Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2023 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду - Збитковська Т.І, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Острозького районного суду Рівненської області від 21 жовтня 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Острозького районного суду Рівненської області від 02 листопада 2022 року ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 3400 грн.

З постанови суду слідує, що 05 серпня 2022 року о 22 год. 20 хв. по вул. Князів Острозьких в м. Острог Рівненського району Рівненської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснила зіткнення з автомобілем марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та після зіткнення залишила місце ДТП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. Просить постанову Острозького районного суду Рівненської області від 21 жовтня 2022 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Будучи завчасно, у передбачений законом строк, повідомленим про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Адміністративна відповідальність за ст. 122-4 КУпАП настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 , вона не помітила зіткнення з автомобілем, на якому рухався ОСОБА_2 , а тому не зупинилась. Однак, відразу після події, неподалік від місця ДТП, вона зустрілась із ОСОБА_2 та вони дійшли згоди щодо вирішення ситуації, шляхом складання європротоколу. У зв`язку з цим ні вона, ані ОСОБА_2 з приводу ДТП до поліції не звертались.

Апеляційний суд приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 , оскільки вони є послідовними та повністю узгоджуються із дослідженими апеляційним судом доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №313423 від 16.08.2022 року за ст. 122-4 КУпАП, складений щодо ОСОБА_1 за її участю.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_2 слідує, що після ДТП, що мало місце 05.08.2022 року по вул. Князів Острозьких в м. Острог Рівненського району Рівненської області за його участі та участі ОСОБА_1 , він до поліції не звертався, вона з місця події не зникала, і спілкувалася з ним з приводу ДТП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що жодного умислу на залишення місця ДТП в діях ОСОБА_1 не встановлено.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та те, що категоричні заперечення ОСОБА_1 про залишення нею місця ДТП підтверджуються вищевказаними доказами, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, у справі не доведена достатніми, допустимими та достовірними доказами.

За таких обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Острозького районного суду Рівненської області від 21 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду: Т.І.Збитковська