Справа № 204/9846/22
Провадження № 3/204/162/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Мащук В.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, суддя,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 353138, 26 жовтня 2022 року о 13 год. 57 хв., ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault Logan», державний номер НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння лікарем в закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на камеру. Водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5. ПДР України.

В судовому засіданні водій ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, провадження у справі просив закрити, пояснив, що керував автомобілем, будь яких заборонених речовин, не вживав. При зупинці його автомобіля, поліцейськими було повідомлено про виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд у медичному закладі, однак, так як зупинка була необґрунтованою, він відмовився від проходження огляду. Крім того, за період з червня по жовтень 2022 року його неодноразово зупиняли співробітники поліції, у зв`язку з чим, неодноразово ОСОБА_1 доводилося проходити медичні огляди на стан наркотичного сп`яніння, за результатами пройдених медичних оглядів, він у стані сп`яніння не перебував.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, у тому числі наркотичного сп`яніння, передбачені ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п. 3, 4 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» ознаками наркотичного сп`яніння є, зокрема, звужені зіниці очей, що не реагують на світло; поведінка, що не відповідає обстановці; виражене тремтіння пальців рук.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинено повторно протягом року.

При цьому, відповідно до дослідженого в судовому засіданні відеозапису з бодікамери поліцейського, судом встановлено, що відеозаписом не зафіксована безпосередня зупинка водія, працівник поліції, повідомивши ОСОБА_1 про наявність у нього ознак сп`яніння, не конкретизував їх на місці зупинки, не повідомив про причини зупинки, та запропонував останньому пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, та після відмови, склав протокол. На місці зупинки, працівник поліції не роз`яснив ОСОБА_1 його процесуальних прав та не повідомив про здійснення відеофіксації. У зв`язку з викладеним, суд доходить до висновку, що наданий суду відеозапис з боді камери працівника поліції є неналежним доказом, та на ньому не зафіксовано обставин порушення водієм правил дорожнього руху, у тому числі п. 2.5. ПДР України.

Рапорт працівника поліції, який долучено до матеріалів справи, не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення за відсутності належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення певною особою такого адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 20 травня 2020 року по справі № 524/5741/16-а.

Отже, під час судового розгляду встановлено, що долучені до справи докази не підтверджують факт перебування ОСОБА_1 з ознаками наркотичного сп`яніння.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до досліджених в судовому засіданні висновків КП «ДБКЛПД» ДОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння за № 5013 від 31.10.2022 року, 4923 від 25.10.2022 року, 5034 від 02.11.2022 року,1953 від 07.06.2022 року, 5133 від 04.11.2022 року,4683 від 14.10.2022 року,9736 від 14.07.2022 року, 2085 від 24.06.2022 року,1686 від 04.06.2022 року, 2063 від 17.06.2022 року,3051 від 03.08.2022 року, ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, не перебував (арк.с.15-20).

Таким чином, суд вважає, що суб`єктивне сприйняття обставин події поліцейським щодо факту керування ОСОБА_1 автомобілем 26.10.2022 року з ознаками наркотичного сп`яніння не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не було доведено належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практикою Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), приймаючи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та виходячи з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 у справі № 1-р/2019 зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Таким чином, суд доходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, що вказує на відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Таким чином, приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст.130,213,221,п.1ст.247,248, 249, 252, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя В.Ю. Мащук