Дата документу 24.04.2023
Справа № 334/1711/23
Провадження № 3/334/966/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Бредіхін Ю.Ю., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який є ФОП, проживає: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

06.03.2023 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зач.1 ст. 155-1 КУпАП.

Згідно із протоколом №105, 30.01.2023 року при проведенні перевірки в магазині за адресою АДРЕСА_2 , в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , встановлено порушення ведення розрахунків, а саме проведення контрольної розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій (програмного реєстратора розрахунковій: операції:, розрахункової книжки), а саме при продажу трикотажу чоловічого (светру) за ціною 430,00 гри., шкарпеток чоловічих за ціною 41,00 грн., пакувального пакету за ціною 2.00 грн. на загальну суму покупки 473,00 гри. розрахунковий документ встановленої форми не видавався (розрахунок проводився банківською карткою з використанням платіжного терміналу), у зв`язку з відсутністю зареєстрованого фіскального реєстратора розрахункових операцій або програмного реєстратора розрахункових операцій. Порушено: п. 1. п. 2 cт. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у cфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР (зі змінами та доповненнями), за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину вчиненому правопорушенні не визнав у повному обсязі, надав суду документи про реєстрацію виду господарської діяльності та пояснив, що він зареєстрований як ФОП другої групи, є платником єдиного податку в розмірі 20%. Для даної категорії підприємців законодавством передбачено встановлення реєстратора розрахункових операцій при отриманні річного прибутку від зайняття господарською діяльністю у розмірі 1 млн. грн. Натомість, він такого річного доходу не має, про що регулярно звітує до ДПС, тому не зобов`язаний застосовувати у своїй діяльності касовий апарат. Просить закрити провадження у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та надані ним документи, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, а саме - за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, зокрема надані ОСОБА_1 документи про його реєстрацію як платника єдиного податку за спрощеною системою оподаткування, яка передбачає встановлення реєстратора розрахункових операцій при річному доході від 1 млн. гривень, а також беручи до уваги його пояснення проте, що він не має вказаного прибутку від свого виду господарської діяльності, про що регулярно звітує до ДПС у Запорізькій області, суд вважає, що ОСОБА_1 не є собою, яка має нести відповідальність за вищевказане правопорушення, тому суд прийшов до висновку, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, а тому провадження підлягає закриттю.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі за текстом Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia, заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) Європейського суду з прав людини розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки, вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Враховуючи викладене, суд не може самостійно збирати докази для розгляду справи про адміністративне правопорушення. При цьому ті порушення, які закидаються ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення, спростовані наданими ним документами та поясненнями.

Відповідно до норм КУпАП адміністративна відповідальність настає за умов: 1) наявності події, що передбачає адміністративну відповідальність; 2) наявність складу правопорушення, а саме: - суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення; - об`єктивної сторони правопорушення, яке характеризується наявністю дії чи бездіяльності суб`єкта правопорушення, внаслідок чого було порушено конкретну норму законодавства; - причинно-наслідкового зв`язку між подією, що передбачає адміністративну відповідальність, та її негативними наслідками, зокрема, завдання шкоди органам влади.

Перелічені ознаки є визначальними фактором, оскільки відсутність події і складу адміністративного порушення виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Статтею 247 КУпАП передбачені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, за яких провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Тому, суддя приходить до висновку про те, що провадження по адміністративному матеріалу відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін