Провадження № 3/554/5/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 січня 2023 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, РНОКПП та інші відомості про особу ініціатором складення протоколу не надані

в с т а н о в и в :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

21 листопада 2022 року, о 21 год 15 хв, ОСОБА_1 , в порушення вимог п.п. 2 п. 2-2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1236 від 09 грудня 2020 року (далі - Постанова № 1236), перебував на вулиці в м. Полтава по вул. В. Чорновола, навпроти буд. № 13а без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи та довідки про звернення за захистом в Україні.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, відповідно до якої порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06 квітня 2000 року № 1645-III (далі - Закон № 1645-III), іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності до вчинення інкримінованого йому правопорушення

В судові засідання, які призначалися на 21 грудня 2022 року, 10 та 24 січня 2023 року, порушник не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав та працівниками поліції на виконання постанови про його примусовий привід до суду доставлений не був, в зв`язку з чим суд розглядає справу за його відсутності.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 506836 від 21 листопада 2022 року (далі - Протокол) та матеріали, додані до нього, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. При цьому суд виходить з такого.

Диспозицією ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Таким чином, ч. 1 ст. 44-3 КУпАП не визначає конкретних правил карантину, за порушення яких настає відповідальність, проте такі правила встановлюються відповідними актами законодавства. Санкція цієї статті передбачає накладення штрафу як на посадових осіб так і на громадян.

Диспозиція вказаної статті має бланкетний характер, тобто відсилає до іншого нормативно-правового акту, що передбачає відповідальність за вчинення окремих незаконних діянь, зокрема які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до положень ст. 29 Закону № 1645-III карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

Згідно положень ст. 11 Закону № 1645-III організація та проведення профілактичних і протиепідемічних заходів покладається, в тому числі, й на громадян.

Так, загальнодержавним нормативно-правовим актом є Постанова № 1236, відповідно до п.п. 2 п. 2-2 якої з 17 червня 2021 року на території України встановлюється «зелений» рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення підтверджується Протоколом (а. с. 1) та копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 506830 від 21 листопада 2022 року за ст. 173 КУпАП, складеного відносно ОСОБА_1 (а. с. 2).

Так, за змісту Протоколу слідує, що ОСОБА_1 в своїх поясненнях під час його складання зазначив, що «документи загубив», що, на думку суду, свідчить про те, що дійсно в день та час, зазначені в Протоколі, останній перебував на вулиці в м. Полтава по вул. В. Чорновола, навпроти буд. № 13а, без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи та довідки про звернення за захистом в Україні, чим порушив вимоги п.п. 2 п. 2-2 Постанови № 1236.

Протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, так як в ньому чітко зазначені всі необхідні відомості, зокрема дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Вказаний процесуальний документ складений в присутності порушника ОСОБА_1 , який в повній мірі ознайомлений з ним, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі документу, а суть порушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а відтак, приймається судом до уваги в якості належного та допустимого доказу у справі.

При цьому, суд зазначає, що у своїх поясненнях під час складення Протоколу порушник не висловив жодних зауважень чи заперечень щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, викладених у Протоколі.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до норм КУпАП суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Проаналізувавши наведені докази, суд вважає, що ОСОБА_1 , порушивши вимоги п.п. 2 п. 2-2 Постанови № 1236, вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення на порушника адміністративного стягнення, суд враховує характеристику його особи, ступінь його вини, поведінку під час скоєння правопорушення та після цього, ставлення до скоєного, і приходить до висновку про необхідність накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що передбачено санкцією вказаної статті, вважаючи, що це буде достатнім та необхідним для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн, які підлягають стягненню з правопорушника.

Керуючись ст. ст. 283 та 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Анатолій САВЧЕНКО