Справа № 203/1677/23
Провадження № 3/0203/1272/2023
ПОСТАНОВА

іменем України

20 квітня 2023 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Черваньова Ю.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, інваліда ІІІ групи, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 857645 від 22.03.2023 року ОСОБА_1 24.02.2023 року о 12 годині 30 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку з матір`ю громадянкою ОСОБА_2 , в ході якої виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у скоєному правопорушенні не визнав, та пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення у відношенні нього складено з порушеннями. Зазначив, що протокол складено 22.03.2023, а події відбувались 24.02.2023. Також, пояснив, що письмові пояснення, які маються в матеріалах справи, перед підписанням ними прочитано не було.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особо, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, якав чинила насильство в сім`ї.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

З приводу матеріалів, долучених до справи, суд зазначає наступне.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (Рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25) , який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

З матеріалів справи вбачається, що обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, побудовано тільки на повідомленні зі служби 02 про те, що ОСОБА_2 телефонувала до поліції та повідомила про те, що її ображає син. При цьому поліцейськими не було перевірено отримане повідомлення, не опитано потеріпілу, не відібрано пояснення від неї, не встановлено можливих свідків, тощо.

Частиною 2 ст. 254 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з фабули протоколу часом вчинення правопорушення зазначено 24.02.2023 року, однак при цьому протокол складений у порушення вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП 22.03.2023 року.

Щодо рапорту працівника поліції суд зазначає, що він не може вважатися об`єктивним доказом у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, що повністю узгоджується із правовою позицію, висловленою у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року №489/4827/16а. Окрім того, в рапорті відсутні конкретні правові докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 насильство в сім`ї, як це передбачено ч. 1ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що на підтвердження вини ОСОБА_1 не надано доказів, які б в своїй сукупності були достатніми для того, щоб поза розумним сумнівом встановити в його діях склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Керуючись ст.ст.221, п.1 ст. 247, 251, 283-285 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: Ю.М. Черваньова