Справа № 569/1719/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Сидорук Є.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, рнокпп НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 19 січня 2023 року, о 18 год. 50 хв. в м. Рівне по вул. Відінська, 35, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot G07, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою приладу Драгер Alkotest № 6810 (проба позитивна тест №5397) та у медичному закладі за адресою: м. Рівне, вул. Кн. Володимира, 17, що підтверджується висновком лікаря №79.

Своїми діями порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Представник особи, яка притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_1 адвокат Крутень І.В. в судовому засіданні просив провадженні по справі закрити, оскільки при проходженні огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі було порушено встановлену законодавством процедуру, оскільки 19.01.2023 року ОСОБА_1 «продув» Драгер Alkotest двічі та не погодившись із його результатом погодився пройти такий огляд у медичному закладі. В КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» РОР ним було знову «продуто» у алкотестер «Драгер» тричі, який кожного разу показував різний результат, у зв`язку з чим він просив відібрати в нього біологічні зразки, які так і ніхто не відібрав. Наголошує, що оскільки дана процедура виконана не була, то відповідно до Інструкції №1452/735: «Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням цієї Інструкції, вважаються недійсними».

Заслухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного висновку.

Зі змісту статті 9 КУпАП вбачається, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП України, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно особа, відносно якої складено протокол, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Так у ході розгляду адміністративного протоколу серії ДПР18 №322700 від 19.01.2023 встановлено, що відомості, зазначені у матеріалах справи не відповідають фактичним обставинам справи та не узгоджується з доданими до неї матеріалами.

Так, представник ОСОБА_2 під час розгляду справи вказав, що працівники поліції на місці зупинки провели огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager» 6810», в якого прострочена 6-ти місячна обов`язкова калібровка та повірка, який показав позитивний результат, а саме 1,42‰, що підтверджується актом огляду на стан сп`яніння та відеозаписом з місця події №470417. Датою останнього калібрування «Alcotest Drager» 6810» є 16.05.2022, що не може бути належним доказом по справі. Не погодившись з результатом огляду ОСОБА_1 погодився пройти такий огляд в медичному закладі, який проводився в присутності поліцейського також за допомогою Alcotest Drager, який показав результат 1,14‰, у зв`язку з чим у ОСОБА_1 виник сумнів щодо правильності роботи даного газоаналізатора, дати останнього його калібрування та повірки взагалі невідома, тому він наполягав про відібрання в нього біологічного середовища для проведення розгорнутого аналізу. Дана вимога виконана не була.

Відповідно до Інструкції по експлуатації приладу "Драгер 6810" відомості щодо якої є загальнодоступними і містяться в мережі Інтернет, строк служби приладу не менше ніж 5 років (а на практиці перевищує його) за умови регулярного сервісного технічного обслуговування та градуювання відповідно до керівництва з експлуатації. Періодичність технічного обслуговування: принаймні один раз на 6 місяців Технічне обслуговування приладів проводять сертифіковані навчені спеціалісти представники Драгер або особи, які уповноважені Драгер. Фактичні дані, які містить вказана інструкція є належними та допустимими. У роздруківці результату тесту 6810 від 19.01.2023 (час 19.03 год) відсутні відомості про строк служби приладу "Драгер Alkotest 6810" та його технічне використання, градуювання протягом 6 місяців.

Профільна Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння (п. п. 3-4 Розділу II) передбачає, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності тасвідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а огляд на стан сп`яніння проводитьсяз дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу.

Крім того, нормами частини 2 статті 8 Закон Україну "Про метрологію та метрологічну діяльність" встановлено, що експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

З наведеного вбачається, що технічне обслуговування газоаналізатору "Alcotest 6810" має проводитись кожні шість місяців, згідно вимог інструкції з експлуатації даного технічного засобу, оскільки відповідне передбачено Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність", який регулює відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності.

Тобто, прилад "Драгер Alcotest 6810" на час проведення огляду на місці зупинки ОСОБА_1 19.01.2023 не пройшов перевірку калібрування відповідно до технічних умов. А тому результат тесту не є належним та допустимим доказом, оскільки останньою датою його калібрування є 16.05.2022.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Розділом 3 Інструкції регламентований порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.

Так, за змістом пунктів 8, 12, 13 вищевказаного розділу Інструкції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Як вбачається із матеріалів справи, всупереч вказаній інструкції, акту медичного огляду відповідно до висновку№79 від 19.01.2023 взагалі не долучено. Таким чином, мало місце порушення порядку огляду водія на стан сп`яніння, який визначений ст.266 КУпАП, а тому такий огляд є недійсним. Відеозапис з нагрудної камери поліцейських щодо проведення медичного огляду у медичному закладі КП «РОЦПЗН» у матеріалах справи також відсутній.

Крім того, про обов`язковість проведення лабораторного дослідження зазначено у правовому висновку Верховного суду від 24.04.2020 року у справі №823/1022/16, де суд вказав, що разом з вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі за допомогою технічних засобів з метою уточнення наявних речовин впливу проводиться лабораторна діагностика.

За результатами огляду на стан сп`яніння і лабораторних досліджень встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду та складається висновок, який в подальшому може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законом порядку згідно висновку Верховного суду по справі №215/1448/17 від 18.10.2018 року.

Будь-яких інших доказів про факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння немає. Недоведеність цієї обставини виключає в діях особи склад адміністративного правопорушення.

Отже, суд погоджується з доводами адвоката Крутеня І.В., оскільки проведення огляду на визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу приладом "Драгер Alkotest 6810", що не пройшов перевірку калібрування відповідно до технічних умов, а також відмова в проведенні відібранні біологічного середовища та проведення по ньому аналізу позбавило останнього довести свою невинуватість шляхом оскарження такого висновку, а також в матеріалах справи не міститься доказів на спростування доводів, зокрема відсутній запис відеозйомки проходження огляду на визначення стану сп`яніння в медичному закладі чи інші дані, які б ставили під сумнів слова представника.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за №9«Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не доведена, а обставини, зазначені у протоколі, "поза розумним сумнівом" не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

Керуючись ст. 6 ЄКПЛ, ст. ст. 33, 38, 130, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя