Справа 350/243/23
Номер провадження 3/350/163/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Пулик М.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом - КУпАП), -

установив:

Відділенням поліції №2 (сел.Рожнятів ) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області направлено до суду для розгляду справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 289777 від 8 лютого 2023 року у період часу з 5 січня 2023 року по 9 січня 2023 року здійснювала торгівлю алкогольними напоями в магазині-кафе, що розташований в АДРЕСА_2 , з однаковими марками акцизного податку, номер та серії яких дублюються у фіскальних чеках РРО, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.156 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 289776 від 8 лютого 2023 року у період часу з 5 січня 2023 року по 9 січня 2023 року здійснювала торгівлю алкогольними напоями в магазині-кафе, що розташований в АДРЕСА_3 , з однаковими марками акцизного податку, номер та серії яких дублюються у фіскальних чеках РРО, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.156 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що реалізація алкоголю в магазині-кафе, що розташований в АДРЕСА_3 , а також в магазині-кафе, що розташований в АДРЕСА_2 з однаковими марками акцизного податку, номер та серії яких дублюються у фіскальних чеках РРО дійсно мало місце, однак ще у 2022 році. За вказане правопорушення, податковою інспекцією було вжито відповідних заходів, її притягнуто до відповідальності. У період часу з 5 січня 2023 року по 9 січня 2023 року, що вказаний в протоколах торгівлею алкогольними напоями з однаковими марками акцизного податку, номер та серії яких дублюються у фіскальних чеках РРО вона не здійснювала. Фіксації такого порушення не було. Просила закрити провадження в справі, оскільки вона не вчиняла вказаного адміністративного правопорушення при обставинах, зазначених в протоколах.

Вислухавши особу, стосовно якої складено протоколи про адміністративне правопорушення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши всі докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Протоколами про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.

Стаття 156 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння.

Частина 1 статті 156 КУпАП встановлює, що роздрібна або оптова торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку тягне за собою накладення штрафу від двохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

За способом викладення диспозиція ч.1 ст.156 КУпАП є бланкетною. Диспозиції банкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері торгівлі тютюновими виробами, а також суспільні відносини у сфері захисту прав споживачів та охорони здоров`я населення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП полягає у здійсненні, зокрема, роздрібної або оптової торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю у діях правопорушника вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення (факту продажу тютюнових виробів без марок акцизного податку або з підробленими марками цього податку) та вини особи у його вчиненні (порушення правил торгівлі тютюновими виробами), яка підтверджена належними доказами.

За змістом ст. 279 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення, тобто, суд має здійснювати судовий розгляд справи в межах протоколу про адміністративне правопорушення, шляхом перевірки суті зазначеного в ньому адміністративного правопорушення, яке висувається особі та під час підтвердження обставин описати їх в своєму рішення.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП відносно ОСОБА_1 містять:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 289777 від 08.02.2023;

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 289776 від 08.02.2023;

- копія повідомлення Державної податкової служби від 23.01.2023;

- копія акту (Довідки) фактичної перевірки від 09.01.2023;

- копія пояснень ОСОБА_2 ;

- копія переліку алкогольних напоїв, з однаковими маркам акцизного податку, номера та серії яких дублюються у фіксальних чеках РРО;

- копія Акту (довідка) фактичної перевірки від 10.01.2023;

- копія пояснень ОСОБА_1 .

Однак до матеріалів справи не додано доказів, які б підтверджували факт продажу у період часу з 5 січня 2023 року по 9 січня 2023 року алкогольних напоїв в магазині-кафе, що розташований в АДРЕСА_3 , а також в магазині-кафе, що розташований в АДРЕСА_2 , з однаковими марками акцизного податку, номер та серії яких дублюються у фіскальних чеках РРО.

Слід зазначити, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП полягає у здійсненні торгівлі, тобто процесу обміну товарами та грошима.

Таким чином, у матеріалах справи недостатньо доказів для встановлення об`єктивної сторони правопорушення (торгівлі алкогольними напоями без марок акцизного податку або з підробленими матками акцизного податку) у вказаний в протоколах час.

Санкція частини першої статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає накладення штрафу від двохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Також у протоколах про адміністративне правопорушення відсутні дані щодо отримання ОСОБА_1 грошей від продажу алкогольних напоїв, тобто виручки, яка відповідно до санкції ч. 1 ст. 156 КУпАП повинна бути конфіскованою у разі визнання її винною у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення. Відсутні такі дані і в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Отже, в матеріалах справи відсутні відомості про реалізацію ОСОБА_1 алкогольних напоїв, а саме: не складені акти, відсутні свідки, та особи, які з 05.01.2023 по 09.01.2023 придбали алкогольні напої в магазині-кафе, що розташований в АДРЕСА_2 , чи в магазині-кафе, що розташований в АДРЕСА_3 з однаковими марками акцизного податку, номер та серії яких дублюються у фіскальних чеках РРО, факт продажу не зафіксовано технічними приладами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими доказами.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано точні обставини вчинення адміністративного правопорушення: за якою саме ціною ОСОБА_1 здійснювала продаж, не вилучено кошти, які остання отримала в результаті продажу зазначених виробів, протоколами не вказано та не доведено сам факт продажу у вказаний період часу та кому саме були продані алкогольними напоями в магазині-кафе, що розташований в АДРЕСА_2 , та в магазині-кафе, що розташований в АДРЕСА_3 з однаковими марками акцизного податку, номер та серії яких дублюються у фіскальних чеках РРО.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази для встановлення об`єктивної сторони правопорушення.

У відповідності до положень КУпАП суд не може самостійно встановлювати обставини вчинення адміністративного правопорушення та виходити за межі обставин, зазначених у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

При цьому, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у вчиненні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Таким чином, протоколи про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_3 неможливо розцінювати як доказ вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, оскільки їхній зміст не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Враховуючи наведене, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд, поза розумним сумнівом приходить до переконання у недоведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Отже, згідно із вимогами ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

В силу вимог ч.4 ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Згідно із ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності належних та достатніх доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Відповідно до п.1 ст.247 КпАП України обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених вище обставин суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 280, 283-284 КУпАП,-

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: