Справа № 345/5247/23
Провадження № 33/4808/830/23
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Онушканич В. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю адвоката Дяківа Д.І. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Дяківа Дмитра Івановича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює, громадянина України,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 06 жовтня 2023 року о 15 год. 31 хв. в м. Калуш по вул. С. Бандери, керував транспортним засобом марки Dacia Sandero д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, почервоніння очей, звужені зіниці очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, а саме в закладі охорони здоров`я, водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

В апеляційній скарзі адвокат Дяків Д.І. просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає рішення суду першої інстанції необґрунтованим та прийнятим з порушенням матеріального права.

Вказує, що постанова, яка була додана до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не набула законної сили, оскільки її оскаржили та на даний час розглядається адміністративний спір у Тисменицькому районному суді Івано-Франківської області. Проте суд першої інстанції виніс постанову в якій зазначив, що не бере до уваги постанову БАА № 978156 від 06 жовтня 2023 року а послався, що в справі є інші докази які підтверджують вину особи у вказаному правопорушенні. Проте таке твердження суду першої інстанції є хибним, оскільки постанова про притягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП є єдиним доказом у справі, що підтверджує законність зупинки. Якщо не брати її до уваги, то зупинка ОСОБА_1 була не законна, а відповідно всі інші дії працівників поліції також були не законними.

Зазначає, що відеозаписи долучені поліцейськими до протоколу є неналежними та недопустимими доказами, оскільки вони не містять повного висвітлення того, що відбувалося у період від моменту зупинення водія до завершення складання матеріалів про адміністративне правопорушення, зокрема відеозапис з відео реєстратора патрульної машини вказує що транспортний засіб був зупинений 15:31, а записи долучені з нагрудних камер вказують на факт фіксації процесу складання протоколу вже 16:54, тобто між фактом зупинки та складанням матеріалів про адміністративне правопорушення пройшло аж 1 година 20 хвилин, які є відсутніми в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Наголошує, що в засіданні водій повідомив суд, що після зупинки йому запропонували проїхати в заклад охорони здоров`я і він погодився та поїхав туди з поліцейськими. В закладі поліцейські надали йому контейнер для збору аналізів, який він наповнив, проте на превеликий подив водія більше години часу вони чекали на лікарів, які мали прийняти його аналізи, які так і не з`явилися, оскільки вони просто були відсутні на робочому місці, тоді водій повідомив, що в нього хвора дитина і він спішить додому ну і в результаті було зняте постановочне відео складання матеріалів у справі про адміністративне правопорушення з відмовою водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вказує, що всупереч вимог закону водію не було належним чином роз`яснено його права та обов`язки.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Дяків Д.І. з`явилися в судове засідання апеляційного суду. Їм роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 271 КУпАП, відповідно. Клопотань не заявлено.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Дяків Д.І. просили задовольнити апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 06 жовтня 2023 року серії ААД № 588840 (а.с. 1) 06 жовтня 2023 року о 15 год. 31 хв. в м. Калуш по вул. С. Бандери водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Dacia Sandero д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, почервоніння очей, звужені зіниці очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, а саме в закладі охорони здоров`я, водій відмовився. Цим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським СРПП Калуського РВП лейтенантом поліції Проців М.І., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП підписаний ним, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 від дачі пояснень відмовився.

ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердив, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.

Підстав вважати, що цей протокол складено з порушенням ст. 256 КУпАП, відповідних Інструкцій, не здобуто.

Виклад обставин в протоколі цілком відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

В протоколі зазначені дії водія щодо ухилення від огляду, а саме, що він відмовився.

З акту огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками: зіниці очей дуже звужені, не реагують на світло, тремтіння пальців рук запах алкоголю з порожнини рота, пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, але від такого останній відмовився.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Калуської ЦРЛ (а.с. 3) на такий огляд направлявся ОСОБА_1 , який мав ознаки наркотичного сп`яніння зіниці очей дуже звужені, не реагують на світло, проте від проходження огляду відмовився.

На відеозаписах, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 8), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано рух автомобіля патрульної поліції та подальшу зупинку транспортного засобу марки Dacia Sandero д.н.з. НОМЕР_1 за кермом цього автомобіля перебуває ОСОБА_1 . Також зафіксовано пропозицію працівників поліції пройти огляд на визначення стану сп`яніння в медичному закладі, проте від такого ОСОБА_1 відмовився. Далі працівники поліції роз`яснюють ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також роз`яснюють йому його прав та обов`язків передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також зафіксовано процес складання процесуальних документів та ознайомлення ОСОБА_1 з їх змістом під підпис.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Тому твердження апелянта про те, що відеозаписи долучені поліцейськими до протоколу є неналежними та недопустимими доказами, оскільки вони не містять повного висвітлення того, що відбувалося у період від моменту зупинення водія до завершення складання матеріалів про адміністративне правопорушення не є слушним, оскільки відеозаписи, що містяться в матеріалах справи фіксують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки Dacia Sandero д.н.з. НОМЕР_1 та факт відмови, у зв`язку з виявленими працівниками поліції ознаками сп`яніння, які зафіксовані у відповідних процесуальних документах, пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, а саме це згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху ставиться у вину ОСОБА_1 .

Також не є слушним твердження апелянта про те, що відеозаписи місять розбіжності в часі між моментом зупинки та між моментом складання протоколу, оскільки такі розбіжності не впливають на можливість встановлення фактичних обставини справи та на допустимість доказів та не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Наявними відеозаписами також спростовується твердження апелянта про те, що всупереч вимог закону водію не було належним чином роз`яснено його права та обов`язки, оскільки відеозаписами зафіксовано роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.5. Правил дорожнього руху водієві визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні у матеріалах справи докази, в тому числі і відеозапис, підтверджують, що водій ОСОБА_1 у якого поліцейським виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, на пропозицію поліцейського відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що підтверджується змістом відеозаписів та відсутні заперечення особи під час оформлення матеріалів адміністративного правопорушення, а тому є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважаю, що в даному випадку поліцейськими дотримано приписи Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Поліцейські, з огляду на виявлення передбачених п. 4 Розділу І Інструкції ознак наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , мали підстави пропонувати йому пройти огляд.

Щодо виявлених ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , необхідно зазначити, що поліцейський фактично виявляє ознаки стану наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. Наявність ознак наркотичного сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги факт оскарження постанови БАА № 978156 від 06 жовтня 2023 року про порушення вимог ч. 5 ст. 121 КУпАП, хоча вказана постанова є єдиним доказом у справі, що підтверджує законність зупинки не впливає на законність рішення суду першої інстанції, оскільки причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо відмови від огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Посилання апелянта на те, що після зупинки ОСОБА_1 запропонували проїхати в заклад охорони здоров`я і він погодився та поїхав туди з поліцейськими, але через відсутність лікарів на робочому місці протягом години та необхідність їхати додому через хворобу дитини ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, після чого на вимогу працівників поліції було записано відеозапис відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння та складено матеріали адміністративного правопорушення, не спростовує факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння у медичному закладі та доведеність вини останнього у порушенні п.п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 будучи водієм транспортного засобу у якого працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння у відповідності до закону, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 просив призначити менш суворе стягнення з урахування даних про його особу, однак санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною та передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Дяківа Дмитра Івановича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2023 року, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло