Справа № 289/672/23
Номер провадження 3/289/481/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2023 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Мельник О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортні дані та РНОКПП відсутні в матеріалах справи, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого начальником ЖРФ Державний земельний кадастр,

за ч. 1 ст. 130, ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення від 21.03.2023 року серії ОБ №079093, серії ОБ №079094 та від 22.03.2023 року серії ОБ №079095:

21 березня 2023 року, о 21 год. 00 хв., ОСОБА_1 , в м. Радомишль по вулиці Велика Житомирська, керував транспортним засобом ВАЗ 21214, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку, за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, результат тесту № 221 - 1,89 % проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 "а" ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

21 березня 2023 року, о 21 год. 00 хв., ОСОБА_1 , в м. Радомишль по вулиці Велика Житомирська, керував транспортним засобом ВАЗ 21214, державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль RENAULT SANDERO, державний номерний знак НОМЕР_2 , що стояв. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.9 ПДР України за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

21 березня 2023 року, о 21 год. 00 хв., ОСОБА_1 , в м. Радомишль по вулиці Велика Житомирська, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21214, державний номерний знак НОМЕР_1 , залишив місце дорожньо - транспортної пригоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10 А ПДР України за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину свою не визнав та пояснив наступне. Що того дня, він о 21 год. 00 хв. перебував в своєму офісі, разом зі своїм товаришем ОСОБА_2 , де вирішували свої питання, а потім вечеряли та вживали спиртні напої. Автомобіль у вказаний час знаходився на стоянці неподалік магазину "Сільопо". Додав, що він домовився з вказаним товаришем про те, що йти додому вони будуть пішки, тому після вечері ОСОБА_1 пішов до свого припаркованого на стоянці автомобіля, з наміром забрати з нього документи та йти пішки до дому, як в цей час до останнього підійшла поліція і звинуватила в скоєні ДТП. Також додав, що заявниця ОСОБА_3 була його колегою, яку він в минулому звільняв з роботи, тому остання мала до нього неприязні відносини та обмовила його.

Представник ОСОБА_1 адвокат Мозговий В.В. в судове засідання з`явився, заявив суду клопотання про закриття адміністративного провадження, в якому окрім іншого зазначив, що ОСОБА_1 вину в інкримінованому правопорушенні не визнає, оскільки не керував вказаним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не вчиняв зазначене ДТП та відповідно не залишав місця ДТП. Зазначив, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , так як на схемі даного ДТП відсутній інший транспортний засіб, який скоїв ДТП, а також те, що на автомобілі ОСОБА_1 задній бампер не містить будь яких ушкоджень, а також в матеріалах справи не міститься доказів керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом. Також зауважив, що письмові пояснення ОСОБА_1 були складені поліцейськими з власних міркувань, через що ОСОБА_1 відмовився їх підписувати. Тому просить справу про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що того дня, ввечері він зустрівся із ОСОБА_1 біля його офісу, щоб вирішити свої питання. Потім вирішили повечеряти в офісі зі спиртними напоями, та відразу домовилися між собою, що після всього підуть до дому пішки. Тому після вечері, приблизно о 23 год. 00 хв. ОСОБА_1 пішов до свого автомобіля, щоб забрати документи та іти до дому.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що того дня, ближче до вечора вона їхала до дому, а по дорозі зупинилася напроти магазину "24 години", біля аптеки. Будучи в своєму службовому автомобілі остання відчула удар іншим автомобілем, повернувшись назад, побачила, що від вказаного магазину від`їзжав автомобіль марки "Нива" і поїхав в сторону с. Лутівка. Вийшовши зі свого автомобіля вона зрозуміла, що водій автомобіля "Нива" був в стані алкогольного сп`яніння та впізнала в ньому ОСОБА_1 .. Потім ОСОБА_3 підійшла до людей які були там на той час, з метою з`ясувати хто саме був у даному автомобілі, але не отримавши відповіді в подальшому зателефонувала на лінію 102. На уточнюючі запитання свідок ОСОБА_3 зазначила, що спочатку не впізнала водія вказаного автомобіля, а коли він повертався назад то впізнала ОСОБА_1 . Події відбувались в темну пору доби.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінюючи та співставляючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. А вказані матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 зазначених правил дорожнього руху.

Як вбачається з висновку експерта Житомирського НДЕКЦ від 29.09.2023 №СЕ-19/106-23/11077-ІТ, виявлене на автомобілі RENAULT SANDERO, державний номерний знак НОМЕР_2 , нашарування речовини чорного кольору за морфологічними ознаками, зовні може бути схожим з матеріалом виготовлення гумово-технічних чи полімерних деталей транспортних засобів. Нашарування речовини зеленого кольору за морфологічними ознаками може бути схожим з лакофарбовим покриттям наданого на дослідження автомобіля ВАЗ 21214, державний номерний знак НОМЕР_1 , однак встановити їх належність до зазначеного автомобіля неможливо, оскільки при його дослідженні не встановлено ділянки контактної взаємодії, яку можливо ідентифікувати як слідосприймаюча чи слідоутворююча поверхня.

Також експерт зазначає, що: дослідження зовнішніх поверхонь заднього лівого крила, периметра решти кузова автомобіля, виступаючих поверхонь кузова (автомобіля ВАЗ 21214, державний номерний знак НОМЕР_1 ), слідів динамічного чи статичного характеру, які за своїм розташуванням від рівня опорної поверхні, могли співпадати як слідосприймаюча чи слідоутворююча поверхня з виявленими слідами на автомобілі RENAULT SANDERO р.н НОМЕР_2 , встановлено не було.

Враховуючи наведене суд вважає, що саме по собі складання протоколів, за відсутності інших достовірних доказів, які би підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, скоєння ДТП та залишення місця ДТП, не може бути визнано достатнім доказом для підтвердження винуватості останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, на переконання суду, залишився не доведеним факт вчинення ОСОБА_1 будь-яких дій, що містять ознаки правопорушення, передбачених ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак провадження по справі слід закрити.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги наведене, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю через недоведеність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відтак, у відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7, п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з недоведеністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 124, 122-4, 130, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з недоведеністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя О. В. Мельник