Справа №587/1634/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Степаненко О. А.
Номер провадження 33/816/283/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, яка притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Мірошниченко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Мірошниченко А.В. на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 06 лютого 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 06 лютого 2023 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік за те, що 12 жовтня 2022 року о 17 год. 15 хв. в с. Кровне Сумського району Сумської області по вул. Гірська біля буд. 3, керував транспортним засобом Mercedes Benz 208 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатора алкотестер «Драгер 6810», результат тесту №1332 склав 1,19 %, чим порушив п.п.2.9 а) ПДР України і скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на бодікамеру (нагрудну камеру поліцейського) АА00285.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Мірошниченко А.В. звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану постанову судді - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що в оскаржуваній постанові суддя послався на те, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була законною, проте, матеріалів справи не підтверджується те, що останній допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Такі висновки повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 березня 2019 року у справі N686/11314/17 і на ці висновки посилаються і суди апеляційної інстанції, зокрема, Чернівецький апеляційний суд у постанові від 13 жовтня 2022 № 718/1824/22, проте, дана правова позиція судом до уваги не прийнята.

Також, апелянт зазначає, що співробітник поліції дійсно запропонував ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, проте, у самій пропозиції його проходження, останньому повідомили безальтернативний варіант такого огляду, а саме пройти повторний тест на газоаналізаторі Драгер, що на його думку є навмисними, свідомими діями працівників поліції, направленими на відмову останнього від такого огляду, і враховуючи відеозаписи з бодікамери, чіткої відмови ОСОБА_1 від проходженні медогляду на стан сп`яніння не було, і зазначення у протоколі про таку відмову є безпідставним. Крім того, зазначене суддею у постанові, що водій, будучи особою, яка керує автомобілем і підпадає під дію спеціальних правил, мав знати про свої права та обов`язки, вивченню яких в мережі автошкіл приділяється окремий курс, порушує принцип рівності сторін процесу та не ґрунтується на практиці ЄСПЛ та ст. 62 Конституції України, якою передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, апелянт зазначає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів проводився з порушеннями, у роздруківці технічного засобу встановлено, що огляд проводився технічним засобом алкотестер Драгер 6810. Тест №1332. Інструкцією з експлуатації газоаналізатору «Аlcotest 6810» визначено, що умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог, що наведені у розділі «Інтервали технічного обслуговування», яким передбачено інтервали технічного обслуговування приладу - перевірка калібровки, яка має проводитися кожні шість місяців. З матеріалів справи вбачається, що газоаналізатор Drager «Аlcotest 6810» серійний номер АRВF-0423, за допомогою якого проводився огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, востаннє проходив перевірку калібровки 19 жовтня 2021 року, а вимірювання проводилось 12 жовтня 2022 року, тобто, понад встановлений в інструкції шестимісячний строк. Сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу до матеріалів справи не надано, водієві підчас огляду дані документи продемонстровані не були, у зв`язку з чим проведений працівниками поліції огляд є недійсним.

Також, апелянт вказує, що через допущення порушень вимог «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за №28/32999, є нікчемними і таким, що не містять в собі доказової бази доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеоматеріал.

За відсутності акту вивантаження відеозаписів карт пам`яті реєстратора DSJX3АА285_АА285, є не зрозумілим походження такого відеоматеріалу та його копіювання на диски DVDR, здійснене з порушеннями вимог розділу VIII вказаної Інструкції, у тому числі пункту 9, в якому зобов`язується надавати відеозаписи у первісному вигляді - без коригування. У наявному відеофайлі відеореєстратора зафіксовано час зупинення транспортного засобу - 17 год. 16 хв. 06 сек., хоча відповідно до даних бодікамери, запис якої розпочато о 17 год. 15 хв. 20 сек., ОСОБА_1 вже стояв поблизу патрульної машини поліції та у нього перевіряли водійське посвідчення. Вказані розбіжності часу зупинки транспортного засобу на різних фіксуючих приборах підтверджують порушення вимог розділу III п.2 вказаної Інструкції, відповідно до якої «перед заступленням на службу співробітники поліції повинні переконалися в точності встановлення на відеореєстраторі та інших пристроях дати та часу».

Крім того, апелянт вказує і на порушення щодо роз`яснення прав особі, з посиланням на п.11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП. повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Проте, згідно із вказаним протоколом ОСОБА_1 було роз`яснено лише права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

З врахуванням зазначеного, на думку апелянта, за відсутності належних паперових доказів і відеоматеріалів, протокол про адміністративне правопорушення серія ААБ №205297 за ч.1 ст. 130 КпАП не може бути покладеним в основу доведеності вини ОСОБА_1 , при тому, що останній відразу після його зупинки співробітниками поліції та упродовж усього часу перебування поряд із співробітниками поліції категорично заперечив вживання алкогольних напоїв.

Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Мірошніченко А.В. на підтримку поданої апеляційної скарги та перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що при прийнятті рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, суддею були враховані протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ 315909 від 12 жовтня 2022 року, роздруківку з пристрою Alcotest «Drager 6810», з результатом пройденого останнім тесту на алкогольне сп`яніння 1,19 проміле, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що огляд пропонувався у зв`язку з виявленими ознаками різкий запах алкоголю з порожнини рота водія ОСОБА_1 та відеозапис, долучений працівниками поліції до протоколу.

Усі докази зібрані у передбаченому законом порядку і ставити під сумнів їх належність та допустимість в апеляційного суду підстави відсутні.

Що стосується доводів апелянта про те, що суддя у постанові дійшов помилкового висновку про те, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була законною, оскільки матеріалами справи не підтверджується те, що останній допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, то вони не заслуговують на увагу, з врахуванням наявного у справі відеозапису, який було досліджено як суддею суду першої інстанції, так і апеляційним судом в порядку підготовки даної справи до апеляційного розгляду.

Під час перегляду вказаного відеоматеріалу, апеляційним судом було встановлено, що зупинка працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була пов`язана з тим, що його автомобіль мав явні механічні пошкодження, у зв`язку з чим водієві задавались питання як з цього приводу, так і з приводу різної «резини» на колесах, тобто, вважати, що працівники поліції незаконно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , підстави відсутні.

При цьому, посилання апелянта на позицією Верховного Суду, викладену у постанові від 15 березня 2019 року у справі N686/11314/17 є безпідставними, враховуючи, що у даній справі, яка розглядалась відповідно до КАСу, Суд погодився з тим, що належним чином не було задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України.

В даному ж випадку, відеозаписом підтверджується, що при спілкуванні з водієм, яким, як було встановлено виявився ОСОБА_1 , у працівників поліції виникла підозра у тому, що останній перебуває у стані сп`яніння, що і стало підставою для пропозиції пройти відповідний огляд на місці зупинки за допомогою алкотестера Drager, з метою встановлення чи не встановлення такого стану, на що він погодився, і результат виявився позитивним - 1,19 проміле.

При цьому, на спростування доводів апелянта про те, що працівники поліції, пропонуючи ОСОБА_1 проїхати до лікарні, у разі його незгоди з таким показником, навмисно повідомили, що у медичному закладі також слід буде огляд за допомогою алкотестера Drager, то апеляційний суд зауважує, що процедурою огляду особи на стан сп`яніння у медичному закладі, окрім зовнішнього огляду, проходження відповідного психологічного тесту та відібрання біосередовища, дійсно передбачено і продування саме приладу Drager.

Що стосується посилань апелянта на те, що технічний засіб «Drager Alcotest 6810», яким було здійснено огляд ОСОБА_1 , не пройшов відповідну калібровку в установлений законом час і не може використовуватися як доказ винуватості останнього, то зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що зазначеним обставинам суддя надав належну правову оцінку.

Так, суддею було зазначено, з чим, також, погоджується і апеляційний суд, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 працівниками поліції проводився на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу - газоаналізатора «Drager «Alcotest 6810» останнє калібрування якого проводилось 19 жовтня 2021 року.

При цьому, ч. 1 ст.1 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" дано визначення наступних термінів: 10) калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; 17) періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); 18) повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Статтею 17 вказаного Закону визначено порядок Повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту, а ст. 27 - врегульовує питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки.

Калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання.

Калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.

Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.

У Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, дозволених для застосування на території України міститься інформація щодо особи, відповідальної за введення медичних виробів в обіг, а саме ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл», який є офіційним представником виробника, на медичні вироби «Газоаналізатори Drager Alсotest», зокрема газоаналізатор «Drager «Alcotest 6810». На офіційному сайті вказаного товариства, який надає послуги сервісного центру для гарантійного та післягарантійного обслуговування приладів алко- та наркодіагностики Drager, зазначено, що для використання приладів у професійній діяльності у підрозділах Департаменту патрульної служби та Управління національної поліції, Міністерства охорони здоров`я та службах охорони праці та безпеки підприємств необхідне своєчасне проведення операцій «Сервісне технічне обслуговування», «Градуювання» та «Повірка» - 1 раз на 12 місяців. Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest, становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

Оскільки останнє калібрування даного приладу «Drager "Alcotest 6810» було проведено 19 жовтня 2021 року, то станом на 12 жовтня 2022 року, коли було проведено огляд ОСОБА_1 , інтервал калібрування даного приладу не закінчився, а тому доводи апелянта щодо недійсності отриманого результату огляду на стан сп`яніння з його використанням є такими, що не заслуговують на увагу.

Крім того, доводи апелянта про те, що працівниками поліції було допущено порушення вимог «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», є безпідставними та надуманими, оскільки доказів на підтвердження того, що доданий до протоколу відеоматеріал був спотворений, змонтований чи сфальсифікований, надано не було.

Що стосується доводів апелянта про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено ст.ст.55, 56, 59 Конституції України та ст. 277 КУпАП, як передбачено п.11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», а було роз`яснено лише права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, то вони не свідчать про допущення грубих порушень з боку працівників поліції, враховуючи, що останньому були роз`яснені саме ті норми закону, про які безпосередньо зазначено у бланку протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння було встановлено суддею суду першої інстанції за результатом повного, всебічно та об`єктивно розгляду справи, з врахуванням належних та допустимих доказів, з наданням їм правової оцінки, і обставин, за яких справа підлягала б закриттю за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, про що просить захисник в апеляційній скарзі, під час її апеляційного перегляду, не встановлено.

За таких обставин, всупереч доводів апелянта, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, постанову судді суду першої інстанції слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 06 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Мірошниченко А.В на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.