Справа № 456/411/23
Провадження № 3/456/439/2023
ПОСТАНОВА

іменем України

02 травня 2023 року місто Стрий Львівської області

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитин В.Я., з участю особи, який притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , та його захисниці адвокатки Турчин Ю.І., розглянувши справу за матеріали, котрі надійшли від Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, неповнолітніх чи непрацездатних осіб на утриманні не має, призваний по мобілізації у Збройні Сили України, перебуває на посаді техніка-механіка військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, користується пільгами, встановленими законодавством України для учасників бойових дій, раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 173609, складеним 14.01.2023 року інспектором ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції Калужним Н.В. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП стверджується, що останній 14.01.2023 року о 23:25 год. по вул. Грабовецькій у м. Стрий Львівської області, керував належним ОСОБА_2 транспортним засобом марки RENAULT моделі KANGOO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився із згоди водія у встановленому законом порядку з використанням технічного засобу DRAGER ALCOTEST 6820, прилад № ARLJ-0191, та стверджується результатом тесту від 14.01.2023 року за № 760 (проба позитивна 2,24 проміле).

Під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку із невизнанням ОСОБА_1 своєї провини в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, ним та його захисницею адвокаткою Турчин Ю.І. подано письмову заяву про ознайомлення з матеріалами цієї справи про адміністративне правопорушення, що була зареєстрована в діловодстві 08.02.2023 року за вх. № 1905, а в судовому засіданні 22.03.2023 року заявлено усне клопотання про виклик інспектора ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції Калужного Н.В., який складав вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення, а також про виклик свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були присутніми під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Водночас, адвокаткою Турчин Ю.І., після ознайомлення із матеріалами справи, а саме із відеозаписом, що міститься на оптичному диску, звернуто увагу, що такий електронний доказ не може прийматись до уваги, оскільки відео записано на звичайний приватний смартфон, а не, як це передбачено чинним законодавством на спеціальний засіб чи прилад, до того ж, такий електронний доказ не підписаний у встановленому законодавством порядку.

Усі зазначені вище заява та клопотання були суддею задоволені. Окрім того, суддею 24.03.2023 року за вих. № 456/411/23/6515/2023 вжито заходи щодо належності та допустимості електронних доказів у справі про адміністративне правопорушення, що оформлено листом у Стрийське РУП ГУ НП у Львівській області, за змістом котрого поставлено питання, що надані заступником начальника Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, отже, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого, ознак цифрового підпису автора. Водночас, повідомлено, що за записом відео неможливо встановити, на який технічний прилад чи засіб здійснювався запис відео, оскільки на такому записі відсутнє будь-яке маркування для ідентифікації приладу чи засобу, часу запису чи місця запису, отож автентичність запису встановити неможливо. Запропоновано уповноваженій особі Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області належить надати інформацію щодо технічного приладу чи засобу, на який чи які здійснювався запис відео, що долучені до вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, за наявності відповідні сертифікати чи повірки такого чи таких приладів або засобів, а також уповноваженій особі слід записати відеофайли на оптичний диск з використанням ЕЦП чи КЕП, як того вимагає чинне законодавство для подачі доказів у суд. Однак, будь-якої відповіді та/чи належних доказів на адресу суду, станом на 02.05.2023 року, не надійшло.

Між тим, захисницею ОСОБА_1 адвокаткою Турчин Ю.І. у судовому засіданні 03.04.2023 року подано клопотання, за змістом якого авторка просить справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки матеріали цієї справи про адміністративне правопорушення не містять доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та був зупинений під час керування транспортним засобом, відтак у діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. До того ж, відповідні матеріали не містять відомостей про належність та передачу під підпис технічного засобу відповідальній особі, в тому числі поліцейському, який склав адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому доданий до справи відеоматеріал піддається сумніву.

ОСОБА_1 , будучи обізнаним із своїми правами, визначеними ст. 63 Конституції України, статями 268, 272 КУпАП, надав пояснення, згідно з котрими він дійсно 14.01.2023 року о 23:25 год. знаходився поблизу транспортного засобу марки RENAULT моделі KANGOO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , котрий був припаркованим на прибудинковій території, що у м. Стрию Львівської області по вул. Грабовецькій, в цей час до нього підбіг чоловік в цивільній одежі з власним смартфоном в руці, на який очевидно здійснював запис відео, згоди на це в нього не питав, втручаючись тим самим в його приватне життя, заявивши при цьому, що в нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння на що, він відповів згодою, бо й справді в той вечір з товаришем вживав алкоголь, та додав, що ні на що не впливає. Після цього, як з`ясувалось, це був працівник поліції, який одразу запропонував пройти алкотест з використанням технічного засобу DRAGER ALCOTEST 6820, для встановлення стану сп`яніння, на який він погодився, бо не вбачав причин не погоджуватись, лише одне в нього викликало сумніви, що працівник поліції зацікавився його станом, втім, зовсім, оминув увагою його компаньйона, з яким він вийшов до транспортного засобу, що взяти з нього цигарки. Після цього, він старався пояснити, що дійсно перебуває у стані алкогольного сп`яніння, однак не керував транспортним засобом, а просто з компаньйоном підійшли до цього автомобіля, щоб взяти цигарки та покурити під житловим будинком, однак на такі обставини вже ніхто звертати увагу не хотів, в той час під`їхав ще один або два екіпажі поліції, його обступили та почали складати протокол про адміністративне правопорушення, а він не знав як саме діяти в такій ситуації, був спантеличеним.

Захисниця ОСОБА_1 адвокатка Турчин Ю.І. у судовому засіданні 02.05.2023 року висловила позицію про те, що справу про адміністративне правопорушення відносно її підзахисного слід закрити у зв`язку з відсутність події і складу адміністративного правопорушення, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, як й не містить доказів зупинки ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом, відтак у діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. До того ж, матеріали справи не містять відомостей про належність та передачу під підпис технічного засобу відповідальній особі, в тому числі поліцейському, який склав вищевказаний адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому доданий до справи відеоматеріал стороною захисту піддається сумніву.

Свідок ОСОБА_3 , будучи обізнаним із своїми правами, визначеними ст. 272 КУпАП, надав пояснення, згідно з котрими він дійсно ввечері 14.01.2023 року, на громадських засадах, патрулював на власному транспортному засобі із працівником поліції територію м. Стрия Львівської області. Пізно ввечері на поліцейську рацію працівника поліції, з яким він здійснював патрулювання, надійшло повідомлення, що в районі вул. І. Виговського пересувається транспортний засіб, в якому, ймовірно, водій перебуває в стані сп`яніння, вони одразу поїхали у вказаному напрямку, втім, на місце приїхали не перші, там вже перебував екіпаж, та поблизу транспортного засобу на прибудинковій території стояло декілька чоловіків та розмовляли, один із них був з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Тоді йому поліцейські запропонували бути свідком огляду цього чоловіка з використанням технічного засобу DRAGER ALCOTEST 6820, для встановлення стану сп`яніння, на що він погодився, та справді той чоловік продув DRAGER ALCOTEST 6820, який показав стан сп`яніння у понад 2 проміле. Проте він не бачив, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки приїхавши на місце, побачив ОСОБА_1 вже поблизу транспортного засобу і з ним був ще один чоловік, та з ними розмовляли працівники поліції, які були в цивільній одежі. Також вказав, що не пригадує, щоб працівники поліції пропонували ОСОБА_1 проїхати у медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння.

Суддя, заслухавши особу, який притягається до адміністративної відповідальності, а також позицію його захисниці адвокатки Турчин Ю.І., пояснення свідка у цій справі про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали такої справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. За змістом ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до підпункту «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність передбачена нею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, зібрані матеріали цієї справи про адміністративне правопорушення не підтверджують у цілому ту обставину, що особа, який притягається до адміністративної відповідальності, був водієм та у вказаній дорожній обстановці, не дотримався вимог підпункту «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху, тобто будучи учасником дорожнього руху, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, з огляду на наступне.

Так, на підтвердження викладених у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення обставин, інспектором ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції Калужним Н.В. долучено до нього оптичний диск з місця події, на котрому міститься відеофайли «IMG_7806» у форматі mp4 та «IMG_7799» у форматі mov.

За змістом пунктів 4 та 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 року № 1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

За загальним правилом електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Такі електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги» (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Суддя зазначає, що надані матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, отже, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого ознак цифрового підпису автора. Водночас, за записом відео неможливо встановити, на який технічний прилад чи засіб здійснювався запис відео, оскільки на такому записі відсутнє будь-яке маркування для ідентифікації приладу чи засобу, часу запису чи місця запису, отож автентичність запису встановити неможливо. Відтак, беручи до уваги вищезазначене, попри те, що на відеозаписі незафіксований момент керування транспортним засобом марки RENAULT моделі KANGOO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , такий не може братися до уваги як електронний доказ, оскільки долучений до вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення з грубим порушення вимог наведеного законодавства.

Щодо фіксації факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то суддя вважає за необхідне вказати, що на сьогодні Закон України «Про дорожній рух», який у цьому випадку є основоположним нормативно-правовим актом, згадує лише про водіїв. Згідно з дефініціями визначеними Правилами дорожнього руху водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У матеріалах цієї справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази, котрі б відповідали критеріям їх належності й допустимості, на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, відсутні записи зупинки такого транспортного засобу, що в цілому, не стверджує обставин, викладених у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, того факту, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу марки RENAULT моделі KANGOO, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Підсумовуючи усе вищевикладене та враховуючи кількість встановлених протиріч, котрі не вдалося усунути у ході судового розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що працівниками поліції у першу чергу не пересвідчились достеменно, що ОСОБА_1 у наведеній вище обстановці був водієм транспортного засобу марки RENAULT моделі KANGOO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не дотримано вимог чинного законодавства щодо відеофіксації моменту адміністративного правопорушення, яке здійснювалось, без згоди ОСОБА_1 на звичайну камеру приватного смартфону, до того ж, без фіксації факту зупинки вищевказаного транспортного засобу.

Відтак суддя, при встановлених у судовому засіданні усіх обставинах даної справи про адміністративне правопорушення, у їх сукупності, дійшов висновку, що направлені до Стрийського міськрайонного суду Львівської області адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та їх аргументація у цілому не підтверджують в його діях складу наведеного адміністративного правопорушення, являються сумнівними.

У свою чергу, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), заява № 5310/71, та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine), заява № 39598/03.

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.02.2019 року № 1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

То ж суддя, враховуючи усе вищезазначене, у відповідності до положень статей 251-252 КУпАП, з урахуванням також положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, вважає, що у діях особи, який притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а, отже, є підстави для застосування наслідків цього, визначених пунктом 1 ст. 247 КУпАП, без необхідності повернення протоколу про адміністративне правопорушення для належного оформлення.

Так, згідно пункту 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на що, слід винести передбачену пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП постанову про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У свою чергу, суддя враховує, що пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Керуючись статтями 8-9, 40-1, 130, 221, 245, 247, 251-252, 266, 268, 272, 276, 279-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або ж вислати особі, щодо якого її винесено , про що зробити відповідну відмітку у справі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя Володимир МИКИТИН