ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2023 Справа №607/22453/23

17 листопада 2023 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

08 листопада 2023 року о 10 год 15 хв. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи у громадському місці у дворі будинку, що по АДРЕСА_3 , вигулював собаку небезпечної породи «Кане-корсо» по кличці «Вінстон» без намордника, чим порушив правила тримання собак і котів та Правила утримання домашніх та безпритульних тварин на території Тернопільської області. Вказане правопорушення вчинене ОСОБА_1 повторно протягом року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Вказав, що в протоколі про адміністративне правопорушення не правильно зазначене місце вчинення інкримінованого йому правопорушення, оскільки працівниками поліції було виявленого його разом з собакою на проїзній частині дороги. Крім того, його собака була на повідку та він мав при собі намордник, однак не одягав його, так як в останньої була рана на місці кріплення.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши в сукупності наявні у справі докази, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , прийшов до наступних висновків.

В силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимогами частини 2 статті 154 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), вчинені особою повторно протягом року.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері ветеринарної безпеки та охорони здоров`я населення. Конкретні правила тримання собак і котів встановлюються органами місцевого самоврядування індивідуально.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в утриманні собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), вчинені особою повторно протягом року.

Суб`єкт адміністративного проступку - як громадяни, так і посадові особи.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

В силу вимог п. 9.2. Правила утримання домашніх та безпритульних тварин (собак та котів) на території Тернопільської міської територіальної громади, особа, яка супроводжує собаку у громадських місцях, зобов`язана забезпечити наявність на собаці нашийника, повідка, жетону та намордника з переліку порід собак, наведеному у додатку №1 до цих Правил.

Згідно Додатку №1 до Правил утримання домашніх та безпритульних тварин (собак та котів) в Тернопільській міській територіальній громаді, порода собаки «Канекорсо» відноситься до переліку порід собак, визнаних як потенційно небезпечні.

Судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

-даними, як містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №541701 від 08 листопада 2023 року;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 08 листопада 2023 року, в яких останній повідомив, що він є власником собаки породи «Кане-корсо» по кличці «Вінстон» чорної масті. Він проводив вигул вказаної собаки по вул. Дубовецька з наявними повідком та намордником, однак намордник собаки знаходився в неї на шиї;

-фотографією з місця події по вул. Дубовецька у м. Тернополі;

-відомостями з адмінпрактики від 15 листопада 2023 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 26 квітня 2023 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 154 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, що підтвердив останній в судовому засіданні.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП - приведення собаки у громадські місця та її вигулювання без намордника (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак), вчинене особою повторно протягом року.

Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що він здійснював вигул своєї собаки на проїзній частині дороги, оскільки такі доводи повністю спростовуються наявною в матеріалах справи фотографією та не виключають в його діях складу правопорушення.

Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 , як на підставу для закриття провадження у справі, про те, що він не одягнув собаці намордника, у зв`язку з наявною раною на місці кріплення, оскільки вказані обставини не звільняють ОСОБА_1 від обов`язку виконувати вимоги Правил утримання домашніх та безпритульних тварин (собак та котів) на території, на якій він знаходиться з собакою, в даному випадку на території Тернопільської міської територіальної громади.

Таким чином, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення.

При обранні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, у зв`язку з цим, вважає за доцільне обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в межах санкції статті.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Таким чином, у відповідності до положень п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 154, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 (триста сорок) гривень у дохід держави.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Черніцька І.М.