Справа № 742/3159/22 Головуючий у 1 інстанції Фетісова Н.В.
Провадження № 33/4823/197/23
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю захисника адвоката Матвієнка В. М. (в режимі відеоконференції)

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Матвієнка В. М. в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 лютого 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець, проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 536 грн. 80 коп. судового збору.

Як установив суд, ОСОБА_1 , 02 листопада 2022 року, о 10 год. 04 хв., на а/д М-01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі у с. Красилівка 113 км, керував транспортним засобом ВАЗ - 21063, державний номерний знак з НОМЕР_1 , без права керування транспортним засобом відповідної категорії, повторно протягом року, чим порушив п.п. «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

19 січня 2023 року, в 00 год. 26 хв., ОСОБА_1 по вул. Земська, у м. Прилуки, на порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом ВАЗ - 2107, державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Постановою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 січня 2023 року вказані адміністративні справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єднано в одне провадження, присвоєний спільний номер 742/3159/22, провадження №3/742/18/23.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, як пропущений з поважних причин, постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП на підставі ст. 38 КУпАП, через закінчення строків давності накладення стягнення.

Мотивує тим, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера, який показав 0.21 проміле, що з урахуванням технічних характеристик приладу Drager Alkotest 6820, в якому абсолютна похибка складає +/- 0,02 промиле, водій перебував у тверезому стані.

Звертає увагу на те, що у адміністративному протоколі, який став підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, взагалі відсутні відомості про те, що він отримував постанову про притягнення останнього до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, щоб мати змогу притягнути його за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Місцевий суд, не зважаючи на наявність довідки з поліції про те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, неправомірно прийняв рішення про позбавлення його такого права терміном на 5 років, що суперечить постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року.

Під час апеляційного розгляду захисник адвокат Матвієнко В. М. підтримав доводи апеляційної скарги, пояснив, що його підзахисний є військовослужбовцем, який пройшов курси водія, проте не встиг отримати посвідчення. По роду служби він змушений був керувати транспортним засобом та виконувати завдання командування.

Заслухавши захисника, переглянувши відеозапис, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або її захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Враховуючи, що ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови лише 15.02.2023 (копія поштового конверту додана), при тому що захиснику така взагалі не була вручена, а тому наявні підстави для поновлення останньому строку на оскарження.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що в повній мірі було виконано водієм ОСОБА_1 .

При цьому, з переглянутого відеозапису, доданого до матеріалів справи, у водія ОСОБА_1 не вбачається зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, та не вказував на наявність ознак і поліцейський, який вимагав проходження огляду на стан сп`яніння, пояснивши свою вимогу комендантською годиною.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Акту огляду водія ОСОБА_1 у матеріалах справи немає, відповідно і відсутній запис чи погоджується він з результатами огляду чи заперечує.

У пункті 7 розділу ІІ Інструкції зазначено, що стан алкогольного сп`яніння у водія визначається після проведення тесту з використанням технічного засобу, якщо цифровий показник становить більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно технічних характеристик приладу «Drager Alkotest», границі допустимої похибки під час експлуатування приладу можуть складати +/ - 0,06 проміле - у діапазоні від 0 до 0,8 проміле.

Статтею 8 пунктом 5 Венської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25 квітня 1974 року, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом.

У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г. чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг. на літр повітря, що видихається.

З урахуванням допустимої похибки під час експлуатації технічного приладу, вміст алкоголю, у повітрі, що видихав ОСОБА_1 , не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права.

Отже, коли у водія взагалі не було зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, показник технічного приладу показав перевищення на 0,01 проміле від норми, що з урахуванням границі допустимої похибки та норм міжнародного законодавства може бути розцінене як природна норма алкоголю у повітрі, що видихається, Акт огляду водія, як того вимагає Інструкція не складався, щоб судити, що водій погодився з результатами медичного огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, винуватість водія у порушенні п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху є недоведеною поза розумним сумнівом.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачений склад адміністративного правопорушення, який інкримінується ОСОБА_1 , який полягає у повторному, протягом року вчиненні порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Частина 2 ст. 126 КУпАП передбачає склад правопорушення, який полягає у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачі керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Наявна у матеріалах справи постанова серії БАВ № 639602 від 20.07.2022 про вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 126 КУпАП, ОСОБА_1 , не вручалася. Його підписів, що він знав про такі правопорушення, ніде не має, при наявності у бланку постанови певних розділів, таких як роз`яснення прав особі та строку на оскарження, отримання копії постанови.

02.11.2022 року о 10 год. 04 хв. на а/д М-01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі у с. Красилівка 113 км, керував транспортним засобом ВАЗ - 21063, державний номерний знак з НОМЕР_1 , без права керування транспортним засобом відповідної категорії, через незаплановане переміщення по службі, що не спростоване жодним доказом.

Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена КУпАП або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Загальновідомо, що в Україні йде війна та оголошений військовий стан, особа, яка вчинила правопорушення є військовослужбовцем, а тому наявні розумні підстави вважати, що ОСОБА_1 , виконуючи завдання по службі і керуючи автомобілем без посвідчення водія діяв у стані крайньої необхідності, що виключає відповідальність.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції не забезпечив повноту, всебічність і об`єктивність судового розгляду та дійшов висновку, який суперечить фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому, прийняте судове рішення підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника адвоката Матвієнка В. М. задовольнити.

Постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу правопорушення, за ч. 5 ст. 126 КУпАП скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п. 4 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець