ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 632/520/22 Головуючий 1 інстанції: Журавель О.О.
Провадження №: 33/818/695/23 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року Харківський Апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Ковері Р.М., з участю особипритягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника Лозовського С.В., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника на постанову Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06.06.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06.06.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок). на користь держави.

З постанови Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06.06.2023 року вбачається, що 19 червня 2022 року близько 20 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки Lexus RX 300, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Соборній у місті Первомайський Харківської області, у стані алкогольного сп`яніння.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив підпункт «а» пункту 2.9. розділу 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На вказану постанову правопорушник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06.06.2023 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що не згодний з постановою суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права.

Вказує, що підстави законної зупинки автомобіля регламентовані законом «Про Національну поліцію». Посилається на ст.35 цього ж Закону, згідно з якою поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. У зв`язку з цим робить висновок про незаконну зупинку його автомобіля, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що він як водій допустив будь-які порушення Правил дорожнього руху у зв`язку з чим всі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_1 не зобов`язаний був виконувати, а всі складені процесуальні документи стосовно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Наголошує, що судом першої інстанції правильно було встановлено, що поліцейські в порушення вимог Інструкції № 1452/735, ч.2,3 ст.266 КУпАП не запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Однак відразу запропонували пройти огляд в закладі охорони здоров`я, на що останній відповів «поїхали» (Постанова Первомайського міськрайонного суду від 06 червня 2023 року №632/520/22), що є грубим порушенням вимог чинного законодавства та є безумовною підставою для визнання результатів огляду недійсними.

Звертає увагу, що вказане порушення також підтверджується відеозаписом, з якого вбачається, що працівниками поліції вищевказані вимоги діючого законодавства України не дотримано, зокрема, не запропоновано та не роз`яснено ОСОБА_1 порядок проведення огляду за допомогою спеціального технічного засобу, даний засіб не був продемонстрований останньому та не було надано для огляду документи, що підтверджують його відповідність нормам та справність.

Таким чином, на його думку, висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння складений з порушенням вимог Інструкції № 1452/735 та вважається недійсним.

Вказує, що працівники патрульної поліції не забезпечили безперервної відеозйомки вчиненого правопорушення, а здійснили лише вибіркову відеофіксацію за допомогою нагрудної камери у зв`язку з чим вказаний відеозапис не можна визнати належним та допустимим доказом. Також, зазначає, що ознаки алкогольного сп`яніння, які були зазначені у протоколі, на відео не вбачаються, а їх наявність поліцейським не перевірялася.

Крім того, простежується фактична відсутність зйомки під час огляду в закладі охорони здоров`я, що є грубим порушення порядку огляду водія на стан сп`яніння. Так, з відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано здати біологічні зразки, що викликає обґрунтовані сумніви в тому, що він їх здавав, що підтверджує можливість підробки офіційного документу посадовими особами Первомайської ЦРЛ про що було повідомлено органи Нацполіції. Також, на думку правопорушника, поліцейськими навмисно не було зафіксовано, те, що ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду, який був проведений лікарем ОСОБА_2 , з підстав того, що огляд проводився за допомогою приладу, який не пройшов законодавчо встановленої калібровки, що викликало сумніви в їх достовірності. Вказує, що наполягав на відібранні біологічних зразків, але це було проігноровано посадовими особами.

Посилається на Інструкцію № 1452/735, відповідно до якої за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Однак, ОСОБА_1 зазначає, що висновок стосовно нього невідомо як з`явився у матеріалах справи, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення від 19.06.2022 р., в додатках, вказано, що висновок відсутній, а наявний акт огляду.

На доповнення своєї апеляційної скарги вказує, що прохав надати можливість на спілкування з адвокатом та ознайомити його з правами, які передбачені ст.268 КУпАП, скласти в його присутності протокол про адміністративне правопорушення, що також було проігноровано поліцейськими, а замість цього на ОСОБА_1 було надіто кайданки та вимкнуто реєстратори з посиланням на те, що вони розрядилися.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 просить скасувати постанову Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06.06.2023 року, а провадження в справі закрити.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

У судове засідання з`явився правопорушник та його захисник - адвокат Лозовський С.В. Захисник підтримав апеляційну скаргу свого підзахисного і просив її задовольнити. В свою чергу ОСОБА_1 підтримав захисника. Основним аргументом захисника є те, що відсутні належні докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 вказав, що підпис в поясненнях (а.с.5) йому не належить, а дані, зазначені в акті медичного огляду, не відповідають дійсності, бо тиск йому не міряли, а пульс не перевіряли. Вважає, що огляд було проведено з порушенням вимог чинного законодавства.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні підпункту «а» пункту 2.9. розділу 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції використав наступну аргументацію.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 319616 від 19 червня 2022 року, який складено стосовно ОСОБА_1 вбачається, що 19 червня 2022 року близько 20 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки Lexus RX 300, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Соборній у місті Первомайський Харківської області, у стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння за згодою водія ОСОБА_1 у встановленому законом порядку проводився у в закладі охорони здоров`я КНП «Первомайська центральна районна лікарня». За результатами якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Результат - 1,7 проміле.

Також у відповідній графі протоколу зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснені його права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Із цього ж протоколу також вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений із змістом протоколу, був відсторонений від керування транспортним засобом, скористався своїм правом та надав письмові пояснення, у яких зазначив, що того дня він випив 300 грамів коньяку, після чого сів за кермо свого автомобіля, надалі був зупинений працівниками поліції, які склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення. При цьому жодних зауважень щодо процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення та його змісту, у тому числі, щодо процедури проведення огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 зроблено не було.

Суд першої інстанції також взяв до уваги свідчення допитаного за згодою сторони захисту у якості свідка інспектора СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , який пояснив, що 19 червня 2022 року він, поліцейські ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на службовому автомобілі здійснювали патрулювання містом Первомайський Харківської області. Близько 20-20 години цього дня ними був зупинений автомобіль марки Lexus RX 300, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Соборній у місті Первомайський Харківської області, зокрема для перевірки документів, що пов`язане із введенням в Україні воєнного стану та необхідністю посиленого контролю за правопорядком. Після зупинки було встановлено, що керування зазначеним автомобілем здійснював водій ОСОБА_1 . Із салону був відчутний запах алкоголю. Під час спілкування з водієм у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода (коли він вийшов із автомобіля).

Про це ж під час судового розгляду дали пояснення допитані у якості свідків ОСОБА_5 - інспектор СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, який був присутній під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікарні, та ОСОБА_6 - поліцейський СРПП цього ж відділення поліції. Кожний свідок, окремо, зазначили, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування зазначеним автомобілем, останній перебував у автомобілі на місці водія, під час спілкування вів себе неадекватно, на вимоги поліцейських і зауваження не реагував, висловлювався нецензурною лайкою, погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я щодо якого жодних зауважень на заявляв.

При цьому свідок ОСОБА_5 зауважив, що із документами на алкотестер «Алконт - 01су-U» у лікарні ОСОБА_1 ознайомлений не був, оскільки він не вимагав їх пред`явлення.

Свідок ОСОБА_6 зазначив, що проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння фіксувалося шляхом здійснення відеозапису, який не є безперервним, оскільки фіксувалися лише ключові обставини зазначених подій. При цьому, свідок зауважив, що зйомка, коли відбираються зразки біологічного середовища є неприпустимою і жодним нормативним документом не передбачена.

Суд першої інстанції послався також на покази, допитаної за клопотанням сторони захисту у якості свідка ОСОБА_2 , яка є лікарем приймального відділення КНП «Первомайська центральна районна лікарня» пояснила, що 19 червня 2022 року близько 21-15 години співробітниками поліції до вказаного закладу охорони здоров`я був доставлений ОСОБА_1 для проведення медичного огляду з метою визначення стану алкогольного сп`яніння. Під час зовнішнього огляду у водія було виявлено, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, розширенні зіниці та порушення координації руху. Під час проведення досліджень за допомогою приладу для вимірювання концентрації парів алкоголю «Алконт - 01су-U» 9 червня 2022 року були отримані такі результати: станом на 21 год. 15 хв. - 2,0 проміле, обстеження станом на 21 год. 35 хв. - 1,7 проміле. Різниця у результатах, на її думку, пов`язана з диханням водія. Відомості про стан вживання алкогольних напоїв цього дня водій надати відмовився. Огляд проводився у присутності поліцейських. Додатково, з метою уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння та підтвердження результатів, отриманих під час огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера, відповідно до нормативних документів, у водія були відібрані зразки біологічного середовища - сечі для лабораторного дослідження, на що останній погодився. Зразки біологічного середовища були опломбовані, та відправлені на дослідження.

Також судом першої інстанції було досліджено відеозаписи, після чого зроблено висновок, що із врахуванням зухвалої поведінки ОСОБА_1 на місці події, зафіксовано достатньо відомостей, які крім інших, доказують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, згоду на проведення такого огляду у закладі охорони здоров`я та огляд у закладі охорони здоров`я.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши правопорушника та його захисника, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, приходить до висновку, що постанову Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06.06.2023 року потрібно залишити без змін, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Суд звертає увагу на Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі - «Інструкція»), якою повинні керуватися патрульні поліцейські у випадку виявлення у водія ознак сп`яніння.

Відповідно до п.3 Розділу І цієї Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандарт, лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.7 Розділу І цієї Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Під час перегляду відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського в порядку підготовки до апеляційного розгляду, встановлено, що поведінка ОСОБА_1 , а саме порушена координація рухів, нецензурна лайка та вислів «поїхали» під час спілкування з працівниками поліції давала підстави вважати, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. З огляду на те, що факт керування транспортним засобом доведений та не спростований, працівники поліції, керуючись п.7 Розділу І згаданої Інструкції мали процесуальні підстави для направлення водія для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що способами, визначеними чинним законодавством, зокрема, звернення з дисциплінарною скаргою до керівництва поліції для проведення службової перевірки або до правоохоронних органів, в порядку КПК України, а також до суду адміністративної юрисдикції, з позовом щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників поліції, як суб`єктів, що наділені владними повноваженнями, ОСОБА_1 не звертався. Внаслідок цього, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції.

Відповідно до п.3, 4, 9, 10, 11, 12, 13 Розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Отже, враховуючи положення п.15 Розділу III Інструкції, відібрання зразків біологічного середовища та проведення з ними лабораторних досліджень в ході огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я є обов`язковим, оскільки це необхідно для встановлення діагнозу та складання акта медичного огляду.

Крім того, ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі зазначає, що не довіряв поліцейським та мав сумніви в тому, що його біологічні зразки пройшли належне лабораторне дослідження. Однак суд апеляційної інстанції наголошує, що ОСОБА_1 міг звернутися з клопотанням про повторне дослідження зразків біологічного середовища у його присутності, які було відібрано у нього 19.06.2022 р. під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з метою виявлення можливого вживання алкоголю, так як вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. При дослідженні матеріалів справи було встановлено, що ОСОБА_1 з таким клопотанням не звертався, а тому доводи апелянта в цій частині також не підлягають задоволенню.

Відповідно до п.15, 16, 17, 18, 22 Розділу ІІІ Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма». Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Суд звертає увагу, якщо особа пройшла огляд в медичному закладі, то до уваги приймається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а не акт медичного огляду чи цифровий показник алкотестеру «Драгер».

З матеріалів справи вбачається, що на четвертому аркуші міститься висновок №94 від 19.06.2022 р. КНП ХОР «ОНД», який складено з дотримання вимог чинного законодавства та зазначено, що особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що у подальшому було відображено в протоколі про адміністративне правопорушення. До того ж, в матеріалах справи наявна копія акта медичного огляду № 94 від 19.06.2022 року та довідки, наданої ХОБСМЄ від 04.07.2022 р. про судово-токсилогічне дослідження сечі ОСОБА_1 , які були отримані у відповідь на запит судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області Олени Журавель. Вказане спростовує доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутній висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Що стосується твердження ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не забезпечили безперервної відеозйомки вчиненого правопорушення, апеляційний суд вважає, що воно є безпідставним, з огляду на наступне.

Відповідно до розпорядження начальника Харківської обласної військової адміністрації Олега Синєгубова від 21.03.2022 р., з метою уникнення розголошення інформації, яка може допомогти противнику дізнатися інформацію про переміщення та хід виконання завдань Сил оборони, у зв`язку з активним веденням бойових дій на території Харківської області, згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №68/2022 «Про утворення військової адміністрації», відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та керуючись пунктом 8 частини 4 статті 15 зазначеного Закону зобов`язав: заборонити з 21 березня на період дії правового режиму воєнного стану на території Харківської області використання відеореєстраторів та інших пристроїв для фото- і відеофіксації під час використання автомобільного та мототранспорту для фото - і відеозйомки доріг загального користування, об`єктів загального призначення, об`єктів інфраструктури, блокпостів, укріплень, розташування, зосередження чи переміщення військових частин (підрозділів) сил оборони.

Здійснюючи відеофіксацію, шляхом використання нагрудної камери, працівники патрульної поліції діяли відповідно до ст.40 Закону України «Про національну поліцію», згідно якої поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Таким чином, застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є правом поліції, а не обов`язком. Окрім того, апеляційний суд враховує, що Інструкція про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер працівниками поліції та доступу до відеозаписів на них, затверджена наказом Департаменту ПП Національної поліції №100 від 03.02.2016 року та наказом Департаменту ПП Національної поліції №14/1 від 24.11.2015 року є внутрішнім документом Департаменту Національної поліції, офіційно не опубліковувалась та її обов`язкове застосування не передбачено вимогами чинного КУпАП.

Всі інші доводи правопорушника не знаходять свого підтвердження і спростовуються доказами, які наявні в матеріалах справи.

Важливо наголосити, що низка рішень ЄСПЛ дійсно містить, розвиває та удосконалює підхід до обґрунтованості (вмотивованості) судових рішень.

До того ж, у пункті 34 рішення у справі «Шкіря проти України» (заява № 30850/11) ЄСПЛ повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує національні суди обґрунтовувати свої рішення. Це зобов`язання не можна розуміти як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а питання дотримання цього зобов`язання має вирішуватися виключно з огляду на обставини справи (див., наприклад, рішення у справах «Гарсія Руіз проти Іспанії» [ВП] (Garcia Ruiz v. Spain) [GC], заява № 30544/96, пункт 26, ЄСПЛ 1999-I, «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, пункт 25, від 18 липня 2006 року, «Бендерський проти України» (Benderskiy v. Ukraine), заява № 22750/02, пункти 42-47, від 15 листопада 2007року, та «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine), заява №5231/04, пункти 18 і 19, від 07 жовтня 2010 року).

Крім того, пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Поряд з цим, відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, застосоване до ОСОБА_1 є достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових правопорушень і таким що відповідає характеру вчиненого правопорушення, меті адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.2.9а Правил дорожнього руху та правильно притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності і його посилання на невідповідність висновків судді обставинам справи є безпідставними, а тому, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 25, 33, 38, 294, 295 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06.06.2023 рокупо справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу правопорушника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст.294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського Апеляційного суду О.М.Курило