П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Київ

24 січня 2023 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Кітов О. В. , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 13 листопада 2022 р. о 23 год. 25 хв., по вул. Братська, 4 у м. Києві, керував транспортним засобом «Mazda», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, порушення координації рухів. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Drager», результат огляду 1,77 ‰. З результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння не погодився. Від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Скирда Р.В. просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення з огляду на наступне. Зупинка транспортного засобу «Mazda», державний номерний знак НОМЕР_2 , працівниками поліції здійснена без належних на те підстав, виключний перелік яких визначений ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Крім того, працівники поліції здійснювали психологічний тиск на ОСОБА_1 та вчиняли провокативні дії відносно нього, порушивши вимоги «Правил етичної поведінки поліцейських». Крім того, достовірність показників огляду за допомогою приладу «Drager» сприймаються критично, оскільки у роздруківці із результатом огляду зазначена температура навколишнього середовища +20 градусів, що не відповідає нічній температурі у м.Києві у листопаді. Крім того, не складалося направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Крім того, відеозапис з нагрудної камери №473898 не є безперервним, що свідчить про порушення вимог п. 2 розділу ІІІ Інструкціі

із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Крім того, ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачена відповідальність за керування транспортним засобом з ознаками сп`яніння, отже, суть адміністративного правопорушення, за скоєння якого складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Не дивлячись на невизнання вини, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, які наявні в матеріалах справи та досліджені судом.

Так, відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення від 13.11.2022 року серії ААД № 373346, зафіксовано факт керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст. 254, 256 КУпАП, тому є належними доказом по справі.

Факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджується результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», відповідно до якого під час проведення огляду ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, 1,77 проміле. З даним висновком ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис у відповідній графі в роздруківці з алкотестеру.

Крім цього, відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, водій ОСОБА_1 не згоден з результатом огляду.

Крім цього, факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння підтверджується відеоматеріалами з нагрудної камери працівників патрульної поліції.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з бодікамери встановлено, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2 . Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Drager», результат огляду 1,77 ‰. З результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння не погодився. Від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку відмовився.

Таким чином, долучений до протоколу відеозапис дозволяє встановити обставини зупинки транспортного засобу особу водія зазначеного транспортного засобу «Mazda», державний номерний знак НОМЕР_2 , порядок встановлення у водія зазначеного транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння, а також факт фіксації відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Надаючи оцінку доводам захисника про незаконність зупинки керованого ОСОБА_1 транспортного засобу, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 6 та 7 ч.1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів; перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань, в тому числі, відповідно до вимог підпункту 11 статті 23 «Про Національну поліцію» регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням «Правил дорожнього руху» його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

В даному випадку, суд вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, порушень вищезазначених законодавчих норм допущено не було. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій працівників поліції тощо) стороною захисту в розпорядження суду не надано.

Доводи захисника про те, що до матеріалів справи не долучено безперервного відеозапису з нагрудної камери поліцейського, суд відхиляє як необґрунтовані, виходячи з наступного.

Положеннями Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року № 28/32999 врегульовано застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Відповідно до п. 5 розд. ІІ «Інструкції і з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

На відеозаписі безперервно та повно зафіксовано відмову водія від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, тобто вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснені працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Що стосується доводів захисника про те, що зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення фабула не відповідає ч. 1 ст. 130 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є формою службового документу уповноваженого органу, у якому відображаються необхідні відомості у випадку виявлення адміністративного правопорушення. Сам по собі факт складання протоколу не є доказом вини особи. Протокол оцінюється сукупно з іншими зібраними доказами. Викладені у змісті протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження іншими зібраними по справі доказами.

Відповідно до пункту 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують у протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Drager», результат огляду 1,77 ‰. З результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не погодився. Від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку відмовився,

Таким чином, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення.

При обранні адміністративного стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, ступінь вини, відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, вважаю за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції статті.

Також, у відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 стягнути судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.40-1, 130, 280, 283, 284, 291 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя: Олександр КІТОВ