопотання про виклик свідків, а саме співробітників патрульної поліції Усенко Ю.В. та ОСОБА_3 . Для повного, всебічного й об`єктивного дослідження всіх обставин справи клопотання задоволено і викликано у судове засідання вказаних осіб.

Захисник просила звернути увагу на те, що працівниками поліції було порушено низку вимог чинного законодавства, а саме: протокол про адміністративне правопорушення дописано після підписання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; стосовно ОСОБА_1 не складався протокол про затримання всупереч ст.208 КПК України або ст.261 КУпАП; завдано тілесні ушкодження застосуванням кайданок, що підтверджується висновком фахівця з питань судово-медичної експертизи №286-2023.

Крім того, у судовому засіданні брав участь ОСОБА_1 , який підтримав позицію захисника. Пояснив, що не вчиняв ніяких дій, щоб втекти та не розуміє навіщо до нього було застосовано кайданки.

У судове засідання з`явились інспектори ВАП УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції Усенко Ю.В. та ОСОБА_3 , які надали власні пояснення щодо подій, які відбулися 24.04.2023 р.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Статтею 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторних розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, суд першої інстанції послався на сукупність доказів, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №243705 від 24.05.2023 р., рапорт, відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Надавши оцінку зазначеним доказам, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, тобто злісна непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Із вказаним висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Допитані в судовому засіданні працівники патрульної поліції пояснили, що виявили транспортний засіб ГАЗ 33021, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який порушив вимоги п.9.2б Правил дорожнього руху України.

Повідомили, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 запропонував їм неправомірну вигоду в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, але так швидко повернув собі доказ вчинення кримінального правопорушення, що інспектор поліції Усенко Ю.В. не встигла як належить зафіксувати цю подію, проте ОСОБА_1 був попереджений про відповідальність; слідча оперативна група на місце не виїжджала. Зазначили, що їм не відомо чи існує кримінальне провадження стосовно ОСОБА_1 за фактом пропозиції неправомірної вигоди, так як до слідчого вони не викликалися.

Крім того, пояснили, що ОСОБА_1 поводився досить емоційно, вийшов з транспортного засобу, не виконав вимогу залишатись на місці та почав рухатися праворуч, що було розцінено правниками як спробу втекти та застосовано до нього спеціальні засоби кайданки в порядку п.а ч.3 ст.45 ЗУ «Про Національну поліцію».

На доповнення інспектор поліції Демченко В.В. зазначив, що застосував кайданки, бо йому здалося, що поведінка ОСОБА_1 загрожувала життю та здоров`ю його напарниці.

Водночас інспектор поліції ОСОБА_3 пояснив, що психічний та психологічний тиск на ОСОБА_1 не здійснювався, а фізична сила могла бути застосована лише в розумінні ЗУ «Про Національну поліцію». Пояснив, що особливість застосування спеціальних засобів полягає в тому, що коли особа вчиняє активні дії, то кайданки автоматично стають ще тугішими.

Зазначили, що протокол про затримання не складався, оскільки ОСОБА_1 до відділу поліції не доставлявся, тому діяли відповідно до посадових обов`язків та чинного законодавства.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що способами, визначеними чинним законодавством, зокрема, звернення з дисциплінарною скаргою до керівництва поліції для проведення службової перевірки або до правоохоронних органів, в порядку КПК України, а також до суду адміністративної юрисдикції, з позовом щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників поліції, як суб`єктів, що наділені владними повноваженнями, ОСОБА_1 не звертався. Внаслідок цього, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції.

Доводи захисника про те, що працівники поліції дописали зміст протоколу про адміністративне правопорушення не підтверджуються та спростовуються доказами, а працівники поліції повідомили, що достеменно не пам`ятають таких деталей, оскільки подія відбулася дуже давно.

Натомість твердження апелянта, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП,не приймаються до уваги апеляційним судом та спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи та поясненнями учасників судового засідання.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У свою чергу, відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд враховуючи обставини справи; письмові (а.с.41) та усні пояснення ОСОБА_1 про те, що у нього не було наміру втікати; відповідь ХРУП №2 від 30.06.23 р. (а.с.40) про те, що факти, як були зазначені у матеріалі ІТС ІПНП №10603 від 24.05.2023 р. Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області до ЄРДР внесені не були, а наслідки даного правопорушення не представляють суспільної небезпеки, не завдали значної шкоди державним чи суспільним інтересам, вважає за можливе обмежитись усним зауваженням, що буде відповідати меті адміністративного стягнення, визначеній ст.23 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст.247 цього Кодексу.

На переконання апеляційного суду, застосування такого виховного заходу як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанову Московського районного суду м.Харкова від 08.08.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП необхідно змінити та звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 25, 33, 38, 294, 295 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Московського районного суду м.Харкова від 08.08.2023 рокупо справі щодо ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП в частині накладення адміністративного стягнення, змінити.

Апеляційну скаргу правопорушника, задовольнити частково.

На підставі ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, звільнити правопорушника ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитися усним зауваженням, яке оголосити йому в даному судовому засіданні.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст.294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило