Справа№ 953/353/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2023 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - Лисиченко С.М.,

за участю: секретаря судового засідання- Кот Я.А.,

захисника- адвоката Приблуди Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м.Харкова матеріал про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФО-П, який, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався ,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 071684 від 02.01.2023, 02.01.2023 о 12 год. 30 хв. в м.Харкові по вул.Пушкінській, 40, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Citroen C4, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, виражене тремтіння пальців рук.. Від проходження огляду на стан сп`яніння місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Drager 7510 чи проведення такого огляду у медичному закладі водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання адміністративного протоколу, кваліфіковано за ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до встановленого порядку.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова від 13.01.2023 визначено головуючу суддю: Лисиченко С.М.

25.01.2023 електронним шляхом до суду надійшли письмові заперечення адвоката Приблуди Є.В. на протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 зі змісту яких вбачається, що 02.01.2023 інспектором 2 взводу 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській облаcті Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Рижковим Євгеном Олександровичем було складено протокол ААД № 071684 про нібито скоєне адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , за яке передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП). З протоколом ААД № 071684 від 02.01.2023 та адміністративним матеріалом зібраного про нібито скоєне адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 та його захисник не погоджується та вважають їх такими, що зібрані та оформлені з порушенням норм чинного законодавства України з наступник підстав. Так, 02.01.2023 року ОСОБА_1 не сідав за кермо будь-якого транспортного засобу, оскільки почував себе погано, так як захворів, мав ознаки вірусного захворювання та попросив дружину ОСОБА_2 проїхатися до аптеки за ліками. Дружину дуже турбують повітряні тривоги, тому вона ніколи не їздить сама, в зв`язку з цим наполегливо попросила проїхатися чоловіка з нею. Коли патрульний екіпаж зупинив їх автомобіль то вирішувати питання про причину зупинки вийшов саме ОСОБА_1 . Інспектор чомусь попросив саме його надати водійське посвідчення й технічне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, після ознайомлення з цими документами склав постанову ДПО18 № 644177 від 02.01.2023 саме на ОСОБА_1 за порушення правил дорожнього руху України та протокол ААД № 071684 від 02.01.2023. Вказує, що суб`єктом владних повноважень, жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним протоколу та складання адміністративних матеріалів на ОСОБА_1 , передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано. Положенням ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах. Таким чином, ОСОБА_1 та його захисник вважає, що ніякого адміністративного правопорушення він не скоїв та адміністративні матеріали які нібито підтверджують наявність адміністративного правопорушення відносно нього оформлені з порушенням норм чинного законодавства України, а саме Конституції, КУпАП та Інструкції 1376. З огляду на зазначене, провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення зі сторони ОСОБА_1 .

01.08.2023 електронним шляхом до суду надійшли додаткові пояснення до заперечення адвоката Приблуди Є.В. на протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , зі змісту яких вбачається, що 02.01.2023 року інспектором 2 взводу 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській облаcті Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Рижковим Євгеном Олександровичем було складено протокол ААД № 071684 про нібито скоєне адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , за яке передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП). З протоколом ААД № 071684 від 02.01.2023 р. та адміністративним матеріалом зібраного про нібито скоєне адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 та його захисник не погоджується та вважають їх такими, що зібрані та оформлені з порушенням норм чинного законодавства України з огляду на наступне. Так, причиною зупинки зі слів співробітників управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції було нібито зафіксований автореєстратором проїзд перехрестя на червоне світло світлофора, внаслідок чого було складено постанову ДПО18 № 644177 від 02.01.2023. ОСОБА_1 оскаржив цю постанову ДПО18 № 644177 від 02.01.2023 . та 07.04.2023 Київський районний суд м.Харкова по справі №953/210/23 прийнято рішення про скасування постанови, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України закрито справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 . Таким чином, зупинка транспортного засобу CITROEN C 4 PICASSO д.н.з. НОМЕР_1 співробітниками Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції була безпідставною. Вказує, що в ході судового розгляду справи не було встановлено, що 02.01.2023 ОСОБА_1 знаходився за кермом транспортного засобу CITROEN C 4 PICASSO д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки почував себе погано, так як захворів. Він мав ознаки вірусного захворювання та попросив дружину ОСОБА_2 проїхатися до аптеки за ліками. Але чомусь саме на нього було складено протокол ААД № 071684 від 02.01.2023 та адміністративний матеріал про нібито скоєне адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП. Співробітники Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції нарушили п. 5 Розділу ІІ та п. 2 Розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, оскільки відсутній відеозапис з фіксацією зупинки транспортного засобу «CITROEN C 4 PICASSO», р.н. НОМЕР_1 та фіксацією особи за кермом. Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що ніякого адміністративного правопорушення він не скоїв та адміністративні матеріали які нібито підтверджують наявність адміністративного правопорушення відносно нього не містять жодного доказу скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а співробітниками Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції порушено норми чинного законодавства передбачених Конституцією України, КУпАП, Інструкції 1376 та Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, у зв`язку з чим просять закрити провадження по справі № 953/353/23 за відсутністю складу адміністративного правопорушення зі сторони ОСОБА_1 .

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що за кермом автомобіля був не він, а дружина. Він вийшов до працівників поліції спілкуватися після того, як вони зупинили автомобіль. Відмовився від проходження тесту, бо не він був за кермом.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Приблуда Є.В. пояснив, що 02.01.2023 під час зупинки транспортного засобу, у якому ОСОБА_1 був пасажиром, була повітряна тривога, ОСОБА_1 разом з дружиною виїхали в аптеку купити ліки, оскільки у ОСОБА_1 була температура. Поліцейські зупинили їх біля аптеки і ОСОБА_1 вийшов до них дізнатися причину зупинки. Поліцейські відповіли, що нібито ОСОБА_1 проїхав на червоний сигнал світлофора, на нього було складено постанову про порушення ПДР, яка була оскаржена в судовому порядку та скасована з процедурних порушень. Не зрозуміло, чому саме на ОСОБА_1 , було складено протокол, бо не він знаходився за кермом, а був на пасажирському сидінні. При цьому, судом під час розгляду позову про скасування постанови поліцейського, не було встановлено, що ОСОБА_1 був за кермом автомобіля на час його зупинки. Зазначив, що ОСОБА_1 підписав протокол у зв`язку з тим, щоб скоріше вирішити питання та поїхати додому.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, допитавши свідка, дослідивши документи, оцінивши їх у сукупності, встановив наступне.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст.252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п. 1.3. ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пункт 1.9. ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Згідно з п. 2.9. «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно зі ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Отже, для вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід перевірити, чи було дотримано вимог закону при вирішенні питання наявності в діях складу адміністративного правопорушення, тобто чи відповідає процедура перевірки водія транспортного засобу на стан сп`яніння вимогам закону.

Відповідно до даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 071684 від 02.01.2023, 02.01.2023 о 12 год. 30 хв. в м.Харкові по вул.Пушкінській, 40, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Citroen C4», р.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, виражене тремтіння пальців рук.. Від проходження огляду на стан сп`яніння місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Drager 7510 чи проведення такого огляду у медичному закладі водій категорично відмовився.

Положенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (далі- Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення), врегульовано порядок оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.п. 4 п. 1розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі відповідно до ст. 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення, крім іншого, долучаються інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

З огляду на зазначене, суд зазначає, що сам по собі протокол не є беззаперечним доказом на підставі якого встановлюється факт вчинення особою адміністративного правопорушення, а документом, в якому фіксуються обставини можливого правопорушення. Водночас, факт вчинення адміністративного правопорушення має встановлюватись судом з урахуванням інших доказів по справі, які мають відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності, достатності та в своїй сукупності підтверджувати вину особи поза розумним сумнівом.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, Управлінням патрульної поліції Харківської області, крім протоколу серії ААД № 071684 від 02.01.2023, який складений у відповідності до вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, суду надано:

-акт огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за підписом інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Скрипника Е.І., зафіксованим відеозаписом з камери 474310;

- направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до закладу охорони здоров`я КНП ХОР ОНД, складеного інспектором взводу №1 роти №6 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Скрипником Е.І.;

- рапорт інспектора роти №6 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП рядової поліції Моргунової Н;

-відеозаписом з нагрудної камери поліцейського Video ID: e25ba3fa07ba49bc59856e7f3fd0df19 ID реєстратора 474310.

Суд враховує, що ч.1ст. 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та в силу положень ст. 251,252 КУпАП є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З відтвореного в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що працівниками патрульної поліції було зупинено транспортний засіб "Citroen C4", р.н. НОМЕР_1 . З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 один стоїть біля припаркованого автомобілі і йому працівник поліції повідомляє про причини зупинки, роз`яснює у його права, та, через деякий час вручає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР. Надалі, ОСОБА_1 працівники поліції повідомляють, що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв"язку з чим пропонують пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров"я, на що останній відмовляються, пояснюючи це тим, що в нього на це немає часу. Після цього, працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 про те, що у зв"язку з його відмовою під проходження огляду на стан сп"яніння, ними буде складено протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та пропонують йому викликати водія, який сяде за кермо автомобіля. Надалі, ОСОБА_1 підходить до автомобіля з боку пасажирського сідіння та відчиняє двері. Відео не містить хто саме сидів в автомобіля з боку пасажирського сидіння, разом з цим вбачається, як дружина ОСОБА_1 обходить автомобіль з передньої його частини та сідає за кермо. Будь-яких заперечень ОСОБА_1 , або інших осіб, в тому числі, що він не керував транспортним засобом, відеозапис не містить.

В судовому засіданні у якості свідка була допитана ОСОБА_2 , яка повідомила, що ОСОБА_1 є її чоловіком. 02.01.2023 приблизно на початку першої години дня вони з чоловіком, ОСОБА_1 , їхали в аптеку, вона була за кермом та побачила у дзеркало заднього виду, що за ними їде патрульна машина із включеними проблисковими маячками. У зв"язку з чим вона вирішила зупинити транспортний засіб та дізнатися, чи саме їх стосується вимога поліцейських. Після зупинки автомобіля, її чоловік, ОСОБА_1 вийшов із машини та запитати поліцейських про причину зупинки. Поки чоловік розмовляв з патрульними поліції, вона вийшла із машини та пішла до аптеки купити ліки, де знаходилася 5-7 хвилин, а коли повернулася, чоловік ще розмовляв з патрульними, тому вона сіла за кермо. Через деякий час вона вийшла із машини для того щоб дізнатись, коли вони поїдуть, бо їй треба було на зустріч. Чоловік сказав, що вона може йти по своїх справах, він справиться сам. Таблетки вона залишила в машині. Надалі, вона пішла у своїх справах. Потім, коли закінчила, зателефонувала чоловіку, він вже був вдома, сказав, що йому пред`явили обвинувачення, що він був за кермом в нетверезому стані.

Суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_2 , яка є дружиною ОСОБА_1 , оскільки вони спростовуються дослідженим в судовому засіданні доказами, зокрема, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Крім того, суд враховує те, що відповідно даних, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , будучи ознайомленим із своїми правами, передбаченими ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, маючи повне право та можливість надати пояснення щодо обставин, які йому ставляться за вину і в тому числі стосовно того, що він не є водієм в розумінні положень ПДР, погодився з даними протоколу та підписав його без зауважень.

Також, як вище зазначалося, з відтвореного в судовому засіданні відеозапису судом встановлено, що причиною відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп"яніння, слугувало брак часу останнього, а не те, що він не був за кермом транспортного засобу, який був зупинений працівниками поліції.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення ерії ААД № 071684 від 02.01.2023, а саме порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України.

З огляду на зазначене, а також те, що в обґрунтування своїх заперечень стороною захисту в межах розгляду даної справи не надано жодного доказу стосовного того, що ОСОБА_1 , 02.01.212023 о 12-30 годині по вул. Пушкінській,40 в м. Харкові, не керував транспортним засобом "Citroen C4", р.н. НОМЕР_1 , суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є водієм в розумінні вимог пункту 1.10 ПДР України, який порушив пункт 2.5 ПДР України.

Причини, з яких ОСОБА_1 відмовився виконувати вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння, правового значення для розгляду цієї справи не мають, оскільки, відповідно до пункту 2.5 ПДР України та абзацу 3 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», він був зобов`язаний виконати таку вимогу працівника поліції незалежно від його згоди чи не згоди з діями поліції.

Суд враховує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів безумовні додаткові обов`язки пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП повністю доведеною.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (статті 23 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно із ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому пом`якшуючи обставини при накладенні адміністративного стягнення на правопорушника не повинні враховуватись (Глава 10 КУпАП).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з обліковими базами даних ІПНП отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 26.03.2010 що підтверджується довідкою за підписом інспектора ВАП УПП в Харківській області лейтенанта поліції Гриненко І.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з положеннями ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 130, 283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , судовий збір на користь держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання- три місяці.

Відповідно до статті 285 КУпАП копію постанови після її оголошення протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено.

Суддя: С.М. Лисиченко