Яготинський районний суд Київської області
Cправа №: 382/998/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 року Суддя Яготинського районного суду Київської області Кисіль О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

за участю адвоката Вак О. В.

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду Київської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 199409 від 28.06.2023 року та матеріали до нього про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому зазначено, 28.06.2023 року о 00 год. 01 хв. гр. ОСОБА_1 в м. Яготин по вул.(Незалежності) Шевченка керував автомобілем Mercedes Benz 240D д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження тесту на алкогольне сп`яніння відмовився під відеозапис на місці події.

Представником правопорушника на адресу суду направлено письмові пояснення по справі з котрих вбачається, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, докази перебування його за кермом відсутні; поліцейські не зупиняли автомобіль; до ОСОБА_1 працівники поліції підійшли під час його пересування додому пішохідним тротуаром; ОСОБА_1 від керування транспортним засобом відсторонено не було.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №199409 водій керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження тексту на стан алкогольного сп`яніння відмовився під відеозапис на місці події, чим порушив вимоги п. 2.Б Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, вищевказану вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не визнає, оскільки транспортним засобом не керував, а лише перебував у ньому в якості пасажира.

Дійсно, 27 червня 2023 року ОСОБА_1 разом із друзями вживав у гостях алкогольні напої. Коли вирішили їхати додому, один із присутніх (військовослужбовець, місцеперебування та контактні дані невідомі), який не вживав алкоголь та має право керувати транспортним засобом, запропонував щоб він, як тверезий водій, відвіз ОСОБА_1 разом із транспортним засобом до місця проживання останнього.

Макарчук на вказану пропозицію погодився. Під час керування автомобілем водій не впорався з керуванням та машина з`їхала у кювет, не завдавши шкоди жодній особі чи будь-якому майну.

Вийшовши з машини, було з`ясовано, що самостійно виїхати з кювету можливості немає, необхідний якийсь позашляховик із буксировочним тросом чи спеціальна техніка. З огляду на те, що був нічний час, ОСОБА_1 вирішив діставати авто зранку. Чоловік який керував авто пішов додому, ОСОБА_1 також ішов додому, де й був зупинений як пішохід працівниками поліції.

Працівники поліції взагалі не зупиняли транспортний засіб, вони прибули на виклик невідомих осіб, які виявили автомобіль у кюветі.

Так, під час приїзду працівників поліції за викликом, останні виявили автомобіль у кюветі та, з огляду на те, що один з працівників знав про те, що даним автомобілем користується ОСОБА_1 , останні почали здійснювати його розшук.

Виявивши ОСОБА_1 на значній територіальній відстані від місця знаходження автомобіля, працівники поліції зупинили його та запросили для складання протоколу.

Натомість, ОСОБА_1 звертав увагу працівникам поліції на те, що він не керував транспортним засобом, однак працівник поліції почав здійснювати тиск на нього та повідомляв, що « всі знають чия це машина …і можна взяти відбитки пальців…»

Проте, ОСОБА_1 стверджував про те, що за кермом автомобіля не перебував, однак працівники поліції дані твердження ігнорують та не з`ясовують дійсного керувальника транспортного засобу.

В подальшому ОСОБА_1 у продовженні звинувачень поліцейського з іронією говорить про те, « ну і був я за кермом, що далі…»

Однак, працівник поліції вважає даний вислів твердженням та наполягає на визнанні обставини керуванням транспортним засобом саме ОСОБА_1 , оскільки він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Так, дійсно ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак він не керував транспортним засобом, оскільки є свідомим громадянином, тривалий час працював судовим експертом, та дотримується Правил дорожнього руху.

На відеозапису чітко відображено неодноразове заперечення ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом.

Слід зауважити, що оскільки ОСОБА_1 дійсно вживав алкоголь, поведінка останнього є досить неадекватною, як людини, яка знаходився у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, згідно рішення Яготинського районного суду Київської обласні від 1 серпня 2023 року за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Київській області про визнання та скасування постанови було встановлено, що « відповідач та третя особа не надали суду жодних доказів, які б спростовували вищезазначені доводи позивача, зокрема, щодо некерування ним транспортним засобом, порушення його прав під час розгляду справи та відсутність в його діях порушень Правил дорожнього руху, що свідчить про те, що відповідач та третя особа не виконали свого обов`язку та не довели правомірності прийнятого рішення відносно ОСОБА_1 . Крім цього, як вбачається з оскажуваної постанови серії БАБ № 432615 від 28.06.2023 року, остання в розділі "суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених при розгляді справи" не містить жодних відомостей, які б стосувалися порушення позивачем саме підпункту (в) п. 2.1 ПДР України, а тому інкримінування його порушення позивачу є безпідставним. Наведене є підставою для визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та закриття справи про адміністративне правопорушення.»

Зауважує, що ОСОБА_1 не керував транспортним, а тому останній не вбачав свого обов`язку у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відтак, вважає, що відомості щодо керування ОСОБА_1 автомобілем у протоколі про адміністративне правопорушення викладені на припущеннях, оскільки матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений в м. Яготин по вул. Шевченка.

Таким чином, матеріали справи не містять будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Відтак, з огляду на вищевказані обставини, вважає, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, переглянувши відео диск, прийшов до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування транспортним засобом особами в стані алкогольного. Відповідальність за перебування особи в якості пасажира в стані сп`яніння даною статтею не передбачена.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У ст. 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбачено, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Таким чином, якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Зазначене кореспондує із позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.

За таких обставин, відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №454501 від 09.01.2023 року, оскільки відеофіксація велась нарізками, а не безперервно як зазначено вимогами Інструкції та вказано в протоколі "безперервне відео", при цьому на відео не виявлено факту керування авто ОСОБА_2 , що і підтверджується в тому числі рішення Яготинського районного суду Київської області від 01.08.2023 року.

При цьому, слід звернути увагу на те, що саме по собі описання в протоколі адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

В той же час, відповідно до норми статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння.

Таким чином, матеріали справи не містять будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП.

В той же час, відповідно до п.43 Рішення ЄСПЛ «Кобець проти України» при оцінці доказів суд повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом" . Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на сукупність вищевказаних доказів, винність ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку не доведена поза розумним сумнівом.

Враховуючи все вищевикладене, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №199409 від 28.06.2023 року, складений щодо ОСОБА_1 не можливо визнати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Це в свою чергу свідчить про те, що матеріали даної справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки відеофіксація є не безперервною, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, докази перебування його за кермом відсутні; поліцейські не зупиняли автомобіль, до ОСОБА_1 працівники поліції підійшли під час його пересування додому пішохідним тротуаром, ОСОБА_1 від керування транспортним засобом відсторонено не було.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, не здобуто.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи вище викладене та в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП і може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Суддя Кисіль О. А.