БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1053/23
Провадження № 3/730/657/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2023 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Стрижак Я.О.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого й проживаючого в АДРЕСА_1 , неодруженого, військовослужбовця ЗСУ, за ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 12 вересня 2023 року близько 19-00 год. в АДРЕСА_2 , вчинив стосовно свого сина ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, ображав потерпілого нецензурною лайкою, чим завдав психологічних страждань, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілого, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винним себе у вчиненні даного правопорушення не визнав і пояснив, що ОСОБА_3 не є його співмешканкою, він з нею лише інколи зустрічається для проведення вільного часу; зі слів ОСОБА_3 її трирічний син ОСОБА_2 народжений від нього, проте його біологічне батьківство не зареєстроване. Наразі він перебуває вдома на реабілітації після отриманого на війні поранення й ввечері 12 вересня 2023 року, будучи напідпитку, прийшов додому до ОСОБА_3 , щоб віддати дитині гостинці. Однак, побачив ОСОБА_3 у стані сильного алкогольного сп`яніння, син був голодний і вдома не було приготованої їжі. В зв`язку з цим, він почав лаяти ОСОБА_3 , в ході чого можливо й допускав нецензурну лексику, проте щодо присутнього неподалік ОСОБА_2 ніяких протиправних дій не вчиняв. В ході сварки ОСОБА_3 втекла з дому і викликала працівників поліції. Відмовимся від підписання складеного поліцейськими на нього адмінпротоколу, оскільки не погодився з його змістом, який не відповідав фактичним обставинам події.

Потерпілий (його законний представник) з огляду на скорочені строки розгляду даної категорії справ, передбачені ст.277 КУпАП (протягом доби), повідомлявся про дату, час і місце проведення судового засідання засобами мобільного зв`язку, що підтверджується телефонограмою, але до суду не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, заяв про відкладення чи розгляд справи в його відсутність не подав. Тому, з огляду на зазначені обставини, суд вважає за можливе провести розгляд даної адміністративної справи в межах наявних доказів у відсутність вказаного учасника, участь якого не є обов`язковою, що не є порушенням прав цієї особи, передбачених ст.269 КУпАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленого законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

За змістом положень ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними, достатніми та допустимими доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стандарт доведеності вини поза розумним сумнівом).

Згідно диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно ч.2 ст.3 цього Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на дітей.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.1 даного Закону особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Згідно з п.2 ч.1 ст.1 вказаного Закону дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Окреслені норми Закону кореспондуються з приписами ч.1 ст.269 КУпАП, якими встановлено, що потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення і повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП.

У складеному працівником поліції щодо ОСОБА_1 адмінпротоколі зазначено, що той вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно свого сина ОСОБА_2 , ображаючи його нецензурною лайкою.

Водночас, у доданому до протоколу письмовому поясненні ОСОБА_3 вказано, що ці та інші протиправні дії ОСОБА_1 були спрямовані лише щодо неї та вчинені в присутності спільної дитини трьох років ОСОБА_2 .

Натомість, будь-яких доказів про вчинення ОСОБА_1 зазначеної форми домашнього насильства безпосередньої стосовно свого сина ОСОБА_2 матеріали адміністративної справи не містять.

При цьому, з огляду на тотожність прізвища матері та дитини, яке є відмінним від прізвища притягуваного, малоймовірним видається той факт, що ОСОБА_1 значиться офіційним батьком ОСОБА_2 , про що вказував у судовому засіданні й притягуваний, тоді як відповідного правоустановлюючого документа органу ДРАЦС про народження ОСОБА_2 та його неповнолітній вік поліцейський всупереч вимог ч.2 ст.251 КУпАП до матеріалів справи не долучив.

Одночасно, суд враховує й ту обставину, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, яким чином органу поліції стало відомо про вищезазначену подію (повідомлення заявника через службу 102, безпосереднє прийняття заяви про вчинене правопорушення, тощо).

Також суд зауважує, що територіальним органом поліції до матеріалів справи не додано відеозапису з місця події, хоча про його існування зазначається в графі «до протоколу додається» і притягуваний у судовому засіданні також вказував на проведення поліцейськими відеозйомки на службову боді-камеру.

Разом з тим, суд констатує, що вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо ОСОБА_3 , але в присутності неповнолітньої дитини, в силу Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» може бути підставою для притягнення кривдника до адміністративної відповідальності, так як у даній ситуації дитина є очевидцем такого насильства й має статус постраждалої особи, проте саме таку фабулу обвинувачення повинен містити протокол про адміністративне правопорушення.

Натомість, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Наведений висновок узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Малофєєва проти Росії», рішення від 30.05.2013р.; «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016р.).

Тому, оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд не може погодитись з наведеним працівниками поліції в протоколі про адміністративне правопорушення формулюванням щодо вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства стосовно свого сина ОСОБА_2 шляхом його образ нецензурною лайкою, оскільки поліцейськими всупереч вимог ч.2 ст.251 КУпАП не було надано жодних доказів, визначених ч.1 ст.251 КУпАП.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст.8, 62 Конституції України, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що з огляду на «стандарт доведення вини поза розумним сумнівом» ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Оскільки за наслідками розгляду справи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір стягненню з нього не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 9, 40-1, 173-2, 245, 247, 251, 252, 268, 269, 277, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець