Справа №443/1295/23
Провадження №3/443/505/23
ПОСТАНОВА

іменем України

11 жовтня 2023 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

за частиною 1 статті 173-2 КУпАП, ,

встановив:

ОСОБА_1 13.07.2023 о 20 год 30 хв у АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство відносно неповнолітньої доньки дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, шарпав за одяг, чим вчинив моральний та психологічний тиск, що могло завдати шкоду психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 13.07.2023 о 20 год 30 хв у АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_3 , ображав її нецензурною лексикою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив моральний та психологічний тиск, що могло завдати шкоди психологічному здоров`ю, вчинивши правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на виклик суду не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 173-2 КУпАП адміністративним правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (7 грудня 2017 року № 2229-VIII) визначено, що домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні тотожних адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 173-2 КУпАП, доведена:

протоколами серії ВАБ №951172 від 17.07.2023, ВАВ №896593 від 17.07.2023, відповідно до яких ОСОБА_1 17.07.2023 вчинив домашнє насильство стосовно дружини ОСОБА_3 та її дочки ОСОБА_2 ;

рапортами від 13.07.2023, якими повідомлено начальника правоохоронного органу про встановлення обставин вчинення ОСОБА_1 діянь стосовно дружини ОСОБА_3 та її дочки, які містять ознаки домашнього насильства;

заявами ОСОБА_3 від 13.07.2023, якими вона повідомила про вчинення її чоловіком стосовно неї та її дочки ОСОБА_2 домашнього насильства;

письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які відповідають обставинам, викладеним у протоколах про адміністративне правопорушення;

письмовими поясненнями ОСОБА_1 по суті правопорушення, які узгоджуються з матеріалами справи та підтверджують достовірність викладених у протоколах обставин.

Проаналізувавши вищевказані документи, пояснення ОСОБА_1 , суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 173-2 КУпАП. Доказів, які б спростовували наведені в протоколах обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, тобто умисного вчинення ним діянь психологічного характеру (образи, погрози), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілим, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує: характер вчинених ним тотожних правопорушень; ступінь його вини у вчинених тотожних правопорушеннях, передбачених частиною 1 статті 173-2 КУпАП, яка доведена повністю; відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення; а також зважає на те, що ОСОБА_1 вчинив кілька тотожних адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же суддею, тому суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення з урахуванням вимог статті 36 КУпАП у виді штрафу. Накладення на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, статті 5 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 173-2 КУпАП, і накласти стягнення з урахуванням частини 2 статті 36 КУпАП, у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів