Справа № 333/5663/22
Провадження № 3/333/305/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Михайлова А.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли із Управління патрульної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №393953 від 06.11.2022 р., 06.11.2022 р. о 08 год. 36 хв. у м. Запоріжжя, Комунарівський р-н, вул. Горіхівське шосе, 36, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керував ТЗ Mercedes-Benz Sprinter, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820. Результат 0,47 ‰ проміле. Тест № 1833. Від керування т.з. відсторонений шляхом паркування без порушень ПДР України. Про повторність попереджений. Подію зафіксовано на нагрудний реєстратор 475861, 471834, чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Вертелецької Т.В., надійшли заперечення до протоколу із клопотанням про закриття провадження у справі з тих підстав, що належних і допустимих доказів справа не містить, відеозапис, зроблений на телефон без фіксування дати та часу його створення не може бути належним доказом, належних доказів керування ТЗ немає, огляд на стан сп`яніння було проведено більше ніж через 2 години після перевірки документів особи. Також зазначалось про те, що роздруківка з Драгеру, долучена до протоколу не відносить до нього, не відображає достовірні дані та не може підтверджувати перебування особи у стані сп`яніння, номер спеціального технічного засобу, яким проводився огляд не зазначено ні в направленні, ні в Акті огляду, у протоколі, в Акті огляду прізвище особи, що притягається до адміністративної відповідальності написано неправильно і по-різному, у протоколі зазначено про місце нібито скоєння правопорушення та місце складання протоколу неіснуючу назву вулиці. З цих підстав вважає, що інспектор поліції безпідставно склав протокол на ОСОБА_1 із грубими порушеннями законодавства України.

Вивчивши матеріали справи, аналізуючи та надаючи оцінку вищезазначеному, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з таких підстав.

Згідно зі ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, пунктом 2.9а Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Пунктом 1 розділу ІІ Інструкції встановлено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

До матеріалів справи було надано кілька відеозаписів, два із яких записані на нагрудні реєстратори поліцейських 475861 та 471834, а також надано відеофайл без ідентифікації і який у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 393953 від 06.11.2022 не зазначений. Відеофайл без ідентифікації за словами представника ОСОБА_1 зроблений на телефон, до того ж не патрульними поліцейськими, які складали протокол. Часу та дати створення відеофайлу немає, а тому перевірити відношення наданого відеозапису до інкримінованого правопорушення суду не уявляється можливим. Суд вважає слушними зауваження сторони захисту про те, що наданий уривок не може слугувати доказом у даній справі, оскільки відсутність дати та часу створення відеозапису, унеможливлює ідентифікувати чи створений він був у день складання протоколу чи в інший день, та у який саме час, а також неможливо ідентифікувати ким створений відеозапис. За цих обставин неможливо встановити хронологію події, що відбувалась 06.11.2022 р. Отже, суд констатує розбіжності, які існують у змісті протоколу та наданому уривку відеозапису, що є неприпустимим порушенням з боку працівників поліції. А відеозапис, здійснений на телефон, та не зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом у справі.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року містить чіткий перелік пристроїв, за допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію. Вказана інструкція не надає право поліцейським здійснювати відеофіксацію мобільними пристроями.

Відповідно до п.5. розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису", затвердженою наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, зареєстрована в МЮ України 11.01.2019 за № 28/3299, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Отже, судом встановлено, що не зазначений у протоколі відеозапис не відповідає вищезазначеним положенням Інструкції, а тому, на переконання суду, такий доказ є сумнівним та не може бути врахований судом на підтвердження наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів.

Також суд бере до уваги пояснення поліцейського ОСОБА_2 , який був допитаний в судовому засіданні, і який зазначив, що поліцейські отримали виклик про те, що на блок посту при перевірці документів у особи були виявлені ознаки сп`яніння, патруль після отримання виклику довго їхав на місце виклику, оскільки в них не було спеціального технічного засобу для проведення огляду особи на стан сп`яніння, оскільки він міститься не в кожній патрульній машині. Інспектор Вєтров М.Ю. зазначив, що доказів керування ТЗ ОСОБА_1 немає, поліцейськими факт керування зафіксовано не було. Також інспектор повідомив, що саме він проводив огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820, проти чого водій не заперечував.

Частиною 4 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

З огляду на це і огляд працівниками поліції має здійснювались протягом двох годин, проте доказів щодо огляду протягом двох годин матеріали справи не містять. На відеозаписах, які зроблені із відеореєстратора, в яких вказано день та час, взагалі не зафіксовано рух автомобіля чи його зупинки, поліцейським Вєтровим М.Ю. підтверджено факт відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Суд бере до уваги твердження сторони захисту про те, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було проведено більше ніж через 2 години з моменту перевірки документів, оскільки за поясненнями поліцейського вони довго їхали на місце виклику, оскільки не мали спеціального технічного засобу. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

До того ж, матеріали справи не містять належних доказів зупинки ТЗ під керуванням ОСОБА_1 . В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 393953 від 06.11.2022 в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 зазначено наступне: «Я, ОСОБА_1 , транспортним засобом не управляв, стояв в черзі на виїзд, пояснення надам в суді, свідків не було». На відеозаписах, зроблених з нагрудних камер, що містяться в матеріалах справи та зазначені у протоколі, ОСОБА_1 також зазначав про те, що не керував ТЗ.

Частиною 5 ст. 266 КУпАП визначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Також слушними є зауваження сторона захисту про те, що в Акті огляду на стан сп`яніння та в направленні не зазначено номер спеціального технічного засобу, яким проводився огляд, а роздруківка зі спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820 не може слугувати доказом у справі, оскільки не відображає достовірні дані. Так, під час допиту в судовому засіданні поліцейського ОСОБА_2 він підтвердив те, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 спеціальним технічним засобом проводив саме він, це підтверджується і наявним в матеріалах справи відеозаписом огляду. Проте, згідно наявної в матеріалах справи роздруківки до Alcotest Drager 6820, та згідно Акту огляду на стан сп`яніння, огляд був проведений іншим поліцейським Сущим В.В., який на виклики суду не одноразово не з`являвся.

Щодо наявного в матеріалах справи рапорту, то відповідно до правової позиції КАС ВС, викладеної у постанові від 20.05.2020 р. по справі № 524/5741/16-а, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Слушними є зауваження сторони захисту щодо невірного зазначення прізвища особи, що притягається до адміністративної відповідальності у проколі, акті огляду та роздруківки зі спеціального технічного засобу, а також зазначенні невірної назви вулиці як місця скоєнні адміністративного правопорушення та місця складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В протоколі, що міститься в матеріалах справи зазначено прізвище « ОСОБА_3 » (в Акті огляду - « ОСОБА_4 », в роздруківці з Alcotest Drager « ОСОБА_3 »), а прізвище ОСОБА_5 « ОСОБА_6 », що підтверджено копіями паспорту та пенсійного посвідчення ОСОБА_1 , тобто в протоколі зазначено інше прізвище, а не те, що має особа. Це є істотним порушенням, оскільки при складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій (процедури) при проведенні огляду та оформленні його результатів.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейськими належним чином не встановлено особу ОСОБА_1 та за наявності протиріч не перевірено її за відповідним документом (паспортом чи пенсійним посвідченням тощо), в той час як законодавець покладає обов`язок щодо збирання доказів на осіб, уповноважених на складання протоколу (частина 2 статті 251, пункт 1 частини 1 статті 255 КУпАП).

Зазначене має суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки неправильне оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, унеможливлює визнання судом, здобутих по справі доказів, належними та допустимими, в розумінні вимог статті 251 КУпАП.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до норм чинного законодавства, судовий розгляд може проводитись тільки стосовно тієї особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення і лише в межах обставин, вказаних в ньому і ці обставини не можуть бути змінені судом.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст.9, 33, 245, 252 КпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Виходячи з наведеного, даний протокол є неналежним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (Справи «Лучанінова проти України», «Малофєєва проти Росії»). Відповідно до практики Європейського суду, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Верховний Суд в п. 39 своєї постанови від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, провадження № К/9901/21241/18, зробив наступний правовий висновок про те, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Зазначене узгоджується і з усталеною судовою практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 його рішення від 14.02.2008 року (заява № 16437/04) у справі Кобець проти України (Kobets v. Ukraine) з відсиланням на п. 282 рішення у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey), згідно яким доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення. Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у ст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, судд вважає, що у цій справі відсутні належні, достатні і допустимі докази, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 .

Враховуючи, що докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому на думку суду, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись вимогами ст.ст. 245, 247 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя А.В.Михайлова