Справа № 496/5903/23
Провадження № 3/496/4260/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Трушина О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , солдата резерву 33 запасної роти військової частини НОМЕР_1 ,

за ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

03.08.2023 року о 15:00 год ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем та проходячи її у військовій частині НОМЕР_1 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, розпивав алкогольні напої на території розміщення військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява, в якій він вказав, що з протоколом про адміністративне правопорушення згоден, справу про адміністративне правопорушення просить розглянути без його участі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані докази, суд приходить до наступного висновку.

В протоколі серії в/ч НОМЕР_1 № 106 про військове адміністративне правопорушення від 10.08.2023 року дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Так, відповідальність за ч.3 ст. 172-20 КУпАП настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

За ч.1 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

При цьому в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначена така кваліфікуюча ознака як «в умовах особливого періоду» або «особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення», як це передбачено ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатись від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доказана матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом серії в/ч НОМЕР_1 № 106 про військове адміністративне правопорушення від 10.08.2023 року, протоколом № 000965 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 03.08.2023 року, відповідно до якого вміст алкоголю складає 2,19‰, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Однак, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано кваліфікуючої ознаки, передбаченої ч.3 ст. 172-20 КУпАП, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-20 КУпАП розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцем на території військової частини.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд приймає до уваги: характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу порушника, і вважає, що адміністративне стягнення повинно бути накладене на нього у виді штрафу на користь держави у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.12 ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і дана справа пов`язана з виконанням ним військового обов`язку, від сплати судового збору його слід звільнити.

Керуючись ст. ст. 40-1, 172-20, 283, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч. 1 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.І. Трушина