Номер провадження: 33/813/94/23
Номер справи місцевого суду: 507/1458/22
Головуючий у першій інстанції Вужиловський О.В.
Доповідач Калініченко І. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Калініченка І.С.,

секретаря судового засідання Узун Н.Д.,

адвоката Кресюн В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Кресюна Василя Андрійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Любашівського районного суду Одеської області від 28 жовтня 2022 року стосовно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП,

встановив:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Стягнено судовий збір в сумі 496 гривень 20 копійок.

Суд встановив, що 31.07.2022 року о 00 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не впорався з керуванням та здійснив ДТП, а саме допустив наїзд на дерево, після чого вжив алкогольні напої.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Любашівського районного суду Одеської області від 28 жовтня 2022 року та прийняти нову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що під час розгляду справи судом першої інстанції порушено норми процесуального права. Крім того апелянт вказує, що освідування ОСОБА_1 на предмет вживання медичних препаратів та алкоголю було проведено лише через 10 годин, хоча він перебував вдома і нікуди не відлучався. Крім того, у висновку №000021 від 31.07.2022 року, відсутня: ступінь алкогольного сп`яніння, прилад яким було виявлено алкогольне сп`яніння та фахова спеціальність лікаря.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження адвокат Кресюн В.А. посилається на те, що апеляційна скарга була сформована в системі «Електронний суд» 07.11.2022 року, проте зареєстрована судом 08.11.2022 року.

Просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Позиції сторін

Захисник Кресюн В.А. апеляційну скаргу підтримав з наведених в ній підстав, просив постанову скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи у сукупності з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне прийняти апеляційну скаргу до розгляду, оскільки вона була подана своєчасно через систему «Електронний суд» та підписана електронним підписом.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вимогами ст. 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, зазначені вимоги закону судом 1-ої інстанції не дотримані в повному обсязі, та без повного дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Водночас ч. 6 зазначеної норми передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Диспозицією ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність особи за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до вимог пункту 2.10 (є) ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Отже, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного правопорушення є вживання алкоголю водієм транспортного засобу після ДТП за його участю. Інші ознаки є похідними. При цьому, відсутність вищезазначеної кваліфікуючої ознаки, навіть за наявності перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, виключає відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №321584 від 12.10.2022 року, водій ОСОБА_1 31.07.2022 року о 00.30 годин керував автомобілем марки «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не впорався з керуванням та здійснив ДТП, а саме допустив наїзд на дерево, після чого вжив алкогольні напої після дорожньої транспортної пригоди за його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 А ПДР України.

Разом із тим, судом 1-ої інстанції, всупереч положень ст. 280 КУПАП не було достеменно з`ясовано чи вживав ОСОБА_1 алкоголь саме після дорожньою транспортної пригоди.

Так, свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУПАП, суд 1-ої інстанції мотивував:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД№321584 від 12.10.2022 року;

- висновок №000021 щодо результатів медичного огляду від 31.07.2022 року;

- повідомленням про підозру ОСОБА_1 від 28.09.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , до вчинення ДТП не перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

За результатами апеляційного розгляду судом встановлені обставини, які вказують на необґрунтованість висновку судді першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд критично оцінює висновок судді місцевого суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, на підставі яких можливо дійти висновку про вживання ним спиртних напоїв після дорожньо-транспортної пригоди до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Оскільки відповідно до висновку №000021 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.07.2022 року (а.с. 8), достеменно не встановлено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Так в графі №10 вищевказаного висновку зазначено що гр. ОСОБА_1 попередньо перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд зазначає, що вказані вище докази, як окремо, так і в сукупності, не містять у собі достатніх даних для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Разом із цим, апеляційний суд звертає увагу на те, що обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП не доведена допустимим та достовірними доказами. При цьому, вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення та відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, якою передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не можу бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. 247, 266, 268, 285, 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Кресюна В.А. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Любашівського районного суду Одеської області від 28.10.2022 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку із відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду І.С.Калініченко