КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/4926/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2023 року місто Київ

справа № 756/5257/23

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

за участю:

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Шаповалова Андрія Миколайовича,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката Шаповалова Андрія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 11 вересня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 11 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник-адвокат Шаповалов А.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що судом не було взято до уваги твердження скаржника та його представника про відсутність правових підстав для зупинення транспортного засобу, що знаходився під керування ОСОБА_1 .

Вказував, що працівниками поліції не було задокументовано факту порушення ОСОБА_1 положень ПДР України.

Зазначав, що відсутні будь-які докази про те, що ОСОБА_1 , саме 15 квітня 2023 року об 11 год. 35 хв. дійсно керував вказаним у протоколі транспортним засобом, адже з відео фіксації видно лише те, що поліцейський виходить з машини та підходить до автомобіля, який стоїть на аварійній зупинці.

Посилався на те, що протокол оформлений з порушенням ст.266 КУпАП, адже не містить об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказував, що в протоколі відсутні дані про свідків, що були залучені під час проведення огляду на стан сп`яніння та складання відповідних протоколів про адміністративне правопорушення. Також в матеріалах справи відсутні пояснення свідків, що суперечить п.15 Розділ II Інструкції №1376.

Зазначав, що в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння до найближчого закладу охорони здоров`я, що свідчить про те, що у встановленні законом спосіб водій не направлявся у заклад охорони здоров`я для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Посилався на те, що відеозапис, який здійснювався із нагрудної камери поліцейського, має бути повним, а не його окремі кориговані частини, який надав поліцейський і який не фіксує як саме правопорушення, так і законність дотримання поліцейським процедури огляду на стан сп`яніня ОСОБА_1 від початку до її завершення.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник-адвокат Шаповалов А.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Прокурор Київської міської прокуратури в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

А відтак, суд апеляційної інстанції вважає можливим розглядати справу за відсутності прокурора Київської міської прокуратури.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника-адвоката Шаповалова А.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З об'єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів та/або в закладі охорони здоров'я для визначення стану алкогольного сп'яніння, а суб'єктивна сторона передбачає умисну форму вини.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103.

За правилами ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно з п.2 Інструкції №1452/735 та п.2 Порядку №1103 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.п.3, 6, 7 вказаної Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№365390, 15 квітня 2023 року о 11.35 год. в місті Києві по вул. Полярна, 7, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген крафтер», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ та в медичному закладі водій відмовився у встановленому законодавством порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 15 квітня 2023 року серії ААД№365390;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 квітня 2023 року;

відеозаписами з камери поліцейського.

З відео з камери, який долучено до матеріалів справи вбачається, що автомобіль працівників поліції зупиняється позаду транспортного засобу «Фольксваген крафтер», д.н.з. НОМЕР_1 , який зупинився на проїзній частині дороги включивши аварійну світлову сигналізацію, за кермом знаходиться ОСОБА_1 , який на запитання працівника поліції, що сталося, зазначає, що щось з коробкою (заїдає) та затягнув автомобіль на ручник. У подальшому працівник поліції зазначив, що вказаний автомобіль під час проїзду перехрестя допустив порушення (відео №1).

При спілкуванні з водієм у працівника поліції виникає підозра щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та останньому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою алкотесту «Драгер» або закладі охорони здоров`я (відео №1 час 11:47:29, 11:51:47), на що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки за допомогою алкотесту «Драгер» (відео №1 час 11:47:46). Оскільки у працівників поліції був відсутній алкотест «Драгер», вони звернулись до іншого екіпажу з метою доставки алкотесту «Драгер». Після доставки алкотесту «Драгер» ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння (відео №2 час 12:04:16, 12:10:10).

Поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а за змістом п.8 Порядку №1103 від 17 грудня 2008 року у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Оскільки, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я тому відсутні підстави вважати, що працівниками поліції порушено ст.266 КУпАП.

З огляду на наявні у справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду.

Відтак, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони спростовуються доказами, які містяться в матеріалах даної справи.

З матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, що відповідають Інструкції, які зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, в зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я.

Відтак, ОСОБА_1 була забезпечена можливість для проходження ним в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, проте, він не вчинив дій, спрямованих на проходження такого огляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що: судом першої інстанції не було взято до уваги твердження скаржника та його представника про відсутність правових підстав для зупинення транспортного засобу, що знаходився під керування ОСОБА_1 ; працівниками поліції не було задокументовано факту порушення ОСОБА_1 положень ПДР України; відсутні будь-які докази про те, що ОСОБА_1 , саме 15 квітня 2023 року об 11 год. 35 хв. дійсно керував вказаним у протоколі транспортним засобом, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки вказані доводи спростовуються поясненнями самого ОСОБА_1 про те, що він їде зі стоянки та відео з камери поліцейського.

При цьому, як вбачається з відеозапису з камери поліцейського Гульдас В.І. не зазначав про те, що він не керував транспортним засобом.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в протоколі відсутні дані про свідків, що були залучені під час проведення огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні пояснення свідків, що суперечить п.15 Розділ II Інструкції №1376, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки, диспозицією ст.266 КУпАП визначено, що свідки залучаються лише у випадку неможливості фіксації технічними засобами відмови водія від проходження огляду у встановленому законом порядку. З матеріалів справи вбачається, що вчинення ОСОБА_1 правопорушення було зафіксовано на камеру.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис, який здійснювався із нагрудної камери поліцейського, має бути повним, а не його окремі кориговані частини, який надав поліцейський і який не фіксує як саме правопорушення, так і законність дотримання поліцейським процедури огляду на стан сп`яніня ОСОБА_1 від початку до її завершення, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки в даному випадку відеозапис є одним з доказів по справі, який оцінюється в сукупності з іншими доказами. Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозапис не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації, фабрикації, чи присутності на відео іншої особи, а не ОСОБА_1 .

Крім того, порядок доступу до відеозаписів з нагрудних камер (відео- реєстраторів) та їх використання передбачено розділом 5 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, в якому будь-яких застережень щодо надання до суду безперервного запису з моменту активації камери немає. Отже, наявні відеозаписи події є належним та допустимим доказом у справі.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що протокол оформлений з порушенням ст.266 КУпАП, адже не містить об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як зазначено лише ознаки сп`яніння, суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованими, оскільки працівник поліції за змістом п.8 Порядку №1103 від 17 грудня 2008 року у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, що і зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення від 15 квітня 2023 року.

Доводи про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння до найближчого закладу охорони здоров`я, що свідчить про те, що у встановленні законом спосіб водій не направлявся у заклад охорони здоров`я для визначення стану алкогольного сп`яніння, спростовуються матеріалами справи, в яких міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 квітня 2023 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав відповідну правову оцінку.

Будь-яких порушень норм КУпАП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції не встановлено.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена, підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Шаповалова Андрія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 11 вересня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.