печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2023 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

11.11.2022 о 17 год. 30 хв. в м. Київ на вул. Бастіонна, 3/12 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду, причин неявки не повідомив. 21.04.2023 до суду надійшли заперечення, в яких ОСОБА_1 вказав, що його зупинили без причини, ознак сп`яніння на відео не зафіксовано, при фіксуванні відмови від огляду на стан сп`яніння не було залучено свідків, направлення на огляд не складалось та його не було відсторонено від керування.

З урахуванням строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, визначених ст. 277 КУпАП, належного повідомлення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, про місце, дату та час його розгляду, суддя вважав можливим завершити розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Суддя, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №4609747 та додані до нього матеріали справи, приходить до наступних висновків.

У ході здійснення судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі, і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, небажання водія, тощо) - ПДР не містять.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя дослідила відеозапис з боді-камер № 470005 працівника патрульної поліції, на якому зафіксовано, як патрульним було запропоновано ОСОБА_1 проїхати до лікаря-нарколога для проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння, роз?яснено наслідки такої відмови, на що ОСОБА_1 зазначив, що не бажає проходити огляд. Окрім того, як зазначає патрульний, в ході розмови ОСОБА_1 повідомляв, що він вживав каннабіс (жодних заперечень з приводу вказаного твердження від ОСОБА_1 не надійшло) (фактичний час 17:44:00-17:51:10).

В подальшому, ОСОБА_1 вказав, що бажає пройти огляд на стан сп?яніння у лікаря та він з поліцейськими прослідував до медичного закладу.

По дорозі до медичного закладу, перебуваючи у службовому авто, ОСОБА_1 повідомив, що він відмовляється проходити огляд на стан сп?яніння у лікаря, тому що він не має на це часу. (фактичний час 18:03:00 - 18:03:50). Вказану відмову ОСОБА_1 повторно виразив, перебуваючи безпосередньо біля медичного закладу (фактичний час 18:09:00 - 18:09:45).

В подальшому, патрульним було складено протокол про адміністративне правопорушення, роз?яснено його зміст ОСОБА_1 , від останнього жодних заперечень не надійшло, що засвідчено підписом особи.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння зафіксована належним чином на відеозаписі та відображена у протоколі про адміністративне правопорушення.

Факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом останнім не оспорюється.

Доводи особи про те, що працівники поліції без причини зупинили його автомобіль, є невмотивованими, оскільки предметом доказування є фактичні дані щодо відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки.

Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, навіть якщо така мала місце, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння чи в іншому неадекватному стані, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.9а ПДР України.

Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд відповідно до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані сп`яніння.

Водночас керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані наркотичного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

Посилання ОСОБА_1 на те, що при фіксуванні відмови від огляду на стан сп`яніння не було залучено свідків, є необґрунтованими, оскільки ч. 2 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, присутність свідків, у разі фіксації відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на портативний відеореєстратор поліцейського, не обов`язкова, чим спростовуються відповідні доводи ОСОБА_1 .

Щодо доводів захисту про відсутність в матеріалах справи направлення на проходження огляду у лікаря нарколога на стан сп`яніння.

Направлення на огляд до закладу охорони здоров`я видається для закладу охорони здоров`я, до якого водій направляється для проведення огляду на стан сп`яніння.

ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду у закладі охорони здоров`я, тому потреби для видачі такого направлення у даному разі не було, отже, посилання ОСОБА_1 на відсутність в матеріалах справи направлення на огляд до закладу охорони здоров`я є неспроможним.

Також суддя не приймає як довід невинуватості ОСОБА_1 посилання на не відсторонення його від керування транспортним засобом, оскільки вказані обставини, навіть у разі їх наявності, жодним чином не спростовують того факту, що водій відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, безсумнівно доведена доказами, а саме даними, що містять в:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 4609747;

- відеозаписі з портативного відеореєстратора поліцейських № 470005.

Дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При призначенні стягнення правопорушнику суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Враховуючи викладене, суддя вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись, ст. ст. 130, 221, 275-280, 283-287 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С. В. Шапутько