Житомирський апеляційний суд
Справа №288/1245/23 Головуючий у 1-й інст. Зайченко Є. О.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі: особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Яковенка Анатолія Вікторовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Яковенка Анатолія Вікторовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 23 червня 2023 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 23 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 20.05.2023 о 21 год. 43 хв. на а/м дорозі Житомир-Сквира, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нев`язка мова, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Яковенко А.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, не відповідність висновків суду фактичним обставинам справи. На його думку, суд дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зокрема, зазначив, що відеозапис фіксації обставин події свідчить про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 , після відмови пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, виявив бажання пройти такий огляд в медичному закладі. Однак, в процесі суперечки, працівник поліції спровокував агресивне ставлення водія до себе, внаслідок чого, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду і в медичному закладі. Таким чином, огляд на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та в силу ч.5 вказаної статті вважається недійсним. Також, у працівників поліції не було підстав для зупинки транспортного засобу, визначених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а тому їх подальші дії є протиправними і не можуть мати жодних юридичних наслідків.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Яковенка А.В., приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у медичному закладі.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ААБ №028088 від 20.05.2023, який є доказом відповідно до ст. 251 КУпАП, вбачається, що ОСОБА_1 20.05.2023 о 21 год. 43 хв. на а/м дорозі Житомир-Сквира, керував транспортним засобом ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, незв`язна мова, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, крім вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); розписками про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.3, 5); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість до КНП Попільнянської лікарні від 20.05.2023 (а.с.6); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №806586 від 20.05.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП (а.с.7); наявним в матеріалах справи відеозаписом.

Слід зазначити, що ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу про адміністративне правопорушення, інших документів та надання письмових пояснень по суті інкримінованого йому діяння.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності і взаємозв`язку з іншими доказами та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник висновків суду першої інстанції не спростували. В наявному в матеріалах справи відеозаписі із нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зокрема, вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спецзасобів, так і в закладі охорони здоров`я. При цьому, у працівників поліції була обґрунтована підозра вважати, що особа знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на ознаки, озвучені поліцейськими ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу та які відображені в протоколі.

Посилання захисника на те, що працівником поліції було спровоковано ОСОБА_1 відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема, в медичному закладі, спростовуються відеозаписом фіксації обставин події. ОСОБА_1 неодноразово пропонували пройти огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, від проходження яких водій безумовно відмовився. Даних про те, що ОСОБА_1 наполягав на направленні його для проведення огляду у медичному закладі охорони здоров`я, матеріали справи та відеозапис не містять.

Апеляційний суд вважає, що огляд на стан сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, тому підстав вважати його недійсним немає.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги щодо неправомірної зупинки транспортного засобу, оскільки така відповідала вимогам ст.35 Закону України «Про національну поліцію» та була обумовлена порушенням Правил дорожнього руху ОСОБА_1 , про що повідомлено останнього після зупинки транспортного засобу та свідчить копія постанови про накладення адміністративного стягнення від 20.05.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР за ч.1 ст.121 КУпАП, а саме, порушення роботи зовнішніх світлових приладів.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Яковенка Анатолія Вікторовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 23 червня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич