н/п 3/490/3172/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/6247/23
П О С Т А Н О В А

07.09.2023р. суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Дірко І.І., розглянувши протоколи про вчинення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не працює, згідно протоколу мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

На адресу суду надійшли адміністративні матеріали протоколів серії ААД №070005, серії ААД №416339, складених у відношенні ОСОБА_1 про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 126 КУпАП, які постановою суду від 07.09.2023р. об`єднані в одне провадження із присвоєнням єдиного унікального номеру справи: №490/6247/23.

Згідно протоколу серії ААД №416339, 30.06.2023р. близько 23:22 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Daewoo Nubira" реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась в м. Миколаєві по вул. Білова в районі буд. №1 та в порушення п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України перебувала у стані алкогольного сп`яніння згідно результатів тестування на приладі "Драгер" тест №2440 із показником 0,96 проміле.

Окрім того згідно протоколу серії ААД №070005 30.06.2023р. близько 23:22 год. ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом марки "Daewoo Nubira" реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась по вул. Білова в районі буд. №1, в порушення п. 2.1 "а" Правил дорожнього руху України не маючи права керування транспортними засобами.

ОСОБА_1 у судовому засіданні погодилась із обставинами вчинених правопорушень згідно протоколів. Пояснила, що ніколи не отримувала водійське посвідчення. Того дня дійсно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння сіла за кермо автомобіля "Daewoo Nubira" реєстраційний номер НОМЕР_1 , щоб доїхати недалеко за місцем мешкання водія, якому стало зле.

Враховуючи наведене, вивчивши матеріали додані до протоколів, приходжу до наступних висновків.

Так, Європейським судом з прав людини при доведенні обставин справи активно застосовується стандарт "поза розумним сумнівом" (рішення ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України», рішення від 18.06.2015 у справі «Ушаков проти України», п. 86 рішення від 11.07.2013 у справі «Вєрєнцов проти України»).

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною "поза розумним сумнівом", версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Зважаючи на сукупність встановлених доказів по справі, вбачається що при складенні матеріалів адміністративних протоколів серії ААД №416339, серії ААД №070005, складених у відношенні ОСОБА_1 про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 126 КУпАП, вимоги стандарту "поза розумним сумнівом" було дотримано, що знайшло свій прояв у наступному.

Так, оглянутими відеозаписами до протоколів підтверджено обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом, проти чого власне остання не заперечувала. В ході відеозаписів у останньої виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та останній пропонувалося пройти огляд на з`ясування стану сп`яніння. За результатами тестування на приладі "Драгер" встановлено показник 0,96 проміле алкогольного сп`яніння. Окрім того в ході перевірки документів було встановлено, що остання посвідчення водія не отримувала.

Окрім наведеного, провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 126 КУпАП, підтверджується письмовими доказами по справі, а саме: актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого шляхом тестування на приладі "Драгер" встановлено показник 0,96 проміле із чим ОСОБА_1 погодилась, що засвідчила особистим підписом; тестом №2440 приладу "Драгер" із показником 0,96 проміле, з відомостями якого ОСОБА_1 погодилась, що засвідчила особистим підписом; направленням від 30.06.2023р. ОСОБА_1 до медичного закладу з метою проходження огляду на з`ясування стану алкогольного сп`яніння у зв`язку із виявленими ознаками. Однак вказаний огляд не проводився у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 30.06.2023р., яка вказала, що є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_1 та була присутня під час опитування її доньки, проходження огляду на стан сп`яніння та складання матеріалів адміністративних протоколів. З вказаних пояснень вбачається, що матір ОСОБА_1 щодо дій працівників поліції жодних скарг не мала; довідкою УПП від 01.07.2023р., згідно якої ОСОБА_1 не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами; матеріалами справи у сукупності.

Враховуючи те, що наведені вище докази узгоджуються між собою, логічно доповнюють один одного, за такого суд вважає, що вони є правдивими, об`єктивними і підстав для недовіри до них немає.

За викладених обставин, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 допустила порушення п.п. 2.1 "а", 2.9 "а" Правил дорожнього руху України та його дії слід кваліфікувати як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом за відсутності не це права, а також адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду адміністративного стягнення враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, яка із вчиненим порушеннями погодилась, раніше до відповідальності за аналогічні порушення не притягувалась; зважаючи на безальтернативність покарання за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі чого з метою попередження з боку останньої аналогічних порушень Правил дорожнього руху України, приходжу до висновку, що до неї необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 126, 130, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 126 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Грошові кошти перерахувати до місцевого бюджету Центрального району на розрахунковий рахунок № UA0014001, Миколаївське ГУК/ Миколаївської обл./21081300 код отримувача 37992030, МФО: 899998.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Грошові кошти у розмірі 536,80 гривень в рахунок сплати судового збору перерахувати до УК у Центральний м. Миколаїв /Централ.р-н/22030101, на розрахунковий рахунок № UA014483, код отримувача 37992030, банк Казначейство України (ЕАП), МФО 22030101.

Строк пред`явлення постанови суду до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення.

Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Дірко І.І.