Справа № 504/4169/23
Номер провадження 3/504/2672/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2023смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Якимів А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з регіонального ландшафтного парку «Тилігульський» Одеської обласної ради, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав, щиро розкаявся, повідомив, що займався рибальством та рибу не впіймав.

Так, 19.09.2023 о 20:00 год. ОСОБА_1 знаходячись на території РЛП «Тилігульський», поблизу с. Калинівка Одеського району Одеської області, не маючи дозвільних документів, використовуючи ліскову сітку займався рибальством, чим вчинив правопорушення передбачене за ст. 91 КУпАП.

У правопорушника було виявлено та вилучено: сітка ліскова з вічком 30мм, висота 0,9м довжина 30м, водних біоресурсів не виявлено.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення №0024 від 19.09.2023; поясненнями ОСОБА_1 , який у протоколі про адміністративне правопорушення зазначив, що ловив рибу за допомогою сітки біля с. Калинівка; описом знарядь незаконного добування природних ресурсів від 19.09.2023; актом приймання- передачі вилученого майна від 19.09.2023.

Відповідно до ст. 3 ЗУ "Про природно-заповідний фонд України" (далі Закон) до природно-заповідного фонду України належать регіональні ландшафтні парки.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.

Відповідно до ст. 16 Закону на території природних заповідників забороняється будь-яка господарська та інша діяльність, що суперечить цільовому призначенню заповідника, порушує природний розвиток процесів та явищ або створює загрозу шкідливого впливу на його природні комплекси та об`єкти, а саме мисливство, рибальство, лісокультурні роботи, рубка дуплястих дерев, всі види екскурсій, крім пішохідних, біотехнічні заходи, сінокосіння механізованими засобами, туризм, інтродукція нових видів тварин і рослин, проведення заходів з метою збільшення чисельності окремих видів тварин понад допустиму науково обґрунтовану ємність угідь, збирання колекційних та інших матеріалів, крім матеріалів, необхідних для виконання наукових досліджень.

Відповідно до ч. 2 ст. 68 ЗУ «Про охорону навколишнього середовища», Порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у: з) самовільному спеціальному використанні природних ресурсів .

Згідно з ст. 91 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.

Таким чином, ОСОБА_1 займаючись рибальством на території РЛП «Тилігульський» порушив вимоги ст. ст. 7, 16 Закону України "Про природний заповідний фонд", п. 3 ч. 2 ст. 68 ЗУ «Про охорону навколишнього середовища», відповідальність за що передбачена статтею 91 КУпАП, а тому вина його у вчиненому правопорушенні є доведеною, кваліфікація його дій за ст. 91 КУпАП є вірною.

Однак, відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Питання про застосування положень ст. 22 КУпАП суд вирішує з урахуванням Узагальнення практики Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України та узагальнення судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено. Проте, у кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, відсутність даних про притягнення його до адміністративної відповідальності в минулому, а також те, що ОСОБА_1 визнав свою вину, не заподіяв будь-якої майнової шкоди, внаслідок вчиненого правопорушення, не виловив будь-який водних біоресурсів, шкоди довкіллю не завдано, суд приходить до висновку, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення є малозначним, тому вважає можливим справу закрити, звільнивши його від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи, а згідно ст. 40-1 КУпАП України, у випадку закриття справи судовий збір не стягується.

На підставі ст. ст. 22, 23, 40-1, ч. 4 ст. 91, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності за ст.91 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Вилучені предмети: сітку ліскову конфіскувати в дохід держави.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя А. В. Якимів