Справа №: 398/2789/23
провадження №: 3/398/1047/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

"25" липня 2023 р. м.Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Подоляк Я.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградської області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно протоколу не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №049686 від 02.06.2023 року, цього ж дня о 18 год 23хв ОСОБА_1 в м.Олександрія по проспекту Соборний, біля будинку №87, керував автомобілем «Мазда 323 1.6», днз. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким видом транспортного засобу, тобто будучи особою, яка не отримувала посвідчення водія відповідної категорії. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1.а ПДР України та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 20.06.2023 року свою вину не визнав, пояснив, що він не керував транспортним засобом.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Пунктом 2.1а ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, останній керував транспортним засобом не маючи посвідчення водія на право керування таким транспортним засобом, повторно, протягом року.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, до матеріалів справи долучено CD-диск, який є додатком до протоколу ААД №049686 від 02.06.2023 року. Разом з тим, на диску відсутній запис факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, натомість є запис, де останній зазначає, що автомобілем він не керував, просто сидів у ньому і чекав свого знайомого, який і є водієм. При цьому, автомобіль, про факт керування яким ОСОБА_1 зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, стоїть припаркований на узбіччі з вимкненим двигуном.

Отже, з наявних в матеріалах справи відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, як не вбачається і того, що його було зупинено, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу за допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Інших доказів матеріали справи не містять.

З урахуванням наведеного приходжу до висновку про те, що факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , як і в цілому факт керування цим транспортним засобом будь-якою особою, не є доведеним поза розумним сумнівом, у зв`язку із чим притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП належить визнати необгрунтованим.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Так, 26.04.2018 р. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/855/17, адміністративне провадження № К/9901/18195/18 (ЄДРСРУ № 73700356) вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 Верховний Суд роз`яснив, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

У своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної). Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим, провадження по вказаній справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 8, 27, 34, 35, 126, 247, 283, 284 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Суддя Яна Миколаївна Подоляк