Справа № 201/8151/23
Провадження № 3/201/3064/2023
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ПОСТАНОВА

21 липня 2023 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Демидова С.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з ГУ ДПС у Дніпропетровській області, відносно директора ТОВ «Курені» ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутої за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 859 від 28 червня 2023 року, складеного заступником начальника відділу перевірок з питань відшкодування ПДВ управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області Тюренковою А.Ф. при проведенні перевірки ТОВ «Курені», встановлено, що директор ТОВ «Курені» ОСОБА_1 - в порушення п п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.п.186.2.2 п. 186.2 ст.186 п.178.1 ст.178 та п.198.5 п.п. 138.3.1 п. 138.3 ст. 138 та п.189.9 ст. 189 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 за №2755-VI (із змінами та доповненнями) та Закону України від 16.07.1999 року №996- XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість ст. на загальну суму 47 604,07 грн. - в порушення п.200.1 та 2500.4 ст.200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 за №2755-VI (із змінами та доповненнями) встановлено завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту на суму 187 120,07 грн. - в порушення п.200.1, п.200.4 та п.200.7 ст.200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 за №2755-?І (із змінами та доповненнями) завищення заявленої суми бюджетного відшкодування по декларації з ПДВ за грудень 2022 року на 301 372 грн. декларації за Перевіркою не встановлено порушень при декларуванні бюджетного відшкодування з ПДВ у листопад 2022 року у сумі 14869 089 грн., що кваліфікується за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

До початку судового засідання ОСОБА_1 подала письмові заперечення, в яких зазначила, що посадовою особою у протоколі не зазначено часу скоєння правопорушення, не можливо перевірити, коли вони скоєні, чи є вони триваючими, оскільки в акті перевірки зазначені різні дати, а у протоколі не вказано, до якого саме періоду належить кожне з порушень, вказаних у протоколі, тому на час розгляду справи неможливо встановити, чи відбулося в діях ОСОБА_1 порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, що є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 163-1 КУпАП. Оскільки на момент розгляду справи не можливо встановити наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, враховуючи встановлену ст. 62 Конституції України презумпцію невинуватості особи, враховуючи усі наведені обставини в сукупності, вважала, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при наступних обставинах: через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи досліджені докази, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу(ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За п. 6 П (с) БО «Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками) за умови, шо ці витрати можуть бути достовірно оцінені. У даному випадку, сальдо рах. 643 у кореспонденції з рахунками по іншим витратам операційної діяльності за п. 20 П(С)БО 16 (включення у суму інших витрат операційної діяльності сум податку, крім комунального).

За п. 20 до інших операційних витрат включаються інші витрати операційної

Єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-1 КУпАП є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки, так як в силу норм Податкового кодексу України, акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Крім того, з суб`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 163-1 КУпАП характеризується наявністю вини, як у формі умислу так і у формі необережності. Даних про наявність суб`єктивної сторони суду не надано.

Протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали, свідчать про те, шо на момент складання протоколу так і на момент розгляду справи відсутні дані, які б свідчили саме про порушення ОСОБА_1 норм чинного законодавства під час виконання своїх посадових обов`язків, та дійсно вказувало б на наявність в її діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Акт перевірки не є належним доказом наявності факту порушення податкового обліку.

Більш того, під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки, за результатами якої начебто встановлено порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст. 163-1 КУпАП ГУ ДПС у Дніпропетровській області було допущено ряд суттєвим порушень, таких як: у п. 78.1 ПКУ, який регулює проведення позапланових перевірок, наведено вичерпний перелік обставин, на підставі яких орган ДПС має право призначати документальні позапланові перевірки платників податків.

При цьому слід врахувати, що в п. 78.2 ПКУ зазначено, що контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені пп. 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8, 78.1.11 ПКУ., у разіякщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Таким чином, під час проведення документальної перевірки TOВ «КУРЕНІ» не було вказано обставин, на підставі яких було проведено перевірку, що є прямим порушенням п. 78.2 ст. 78 ПКУ. Більш того, під час проведення першої документальної позапланової виїзної перевірки, порушень ведення податковою обліку заявлено не було.

Відповідно до п.п. 73.1.2 п. 73.1. ст. 73 Податкового кодексу України, документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якою проводиться перевірка.

Виїзна перевірка має проводиться виключно за місцезнаходженням платника подпткіп чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якою проводиться така перевірка. У разі ж якщо перевірка проводиться в приміщенні контролюючого органу, то така перевірка є невиїзною.

Такого висновку дійшов Верховний Суд України у Постанові від 22 вересня 2020 року у справі №520/8836/18 (адміністративне провадження К/9901/24146/19). Також судом було доведено, що не виїзд перевіряючих за місцезнаходженням платника податків є порушенням абз. 5 пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України

В свою чергу, Податковим кодексом України не передбачено право посадових осіб контролюючого органу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки в приміщенні податкового органу.

Пунктом 81.2 статті 81 Податкового кодексу України встановлено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Враховуючи встановлені обставини, а також те, що контролюючі органи та їх посадові особи при виконанні владних повноважень, у тому числі при прийнятті наказів та проведення перевірки, зобов`язані діяти на підставі, а межах повноважень та у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України, та не допускати згідно зі статтею 21 Податкового кодексу України порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, свідчить про те, що призначення та проведення перевірки контролюючим органом здійснено з порушенням вимог пп. 78.1.1 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України та абз. 5 пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України.

Невиконаний податковим органом Порядку проведення документальних позапланових перевірок на виконання вимог ст. 77, 78, 79 Податкового кодексу України призводить до порушення податкового способу реалізації владних управлінських функцій, а отже відсутності правових наслідків останньої.

Така правова позиція підтримана Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13 червня 2019 року по справі № 825/1747/17, адміністративне провадженні № К/9901 /60580/18.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 253 цього Кодексу.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Однак, посадовою особою у протоколі не зазначено часу скоєння правопорушення, не можливо перевірити, коли вони скоєні, чи є вони триваючими, оскільки в акті перевірки зазначені різні дати, а у протоколі не вказано, до якого саме періоду належить кожне з порушень, вказаних у протоколі, тому на час розгляду справи неможливо встановити, чи відбулося в діях ОСОБА_1 порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, що підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності, а під час здійснення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «КУРЕНІ» ГУ ДПС у Дніпропетровській області було допущено ряд порушень податкового законодавства.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної). Аналогічні за суттю порушення прав людини при розгляді адміністративних справ були встановлені зокрема у п.25 Рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України (N2)» (Заява N38789/04), Страсбург, 08 квітня 2010 року, п.п.60-63, 67 Рішення ЄСПЛ у справі «Лучан і нова проти України» (Заява N 16347/02), Страсбург 09 червня 2011 року, та інших.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карслін проти Росії» зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має прім самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого, воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, так як обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на його користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності. Отже, в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 23, 173, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно директора ТОВ «Курені» ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.О. Демидова