Справа № 567/1375/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2023 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Острог матеріали, які після доопрацювання надійшли з Відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 938203 від 21.07.2023 року ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення домашнього насильства при наступних обставинах - 21.07.2023р. близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_1 , вчинила відносно свого сина ОСОБА_2 дії психологічного характеру, що полягали у погрозах, висловлюваннях на його адресу нецензурною лайкою та образливих висловлюваннях, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному здоров`ю.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про місце, день та час судового розгляду повідомлялася належним чином. Письмових пояснень з викладом своїх заперечень щодо суті правопорушення, вчинення якого ставиться їй у провину, а також клопотання про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило.

Відповідно до ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП не є обов`язковою, а відтак суд не вбачає перешкод та вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 на підставі доказів, наявних у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 не може бути притягнута до адміністративної відповідальності на підставі даних матеріалів справ та провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу та події правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.ст.245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 21.07.2023 р. близько 20 год. за місцем проживання в АДРЕСА_1 у нього з матір`ю ОСОБА_1 виник конфлікт, так як остання розпивала спиртні напої. Він почав з нею сваритися та в результаті вилив алкоголь. У відповідь на це матір почала кричати та висловлюватися на його адресу нецензурними та образливими словами.

З рапорту ст.інспектора-чергового ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області Доценко В.Л. від 21.07.2023 року вбачається, що 21.07.2023 року близько 20 год. зі служби 102 надійшло повідомлення ОСОБА_3 про те, що їй зателефонувала її матір ОСОБА_1 та повідомила, що син ОСОБА_2 буянить, застосовує силу щодо неї та батька ОСОБА_4 матір втікла з будинку, а батько залишився в будинку, в будинку перебуває хлопчик 12 років.

З дослідженого судом відеозапису з місця події вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 відбувся конфлікт. Нецензурних висловлювань, образливого чіпляння, погроз чи інших подібних дій психологічного характеру зі сторони ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю останнього ОСОБА_2 з дослідженого відеозапису не вбачається. В поясненнях до складеного відносно ОСОБА_1 протоколу остання заперечила свою провину та вказала, що "мій син мене ображав, нецензурними словами я його не чіпала".

ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що доказова база, яка долучена до протоколу про адміністративне правопорушення, ґрунтується лише на письмових поясненнях потерпілого ОСОБА_2 про загальні обставини вчинення домашнього насильства, інших доказів фактичних обставин адміністративного правопорушення, в матеріалах справи не міститься.

Будь-яких інших доказів про факт вчиненого правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

Отже, із зібраних матеріалів справи, які передано на розгляд до суду, встановлено, що такі матеріали справи не містять достовірних та беззаперечних доказів провини ОСОБА_1 та здійснення нею впливу на психічний чи фізичний стан здоров`я потерпілого ОСОБА_2 та що від цих дій була завдана чи могла бути завдана шкода його фізичному чи психічному здоров`ю.

Свідків події та обставин, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не було.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції згідно якої суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартами доказування «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.62 конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід тлумачити на її користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 суд приходить до висновку про відсутність в матеріалах справи достатніх та переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно свого сина ОСОБА_2 , а відтак в її діях суд не вбачає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, встановлені обставини справи, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.