ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2069/23 Справа № 212/6308/23 Суддя у 1-й інстанції - Козлов Д. О. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

27.11.2023р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Залізняк Р.М., перевіривши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.09.2023р., якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця ЗСУ, який мешкає в АДРЕСА_1 , зареєстрований по АДРЕСА_2

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік

за участю особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанову суду першої інстанції оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , який в апеляційній скарзі не заперечуючи фактичних обставин справи, доведеності його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, прохає оскаржувану постанову змінити, та скасувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки автомобіль потрібен йому при несенні служби.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді доповідача, доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , який підтримав подану апеляційну скаргу у повному обсязі та прохав її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуваною постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у тому, що він 14.08.2023р. об 00-44 год. керував транспортним засобом «Dodge Caliber» н. з. НОМЕР_1 на мрн. 4-й Зарічний біля буд. 20-А у Покровському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, маючи ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці), однак відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, що було зафіксовано на відео реєстратор та на нагрудні камери поліцейських № 475593, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши фактичні обставини справи про адміністративне правопорушення у їх сукупності та проаналізувавши вимоги діючого законодавства у справах про адміністративні правопорушення, дійшов висновку про відсутність підстав для зміни судового рішення у розумінні ст. 294 КУпАП виходячи з такого.

Так санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, санкція наведеної статті є безальтернативною, а отже накладення стягнення не може призначатися вибірково, чи окремо одне від одного.

Відповідно до вимог ст. 25 КУпАП позбавлення права керувати транспортним засобом застосовується, як основне, так і додаткове стягнення, та у розумінні ст. 130 КУпАП визначається як основне стягнення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX від 16.02.2021р. адміністративне стягнення у виді штрафу посилено, та визначено мінімальний розмір стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто законодавець визначив необхідність посилення відповідальності.

У даному випадку суд апеляційної інстанції звертає увагу на підстави посилення такої відповідальності, для чого аналізує пояснювальну записку до наведеного вище Закону, яка наводить підстави для таких змін, та яка розміщена на офіційному сайті Верховної Ради України, тобто перебуває у загальному доступі.

Так, ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі порушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX від 16.02.2021р. прийнятий з метою сприяння запобіганню вчиненню правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, більш стриманій і виваженій поведінці водіїв на дорогах і, як наслідок, призведе до зменшення кількості ДТП, особливо ДТП, учинених особами, які керували транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння або в стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, а також до підвищення рівня правової культури, зміцнення законності та виховання водіїв, осіб, які керують транспортними засобами, пасажирів у дусі точного і неухильного додержання вимог чинного законодавства.

Міжнародний досвід забезпечення безпеки на дорогах свідчить, що одним з найпростіших і водночас найдієвіших способів примусити водіїв дотримуватися вимог Правил дорожнього руху, є запровадження системи ефективного покарання.

Отже законодавець у наведених вище змінах до КУпАП визначив підвищений суспільний інтерес для необхідності утворення механізму, який би дієво міг запобігти вчиненню такого виду адміністративних правопорушень.

Слід також наголосити, що ЗУ № 1231-IX від 16.02.2021р. також виключив із ст. 21 КУпАП можливість передання матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації або трудового колективу щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Тобто, діюче законодавство у справах про адміністративні правопорушення чітко визначило важливість несення реального стягнення особами, яких притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП саме у тому обсязі, який встановлений санкцією зазначеної статті.

Стягнення, яке накладено на ОСОБА_2 , призначене судом після аналізу та дослідження у судовому засіданні сукупності усіх доказів, які містять матеріали справи про адміністративне правопорушення, призначене за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначене у її межах. Національним законодавством визначено вид та міру адміністративного стягнення за ст. 130 КУпАП, при цьому враховано всі обставини, у яких перебувала особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та не визначено підстав, за яких таке стягнення не було б накладено, чи було б зменшено.

Суд апеляційної інстанції окремо звертає увагу на долучені ОСОБА_2 до апеляційної скарги документи, а саме довідку про необхідність користування транспортним засобом внаслідок поранення нижніх кінцівок, та доводи апеляційної скарги, що право керування транспортним засобом необхідно для виконання завдань служби, та наголошує наступне.

Тривалість військового стану в Україні та продовжувана збройна агресія з боку росії є визначальним чинником, який вплинув на кількість військовослужбовців, разом із тим і збільшилися правопорушення, які вчиняються військовослужбовцями у різних сферах суспільних (службових) взаємовідносинах.

Героїзм та самопожертва військових беззаперечно заслуговують на найвище визнання суспільством та подяку, проте Законодавець, цінуючи вклад кожного у відновлення незалежності та суверенітету, все ж дотримується принципу збереження дисципліни та законності з боку з військових. При цьому, протягом всього часу військового стану Законодавець не передбачив механізму для вирішення питань, пов`язаних, зокрема, із необхідністю керувати транспортним засобом особою, яка проходить військову службу.

Як наголошено вище, правопорушення пов`язані з керуванням транспортним засобом у стані сп`яніння, мають підвищений суспільний інтерес, та останні зміни до законодавства, як кримінального так і у справах про адміністративні правопорушення лише посилюють відповідальність винуватих осіб.

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції, враховуючи вимоги ст. 21, 25 КУпАП не вбачає передбачених законом підстав, для того, щоб не застосовувати до ОСОБА_2 стягнення у виді позбавлення права керувати транспортним засобом.

Таким чином враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції вважає постанову суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим судовим рішенням, підстави для її зміни відсутні, а доводи апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, про накладення стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП без позбавлення права керувати транспортним засобом, є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.09.2023р., якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.09.2023р., якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя