печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2023 року суддя Печерського районного суду м. Києва Білоцерківець О.А., за участю секретаря Мамед О.Ю., прокурора Прокопова О.Е., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління захисту економіки у м. Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обіймаючи посаду головного економіста макропруденційної політики управління макропруденційної політики Департаменту фінансової стабільності Національного банку України, будучи посадовою особою державного органу, відповідно до підпункту «и» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 1 частини 2 статті 45 даного Закону, 03.04.2018 несвоєчасно без поважних причин подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Прокурор у судовому засіданні просив встановити вину ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення та закрити провадження за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суддя приходить наступного висновку.

Протокол № 310 про адміністративні правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, складений 08.05.2019 старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах відділу протидії організованим формам злочинності у сфері економіки Управління захисту економіки у м. Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України Козак С. В., відповідає вимогам ст. 255 КУпАП.

Відповідно до матеріалів справи відповідно до наказу Національного банку України № 2005-к від 08.06.2017 року «Про переведення ОСОБА_1 », ОСОБА_1 провідного економіста відділу розроблення макропруденційної політики управління макропруденційної політики Департаменту фінансової стабільності переведено на посаду головного економіста відділу розроблення макропруденційної політики управління макропруденційної політики Департаменту фінансової стабільності Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національний банк України», Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України (закону у редакції від 20.05.1999 та від 09.05.2018).

Відповідно до листа НБУ від 10.10.2018 №17-0008/54390, службовці НБУ не мають статусу державних службовців у зв`язку з набранням чинності з 01.05.2016 змін до статті 64 Закону України «Про Національний банк України (відповідно /до Закону України від 10.12.2015 №889-УІІІ).

Згідно організаційно-правової форми Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань НБУ є органом державної влади.

У відповідності до статті 1 вказаного Закону суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до підпункту «и» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові та службові особи інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Відповідно до пункту 3 «Роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю», затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11 серпня 2016 року № 3, з змінами, у цілях визначення суб`єктів, на яких поширюється дія Закону (відповідно до підпункту «и» пункту 1 частини першої статті 3 Закону), під «посадовими та службовими особами інших державних органів» слід розуміти працівників державних органів, які здійснюють функції представників влади або обіймають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно- господарських функцій.

ОСОБА_1 , будучи посадовою особою державного органу, а саме Національного банку України, являється суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, відповідно до п.п. «и» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції».

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання І функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою форми визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.

ОСОБА_1 будучи головним економістом макропруденційної політики управління макропруденційної політики Департаменту фінансової стабільності Національного банку України з 01 січня 2018 року, зобов`язана подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не пізніше 01 квітня 2018 року.

Відповідно до матеріалів справи та публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 , подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, лише 03.04.2018.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 зазначила, що у відведені строки не змогла подати дану декларацію, у зв`язку з тим, що 21.03.2017 заповнила декларацію на сайті НАЗК. Проте підтвердження на електронну пошту так і не отримала з невідомих їй причин. З 28.03.2018 по 02.04.2018 перебувала у відпустці. 03.04.2018 прийшовши на робоче місце їй стало відомо, що вона не подала щорічну декларацію за 2017 рік після чого одразу ж подала декларацію.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи суб`єктом відповідальності, на якого поширюються вимоги частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення встановленого законом строку до першого квітня, несвоєчасно без поважних причин, 03.04.2018 о 09:23 подала на офіційний веб - сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Відповідно до ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст. 252 КУпАП.

За таких обставин, оцінивши докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП доведена повністю.

Пункт 7 ч.1 ст.247 КУпАП передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення.

Враховуючи, що строк накладення адміністративного стягнення закінчився, провадження у справі підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.38, п.7 ст.247 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП за закінченням строків накладення адміністративного стягнення, закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подається до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя О.А. Білоцерківець