Справа № 339/311/23 156
П О С Т А Н О В А
13 вересня 2023 року м. Болехів Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Скригун В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина Україна, одруженого, працюючого у ФОП Кондррат водієм,
- за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
якому роз`яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст.268 КУпАП,
В С Т А Н О В И В :
Вказані дії кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив, що того дня разом зі своїми малолітніми онуками мотоциклом поїхав за с.Тисів в урочище «Під каменем», щоб набрати води. По дорозі між с.Тисів і м.Болехів був зупинений працівниками поліції. Відразу після зупинки працівники поліції вели себе агресивно, зухвало, стали вимагати документи, безпідставно звинувачували його в тому, що керує мотоциклом в нетверезому стані. Він повідомив їм про те, що спиртного не вживав. Останній раз вживав спиртне вранці минулого дня випив біля 100 грам горілки. Працівники поліції запропонували на місці пройти тест на алкоголь. Він спочатку погодився, але їм не довіряв і тому, коли від них прозвучала пропозиція пройти тест в медичному закладі, він погодився пройти аналогічний тест в лікарні. Тоді працівники поліції повідомили, щоб він залишав мотоцикл і дітей на дорозі і сідав до них в автомобіль та їхав до лікарні. Він з цим не погодився, заперечив і запропонував їм спочатку дітей відвезти додому, а тоді в лікарню. Однак, працівники поліції на це заперечили та вимагали, щоб він пройшов тест або на місці або залишав дітей серед поля та їхав з ними в лікарню, а інакше вони складуть на нього адміністративний протокол. Тому під тиском працівників поліції він погодився пройти тест на місці.
В подальшому працівник поліції з багажника службового автомобіля дістав трубку, яка була упакована, сам розпакував її, вставив в мундштук «Драгеру». Контрольного заміру не робив, а відразу дав йому продути. Продувши його, працівник поліції повідомив, що тест позитивний 0,27 проміле, і він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Він з тестом не був згідний, але про це поліцейські його не питали і в медичний заклад не пропонували їхати. Вони це зробили спеціально, бо перед цим він вимагав у них проїхати до медичного закладу для проходження тесту. Згодом працівники поліції склали стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП. На місці акт огляду на стан сп`яніння та направлення в медичний заклад вони не складали,. його з цими документами не ознайомлювали.
А тому, винним себе не визнає, бо мотоциклом керував в тверезому стані. На його думку працівники поліції умисно розпакували трубку, не виконавши контрольного заміру і таким чином мали можливість підробити позитивний тест. В даній ситуації він перший раз, і не знав, що після пройденого тесту можна самостійно проїхати до медичного закладу та пройти повторний такий огляд, про що працівники поліції йому не роз`яснили.
Захисник Воробець Р.М. заявив клопотання, в якому просить закрити провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
З метою перевірки вказаних обставин в судове засідання були викликані працівники поліції Сачек В.Е. та Костецький Р.І., які складали постанову та протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
Однак, в судове засідання працівники поліції повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Суддя, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Воробець Р.М., вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, дійшов до наступного висновку.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП.
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Згідно із п. 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.
Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
В силу вимог п. 6 та п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:
1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);
2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
Тобто, у відповідності до ст.266 КУпАП та вимог Інструкції, якщо у разі зупинки транспортного засобу у працівника поліції є підстави вважати, що водій даного т/з перебуває у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, то: або поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом застосовуючи технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, або такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Системний аналіз зазначених вище норм Закону свідчить, що підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за керування у стані алкогольного сп`яніння на підставі результатів огляду, проведеного поліцейськими на місці зупинки, безумовно є та обставина, що водій погодився із встановленими результатами.
Відповідно до п.3 ч.2ст.35 ЗУ "Про Національну поліцію", поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, роз`яснити водію права та обов`язки та роз`яснити наслідки керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та наслідки відмови від проходження медичного огляду.
Як передбачено ч. 5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Судом встановлено, що працівники поліції при зупинці транспортного засобу не назвали причини зупинки ОСОБА_1 , а саме які правила дорожнього руху він порушив.
Такі порушення закону дають підставу суду визнати всі здобуті поліцейськими дані та складені після цього документи недопустимими доказами за правовим принципом «плодів зіпсованого дерева», що є безумовною підставою для закриття провадження у справі.
Відповідно до вимог ст.ст. 31, 40 ЗУ «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Згідно досліджених судом відеозаписів з нагрудних відеокамер працівників поліції, вбачається, що екіпаж патрульної поліції 23 липня 2023 року близько 11:33 год. підійшов до мотоцикла, який перебував у нерухомому стані, на узбіччі дороги. Сам ОСОБА_1 сидить на мотоциклі з двома дітьми. Також, з досліджених відеозаписів не вбачається, що транспортний засіб (мотоцикл) LEADER д.н.з. НОМЕР_1 рухався, переслідувався працівниками поліції та був зупинений. Відсутня на відеозаписах фіксація й повідомлення поліцейського про причини зупинки транспортного засобу, не вбачається, ким саме зупинений автомобіль. Працівники поліції водію не вказали ознаки алкогольного сп`яніння, які б вказували на те, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Взагалі справа про адмінстративне правопорушення не розлядалася відповідно до норм КУпАП, не роз"яснено ОСОБА_1 наслідки складення протоколу, тощо.
Як свідчать відеозаписи бодікамер працівників поліції, ОСОБА_1 на місці зупинки пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер 6810» та з встановленим результатом - 0,27% проміле алкоголю.
Однак, водій не був згідний із результатом проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу, погоджувався пройти відповідний огляд в лікарні та наполягав на тому, що він спитрне не вживав.
Згідно ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейськими на місці, огляд водія проводиться у закладі охорони здоров`я.
Трактування судом відмови ОСОБА_1 пройти огляд у закладі охорони здоров`я як погодження із результатами проведеного на місці огляду суперечить закону та наявним у справі доказам.
Оскільки водій не погодився із встановленим на місці результатом огляду із застосуванням приладу «Drager ALKOTEST 6810» на місці зупинки, такий результат не може бути прийнятий як доказ керування водієм транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Іншого доказу (висновку лікаря), який би згідно закону (ч.3 ст.266 КУпАП) підтверджував, що ОСОБА_1 перебував та керував автомобілем будучи у стані алкогольного сп`яніння, у справі немає, до медичного закладу він не доставлявся, оскільки працівниками поліції не було цього запропоновано та взагалі не роз"яснено ОСОБА_1 щодо можливості проходження огляду на стан сп"яніння в медзакладі та його право не погоджуватися з результатами приладу «Drager ALKOTEST 6810»
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Отже, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Згідно з п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів У країни.
У випадку відсутності свідків, згідно ст. 255 КУпАП, огляд на стан сп`яніння проводиться із застосування технічних засобів відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Однак, з відео фіксації вбачається, що працівники поліції не складали в присутності ОСОБА_1 направлення для огляду на стан алкогольного сп`яніння і такий документ, де вказано про його відмову пройти огляд в лікувальному закладі, складений без його участі та не зафіксований на відеокамеру є неналежним доказом.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України».
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.
Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що огляд особи на стан сп`яніння, був здійснений з порушенням встановлених законом вимог, а інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суду не надано.
Оскільки обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд, дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази в сукупності, не бачить підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП, не сплачується.
Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 245, 247, 251, 280, 294 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Закрити справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена в 10 - ти денний термін з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, через Болехівський міський суд Івано-Франківської області, відповідно до ст. 294 КУпАП.

Суддя Болехівського міського суду В. В. Скригун

Строк пред`явлення постанови до виконання "____"__________20_ р.

Постанова набирає чинності "_____"_______________20_ р.