Справа № 944/1363/23
Провадження №3/944/1240/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2023 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Швед Н.П. участю адвоката Родіна В.В., розглянувши в режимі відеоконференції адміністративні матеріали, які надійшли від Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , водія ТОВ «Транслогістика», ІПН НОМЕР_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 об 18год 50хв 28 лютого 2023 року по автомобільній дорозі Львів-Краківець, на 63 км, керував транспортним засобом марки «Scania» з номерним знаком НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Алкотест Драгер 6820», згідно даних алкотесту у видихуваному повітрі ОСОБА_1 вміст алкоголю становить 1,67 проміле, чим порушив п.2.9 «а» Правил Дорожнього Руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

01.08.2023 року адвокат Родін В.Й. в інтересах ОСОБА_1 скерував на адресу суду клопотання, в якому покликася на те, що ОСОБА_1 займався вантажоперевезенням в конвої з тягачів, під вечір їх конвой зупинився на ночівлю. Після зупинки він разом з іншими водіями розпивав спиртні напої, завешивши поседеньки ОСОБА_1 пішов до кабіни свого тягача відпочивати. Тягач був заведений, оскільки, надворі була нульова температура, тому ОСОБА_1 прогрівав кабіну.

В подальшому прибули патрульні та запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 працює водієм-далекобійником, він в жодному разі не став би керувати тягачем в стані алкогольного сп`яніння оскільки, це його основний дохід. З наданих фрагментів відеозапису можна побачити, що: ОСОБА_1 перебуваючи на пасажирському сидінні одягається, потім взувається та на вимогу патрульного виходить із кабіни, глушить тягач, закриває кабіну і за участю працівника поліції проходить огляд на стан сп`яніння.

Крім цього, на відеозаписі відсутні роз`яснення працівниками поліції прав і обов`язків передбачених ст. 268 КУпАП особі яка притягається до адміністративної відповідальності.

Звертає увагу на те, що на диску містяться два відозаписи «WhatsApp Video 2023-03-01 at 11.25.35» та «WhatsApp Video 2023-03-01 at 11.25.35 (1)». Обидва відеозаписи зроблені з вертикальною зйомкою на мобільний телефон, а не нагрудну камеру патрульного. Перше відео (біля тягача) містять склейку, відсутній початок та кінець відео. Просить закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП заперечив та пояснив, що він зранку 28.02.2023 підї`хав до кордону, зупинив автомобіль для проходження техографу. Оскільки, в цей день він не планував сідати за кермо автомобіля то вжив трохи спиртного. Приблизно об 18год 28 лютого 2023 року завів двигун лише для того щоб прогріти автомобіль та ліг відпочити у салоні даного автомобіля який був припаркований на узбіччі. Двигун автомобіля працював, також було увімкнено світло. В цей час у вікно автомобіля постукали працівники поліції, які запропонували йому,

вимкнути двигун, вийти з автомобіля та пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу "Драгер", на що він погодився. За результатами проведеного йому тесту у видихуваному повітрі вміст алкоголю становив 1,67проміле. Звертає увагу суду на те, що працівники поліції усе фіксували на мобільний телефон, нагрудна камера не використовувалася. Дії працівників поліції не оскаржував, пояснення не надавав, протокол підписав добровільно, оскільки в цей час був у не зовсім тверезому стані.просить закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.Просить закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, слід прийти до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст.245 КУпАП зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами".

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП передбачена у зв`язку керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно абз.1 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного,

наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 року).

Відповідно до абз.4 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14, що для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 28 лютого 2023 року, результатом тесту «Драгер», згідно даних алкотесту у видихуваному повітрі ОСОБА_1 вміст алкоголю становить 1,67 проміле, відеозаписом, який міститься на диску СD-R.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2.9(а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відтак в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою нате особою, з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП та підписаний ним.

ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердив, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, та відносно розгляду справи.

Жодних письвоих пояснень проте що він не керував транспортним засобом ОСОБА_1 до протоколу не долучив. Як вбачається, з долученого до протоколу відео ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції виходить із автомобіля із явними ознаками алкогольного сп`яніння (нечітка, заплутана мова, нестійка хода) фари та двигун його автомобіля ввімкнені, інших осіб окрім нього в автомобілі не має, та дійсно перебував за кермом даного автомобіля, оскільки ввікнуті фари та заведений двигун. В подальшому на вимогу працівників поліції ОСОБА_1 проходить огляд на стан сп`яніння, та щодо, результату тесту не заперечує. Дій працівників поліції ОСОБА_1 не оскаржував.

На виконання вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026 (Інструкції №1026), поліцейськими велася відеозйомка під час виконання ними службових обов`язків та складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 яка дозволяє встановити

обставини справи, що є основною їх функцією.

Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, і конкретизувати поведінку поліцейських які (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи та достатньо високу інформативність, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, мають безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Суддя відхиляє покликання ОСОБА_1 на відсутність доказів у даній справі щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки, такі спростовуються вищенаведеним та відеозаписом працівників поліції долучених до протоколу відносно ОСОБА_1 а відтак, слід вважати, що твердження ОСОБА_1 та його адвоката проте що ОСОБА_1 не керував вищевказаним транспортним засобом, а лише ввікнув фари та завів двигун автомобіля спрямовані на уникнення ОСОБА_1 покарання за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Обираючи ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення, враховую обставини справи, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суспільний інтерес, його ставлення до вчиненого та ступінь його вини.

З врахуванням вищенаведеного приходжу до переконання, що до правопорушника ОСОБА_1 доцільним буде обрати стягнення в межах санкції статті, за якою він притягається до адміністративної відповідальності, а саме, застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Вважаю, що дане стягнення буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями станом на 01.01.2023 року встановлена ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто стягненню підлягає судовий збір в розмірі 536грн 80коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.23-24, 268, 283-284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одної тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80коп, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили .

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

СУДДЯ: ШВЕД Н.П.