Справа № 463/5589/22 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 33/811/227/23 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

з участю представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності адвоката Винниченка М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 січня 2023 року,

встановив:

постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 січня 2023 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 496 грн. 20 коп.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 20 липня 2022 року о 21.30 год. в м.Львові на вул. Личаківській, 189, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2102 д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, та відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, а саме відмовився надати біополе для аналізу, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

На постанову судді Савка Д.С. подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Личаківського районного суду м. Львова від 23 січня 2023 року; скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Повернути матеріали справи до ГУ НП у Львівській області для належного оформлення. Апелянт просить викликати в судове засідання та провести допит лікаря ОСОБА_2 , поліцейську ОСОБА_3 , та поліцейського Дубіцького В.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 січня 2023 року апелянт мотивує тим, що не був присутнім у судовому засіданні. Оскаржувану постанову отримав лише 27 січня 2023 року.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова ухвалена судом першої інстанції поспішно, при неповному з`ясуванні обставин справи, а тому судове рішення є незаконним та необґрунтованим. Стверджує, що ОСОБА_1 не перебував за кермом транспортного засобу марки ВАЗ 2102 д.н.з. НОМЕР_2 . Зазначає, що на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських відсутні докази такого керування.

Стверджує, що надані суду документи, пояснення, а також відеозапис події не містять відомостей, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, зокрема, що йому було запропоновано відібрати інші зразки біологічного середовища, у тому числі слину, змиви з поверхні губ, кров, у зв`язку з тим, що в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічного середовища у вигляді сечі.

Звертає увагу, що у матеріалах справи відсутнє направлення до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, де б були зазначені ознаки наркотичного сп`яніння.

Вважає, що відеозапис з місця події є неналежним доказом, оскільки він записаний не безперервно.

Поважність причин пропуску апелянтом строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому, апеляційний суд вважає, що цей строк необхідно поновити.

ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду, для участі у справі не з`явився, та про причини неявки суду не повідомив, його представник проти слухання справи за відсутності його довірителя не заперечив, а тому апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка правопорушника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності адвоката Винниченка М.П. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

Пунктом 2.5 ПДР покладено на водіїв обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відтак, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції, на підставі досліджених доказів, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння відмовився.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №147631 від 20.07.2022, направленням на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я від 20.07.2022, відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, що міститься на компакт-диску, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001728 від 20.07.2022, рапортом працівника поліції від 20.07.2022, постановою серії ЕАР №5641546.

Апеляційний суд вважає, що доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, є безпідставними та необґрунтованими. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «ВАЗ 2102» підтверджується постановою про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5641546 від 20.07.2022 та відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції від 20.07.2022, з якого встановлено, що ОСОБА_1 жодним чином не заперечував факт його керування автомобілем.

Доводи адвоката про те, що надані суду документи, не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння є необґрунтованими, оскількив матеріалах справи наявний висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001728 від 20.07.2022, складений лікарем ОСОБА_2 , відповідно до якого, громадянин ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння. Крім того, суд першої інстанції вірно встановив, що перебуваючи безпосередньо у медичному закладі ОСОБА_1 було запропоновано надати біосередовище, а саме сечу, останній неодноразово, протягом тривалого проміжку часу проходив у санвузол для наповнення відповідної ємності, але біосередовище так і не надав, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер працівників полції. Тому його дії було кваліфіковано як відмову від огляду на стан сп`яніння і з такою кваліфікацією дій апеляційний суд погоджується.

Що стосується аргументів сторони захисту, що працівниками поліції не забезпечено безперервної відеофіксації, то такі не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки на відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та такий відеозапис дає можливість встановити в діях особи наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тобто вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи наявність відеозапису, який дає можливість чітко та повно відновити послідовність подій, апеляційний суд вважає безпідставними вимоги апелянта про виклик та допит в судовому засіданні лікаря ОСОБА_2 , поліцейського Демокву М.А., та поліцейського Дубіцького В.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

На переконання апеляційного суду, фактичні обставини справи суддею першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 січня 2023 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 січня 2023 рокув справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА