Справа № 278/3810/23
Провадження №3/278/2669/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 жовтня 2023 року, суддя Житомирського районного суду Житомирської області Зубчук І. В. розглянувши матеріали, які надійшли з ВАП Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

27 липня 2023 року о 22 годині 56 хвилин гр. ОСОБА_1 на 5 км. автодороги Н-03 в Житомирській області поблизу с. Тетерівка, керував транспортним засобом «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 подав через канцелярію суду письмові заперечення в яких зазначив, що працівниками поліції належним чином не було зафіксовано факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , не зафіксовано проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, не долучено до матеріалів справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення на огляд водія для проходження огляду у найближчому медичному закладі, а тому просив визнати докази, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення та протокол неналежними доказами та закрити провадження у справі відносно нього.

Дослідивши матеріали справи, а саме дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №463869 від 28.07.2023 року, постанову серії ЕАС №7410880 від 27.07.2023 року, рапорт працівника поліції, медичний висновок №576 від 27.07.2023 року, відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Абзацом 3 п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

У постанові від 20.02.2019 у справі № 404/4467/16-а(2-іс/811/3/17) Верховний Суд прийшов висновку, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.

Таким чином, для притягнення для адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП поліцейський мав зафіксувати на службову відео камеру безпосередньо рух транспортного засобу, зупинення безпосередньо самим поліцейським транспортного засобу під час руху, і виключно за таких обставин вважається, що особа керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані, чи відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на такий стан.

Отже, обов`язковою ознакою даного правопорушення є саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння та порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху.

Крім того відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Разом з тим у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 автомобілем «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 та його зупинки працівниками поліції. У свою чергу на доданому до справи відеозаписі зафіксовано лише спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, відмова останнього від проходження огляду на місці зупинки. Також із долученого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у найближчому медичному закладі, але момент його проходження на відеозаписі не зафіксовано так як і результат такого огляду, а тому висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та відеозапис, суд визнає неналежним доказом.

Крім того суд, не може визнати належним та допустимим доказом постанову ЕАС №7410880 від 27.07.2023 року, оскільки із вказаної постанови слідує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом будучи не пристебнутим ременем пасивної безпеки, проте як зазначено раніше відеозапис із нагрудної камери працівників поліції взагалі не містить факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за вказаних у протоколі обставин матеріали справи не містять.

Крім того сам огляд працівниками поліції проведено з порушеннями, що унеможливлює притягнення до адміністративної відповідальності будь-кого, зважаючи на таке.

Відповідно до ч.ч.5,6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу га швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п.п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під виливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим.

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже працівниками поліції належним чином не було зафіксовано керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , що виключає його відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, аналізуючи зібрані докази їх сукупності, суд приходить до висновку, що доводи захисника Іщука Р.В. про те, що докази які долучені до матеріалів справи не доводять його винуватість та є неналежними, а тому суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та про закриття провадження у даній адміністративній справі у відповідності до ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Інна Зубчук