ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2023 Справа №607/20910/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дуда О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Августівка Козівського району Тернопільської області, українки, громадянки України, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка притягалася до адміністративної відповідальності постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.05.2023 року за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

за частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи особою, стосовно якої винесений терміновий заборонний припис серії АА №304674 від 10.10.2023 року, терміном дії з 12 год. 30 хв. 10.10.2023 року до 12 год. 30 хв. 15.10.2023 року, згідно з яким її зобов`язано залишити місце спільного проживання з постраждалою особою - громадянкою ОСОБА_2 на термін його дії, не повідомила уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України (Тернопільський РУП ГУНП в Тернопільській області) про місце свого тимчасового перебування на час дії термінового заборонного припису, чим порушила п.8 ст.25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначила, що дійсно не повідомила працівників поліції про місце свого тимчасового перебування на час дії винесеного відносно неї термінового заборонного припису, втім вчинила вказане не умисно, оскільки під час винесення зазначеного припису невірно зрозуміла роз`яснення поліцейського щодо повідомлення про місце свого тимчасового перебування.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи, доходжу таких висновків.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ч.8 ст.25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдник, стосовно якого винесено терміновий заборонний припис, згідно з яким він повинен залишити місце спільного проживання (перебування) з постраждалою особою, зобов`язаний повідомити про місце свого тимчасового перебування уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем вчинення домашнього насильства.

За змістом ч.2 ст.173-2 КУпАП відповідальність особи наступає у випадку вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з вказаних вище порушень.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП доведена дослідженими та оціненими у відповідності до положень ст. 252 КУпАП в судовому засіданні матеріалами справи, а саме даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №982379 від 24.10.2023 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 24.10.2023 року; рапортом заступника начальника СПДН ВППП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Гуменюка М. від 24.04.2023 року; копії постанови судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.05.2023 року у справі №607/7637/23, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП; копії термінового заборонного припису стосовно кривдника, серії АА №304674 від 10.10.2023 року, з якого вбачається, що працівником поліції у відношенні ОСОБА_1 вжито заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника, а саме: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборону на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, на строк 5 діб (з 12 год. 30 хв. 10.10.2023 року до 12 год. 30 хв. 15.10.2023 року); копії додатку до Порядку проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 10.10.2023 року; копією журналу реєстрації повідомлень про місце тимчасового перебування кривдника, якому винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника №43; копії повідомлення начальника УОАЗОР ГУНП в Тернопільській області Бойка В. від 16.10.2023 року №1436/21/01-2023; запиті на інформацію начальника Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Осадця С. від 13.10.2023 року №14731/05/24/15-23; електронному рапорті інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Ліхачевського І.Т. від 24.10.2023 року.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП, тобто неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Водночас, у відповідності до положень ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. При цьому у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно винна у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП, за що передбачена адміністративна відповідальність, але з урахуванням обставин даної справи, суд вважає за можливе застосувати ст.22 КУпАП, яка передбачає можливість звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, а адміністративну справу за ч.2 ст.173-2 КУпАП закрити, оскільки діяння, вчинене правопорушником, хоча і містило в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, але внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, її дії суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, відсутні наслідки правопорушення у вигляді збитків чи шкоди життю, при цьому суд врахував особу правопорушника, відсутність у неї умислу, спрямованого на вчинення інкримінованого їй адміністративного правопорушення, що посягає на громадський порядок і громадську безпеку, а також те, що є підстави вважати, що в подальшому вона не буде скоювати правопорушень, відсутність спричиненої шкоди та обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність.

Таким чином, розглянувши матеріали справи, суд врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення та особу винної, а тому прийшов до висновку за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з підстав, передбачених ст.22 КУпАП, визнавши вчинене нею адміністративне правопорушення малозначним і обмежитись усним зауваженням, а тому адміністративну справу за ч.2 ст.173-2 КУпАП відповідно до положень ч.2 ст.284 КУпАП - слід закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.22, 173-2, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

СуддяО. О. Дуда