Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/474/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 25.06.1997 року Корольовським РВ УМВС України в Житомирській області, РНОКПП НОМЕР_2 , солдата військової частини НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення № 8/А7306 від 21.02.2023 року вбачається, що 20.02.2023 року, у військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 , солдата ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння лікуючим лікарем ОСОБА_2 під час перебування на стаціонарному лікуванні в КНП «Олевська ЦЛ» в умовах воєнного стану. 20.02.2023 року солдат ОСОБА_1 був достроково виписаний з КНП «Олевська ЦЛ» за порушення режиму. При направленні ОСОБА_1 у приймальне відділення КНП «Олевська ЦЛ» Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, встановлено що вказаний військовослужбовець перебував у стані алкогольного сп`яніння в концентрації 2, 0 проміле, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

25.04.2023 року засобами поштового зв`язку та 26.04.2023 року засобами електронного зв`язку на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. У вказаному клопотанні ОСОБА_1 зазначає, що на його переконання, протокол про адміністративне правопорушення № 8/А7306 не містить жодних доказів того, що 20.02.2023 року ОСОБА_1 вчинив будь-які дії за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. До протоколу не додано жодного письмового або відеодоказу на підставі якого можна було б встановити протилежне. При цьому, ОСОБА_1 вказує, що КНП «Олевська ЦЛ» не є військовою частиною або військовим об`єктом, а відтак 20.02.2023 року ОСОБА_1 не виконував обов`язків військової служби. Також, ОСОБА_1 зазначив, що матеріали справи не містять пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, або відмітки, що така особа відмовилася від дачі пояснень в присутності свідків, а також відомостей про те, що протокол № 8/А7306 складено уповноваженою на те посадовою особою. Крім того, в матеріалах справи відсутнє письмове направлення військовослужбовця до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просить провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що стверджується матеріалами справи. Причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ст. 268 КУпАП неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутністю.

Частиною другою статті 277 КУпАП визначено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-20 КУпАП, розглядаються протягом доби.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/02) зазначається, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 10, 11 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Диспозиція ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, передбачає відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Частиною 1 ст. 172-20 КУпАП передбачено відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частиною 2 ст. 172-20 КУпАП передбачено відповідальність за участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, є суспільні відносини у сфері військової дисципліни, належне несення військової служби.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисних діях вживання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, а також виконання службових обов`язків у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння.

Кваліфікуючі ознаки вчинення правопорушення в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. ст. 1, 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. ст. 1, 2 Закону України «Про загальну мобілізацію», Указів Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 № 64/2022, «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08 2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022 та від 06.02.2023 № 58/2023 в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Стаття 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, передбачає, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Статтею 266-1 КУпАП передбачено, що військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненому правопорушенні, його вина стверджується зібраними по справі належними та допустимими доказами у відповідності до ст. 251 КУпАП, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 8/А7306 від 21.02.2023 року, який містить формулювання суті вчиненого адміністративного правопорушення та згідно якого ОСОБА_1 надав пояснення, що визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.02.2023 року № 29 з якого вбачається, що результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння 2, 0 проміле;

- письмовим поясненням ОСОБА_1 від 21.02.2023 року у якому він не заперечив того факту, що 20.02.2023 року вживав спиртні напої, свою вину визнає повністю та зобов`язується в подальшому не вчиняти адміністративних правопорушень;

- письмовим поясненням ОСОБА_3 від 21.02.2023 року у якому остання зазначила, що була присутньою при проходженні ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, результат огляду 2, 0 проміле;

- письмовим поясненням ОСОБА_4 від 21.02.2023 року з якого вбачається, що ОСОБА_4 був присутнім при проходженні ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння в КНП «Олевська ЦЛ», результат огляду 2, 0 проміле;

- службовою характеристикою солдата ОСОБА_1 , виданою ТВО командира 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Шаплаєм І.;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 04.01.2023 року № 3;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 18.08.2022 року № 188;

- копією військового квитка ОСОБА_1 .

Твердження ОСОБА_1 про те, що 20.02.2023 року він перебував на стаціонарному лікуванні не спростовують факту вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки факт перебування у медичному закладі не звільняє ОСОБА_1 від обов`язку дотримання військової дисципліни та належного виконання ним своїх службових обов`язків. Крім того, як вбачається з матеріалів справи 20.02.2023 року ОСОБА_1 за порушення режиму був достроково виписаний із КНП «Олевська ЦЛ», що означає те, що ОСОБА_1 20.02.2023 року після виписки з медичного закладу мав повернутися до військової частини для виконання обов`язків військової служби, проте не зміг цього зробити, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння. Суддя звертає увагу, що за приписами ст. ст. 11, 49, 128 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» на військовослужбовців покладено обов`язки свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок. Військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому. Під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Тобто, військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури та не допускати негідних вчинків, особливо в умовах особливого періоду (воєнного стану), оскільки за їх поведінкою судять про Збройні Сиди України в цілому. Правопорушення, пов`язані зі станом алкогольного сп`яніння, підривають військову дисципліну та спроможність виконувати визначені завдання задля захисту нашої країни.

Також, слід зазначити, що матеріалах справи наявне письмове пояснення ОСОБА_1 від 21.02.2023 року згідно якого він зазначив, що дійсно 20.02.2023 року він вживав спиртні напої та був доставлений у супроводі старшого бойового медика ОСОБА_3 до приймального відділення КНП «Олевська ЦЛ» для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому суд не бере до уваги твердження ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи відсутні пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності або відмітка, що така особа відмовилася від дачі пояснень.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України 23 жовтня 2021 року за № 329, що не підтверджує доводи ОСОБА_1 щодо його недопустимості. При цьому, протокол складено командиром 2 стрілецької роти в/ч № НОМЕР_3 , який відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 18.08.2022 року № 188, що міститься в матеріалах справи, є особою, що має право складати протоколи про військові адміністративні правопорушення щодо військовослужбовців (військовозобов`язаних).

Таким чином, доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, викладені ним у клопотанні про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого об`єктивного доказового підтвердження під час судового розгляду, зводяться здебільшого до цитування чинного законодавства та практики Європейського суду з прав людини без контексту до даної справи, суддя їх розцінює як спосіб захисту - уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Підсумовуючи наведене, досліджені та проаналізовані у ході розгляду справи докази не містять протиріч та доповнюють один одного, зібрані у порядку КУпАП, в сукупності та взаємозв`язку беззаперечно та безсумнівно підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, дії правопорушника за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП кваліфіковано правильно, за що останній підлягає адміністративній відповідальності. Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст.247 КУпАП відсутні.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника не встановлено.

Призначаючи вид та міру стягнення правопорушнику враховується: характер скоєного правопорушення; дані про особу правопорушника, який є військовослужбовцем, майновий стан правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Призначаючи вид та міру стягнення, враховуються обставини вчинення правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме те, що він є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності, що буде достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню ним інших адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п.12 ст.5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Враховуючи вищенаведене, судовий збір з ОСОБА_1 не стягується.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 3 ст. 172-20, 283,284,287,326-328 КУпАП, п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Штраф перерахувати на р/р UA 0006741, код отримувача (ЄДРПОУ) 37976485, код класифікації доходів бюджету: 21081100, отримувач коштів: ГУК у Житомирській області/ ТГ м. Олевськ/ 21081100, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), найменування коду класифікації доходів бюджету: адміністративні штрафи та інші санкції.

Звільнити від сплати судового збору ОСОБА_1 на підставі п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.В. Винар