ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/1214/22

Провадження № 3/936/3/2023

20.01.2023 р. смт. Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарпатської області Пелих О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого в КГС Воловець, про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

13.11.2022 року біля 18.50 години в смт. Воловець по вул. Карпатській, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Caddy» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння: нестійка хода, запах з порожнини рота. Згідно протоколу медичного огляду № 273 водій керував автомобілем в стані алкогольного спяніння. Своїми діями, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Повідайчик О.І надав суду письмові пояснення проте, що відсутній склад адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , оскільки того дня останній автомобілем не керував. Так захисник зазначив, що дійсно біля 18.40 год. ОСОБА_1 перебував у належному йому автомобілімарки «Volkswagen Caddy», який був припаркований біля багатоквартирного житлового будинку № 25 по вулиці Карпатській в смт. Воловець, оскільки вирішив забрати з нього особисті речі. В цей час до нього підійшли працівники поліції, які почали розмову з того, що нібито в автомобілі на їхню думку не працюють габаритні вогні, а потім поставили вимогу проїхати в лікарню на освідчення. Таким чином, посилається на те, що наявні докази, які містяться в матеріалах справи не доводять винуватість останнього у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, приходжу до такого висновку.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 130 КУпАП встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено уст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 238139 від 13.11.2022 року, вбачається, що 13.11.2022 року біля 18.50 години в смт. Воловець по вул. Карпатській, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Caddy» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння: нестійка хода, запах з порожнини рота. Згідно протоколу медичного огляду № 273 водій керував автомобілем в стані алкогольного спяніння. Своїми діями, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, наявний у матеріалах справи, у якому відображено лише обставини події, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не може слугувати безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, оскільки являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно ч.5 та 6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 09.11.2015року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 8 Інструкції, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу з метою встановлення стану сп`яніння або незгоди з результатами проведеного огляду є обов`язковим.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 238139 від 13.11.2022 року та доданими до нього матеріалами, огляд на стан сп`яніння водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом не проводився, і не має відомостей про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу .

Також встановлено, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують у вагу та швидкість реакції в матеріалах справи відсутнє.

Судом досліджувався DVD-R диск з відеозаписами з нагрудних камер поліцейського, який додано до протоколу, та з якого убачається, що 13.11.2022 року автомобіль марки «Volkswagen Caddy» державний номерний знак НОМЕР_1 , стоїть припаркований біля житлового будинку, ОСОБА_1 перебуває в салоні автомобіля, працівники поліції під час спілкування та перевірки документів повідомляють останньому, що він порушив Правила дорожнього руху (на автомобілі не світила лапма заднього габариту та підсвітка номерного знаку), та повідомляють, що підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, Тобто, із цього відеозапису встановлено що працівники поліції не зупиняли автомобіль ОСОБА_1 , а ними було виявлено автомобіль припаркований біля багатоквартирного житлового будинку в смт. Воловець.

Крім того, судом констатовано, що на доданому до протоколу DVD-R диску відсутній відеозапис про те, що автомобіль марки «Volkswagen Caddy» державний номерний знак НОМЕР_1 рухається по дорозі, що в свою чергу не є доказом керування ОСОБА_1 даним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.130 КУпАП полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом. Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності. Верховний Суд у справі № 38/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Крім того, у адміністративних матеріалах міститься копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в атоматичному режимі від 13.11.2022 р. серії БАВ № 307545, за те, що 13.11.2022 о 18 годині 50 хвилин в смт. Воловець по вулиці Карпатській, водій ОСОБА_1 керував автомобілем "VOLKSWAGEN CADDY" д.н.з НОМЕР_1 , у якого у темну пору доби не світила лампа правого заднього габариту та підсвітка номерного знаку і він не пред`явив поліс обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, за що передбачена відповідальність за ч.6 ст.121 КУпАП.

Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 03.01.2023 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Закарпатській області скасовано постанову серії БАВ № 307545 від 13.11.2022 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП, тобто встановлено обставину, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія та склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП. Рішення суду набрало законної сили 16.01.2023 р.

Надаючи оцінку наявним у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП, доказам судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а також не зафіксовано факту зупинки транспортного засобу під керуванням останнього, що і створює в даному випадку об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інших належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, - суду не надано.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «АЛЛЕНЕ де Рібермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, ай для всіх інших органів держави.

Згідно ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст. 130, ст. ст. 247, ст.283, ст.284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Пелих О.О.