КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/344/2023 Суддя І інстанції - Савицький О.А.
Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Бондюка Б.В. в інтересах ТОВ «ЛК-ТРАНС» на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.10.2022, щодо,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.10.2022 провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 18.07.2022 о 10 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Audi», модель «Q7», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Степана Руданського біля будинку № 2 в місті Києві, не був уважним, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з опущеним гідробортом транспортного засобу марки «MAN», модель «8.180», номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п.2.3«б», 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі - ПДР України), за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно зі ст. 124 КУпАП.

Обґрунтовуючи своє рішення про закриття провадження у справі, суддя місцевого суду, заслухавши учасників ДТП та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушенн, дійшов висновку про відсутність в матеріалах справи про адміністративне правопорушення фактичних даних, на підставі яких можливо встановити вину ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення. Одночасно, прийшов до висновку, що саме дії водія транспортного засобу марки «MAN», модель «8.180», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 суперечили вимогам п.п. 1.5, 15.10 ПДР України, оскільки останній фактично здійснив стоянку на тротуарі біля будинку №2 по вул. С. Руданського в м. Києві, де це було заборонено, з неповністю опущеним гідробортом, створивши таким чином перешкоду для руху, при цьому не вжив заходів щодо своєчасного попередження про неї інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого водій автомобіля марки «Audi», модель «Q7», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 допустив зіткнення з гідробортом.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Бондюк Б.В. в інтересах ТОВ«ЛК-ТРАНС», подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, на однобічність з`ясування усіх фактичних обставин справи, не дослідження та не надання належної оцінки наявним доказам, не сприяння повному, об`єктивному та неупередженому розгляді, просить постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 07.10.2022 - скасувати. Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що судом не взято до уваги пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , який в момент ДТП не керував та взагалі знаходився поза межами кабіни автомобіля поруч із його задньою частиною, та те, що автомобіль «MAN 8.180» д.н.з. НОМЕР_2 в момент ДТП знаходився у нерухомому стані повністю поза межами проїзної частини вул. С.Руданського в м. Києві. А водій автомобіля «Audi Q7» д.н.з. НОМЕР_1 , на відміну від інших транспортних засобів, що проїхали повз, скоїв зіткнення із гідробортом автомобіля «MAN 8.180» д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки відволікся від керування транспортним засобом через користування мобільним телефоном, не вибравши при цьому безпечний інтервал.

Крім того, апелянт посилається, на те, що судом не взято до уваги пояснення ОСОБА_1 , які він давав на місці події працівниками поліції, зокрема те, що він не побачив гідроборт, оскільки той був сильно спущений до низу, що підтверджує той факт, що він проявив неуважність, керуючи власним автомобілем «Audi Q7» д.н.з. НОМЕР_1 , що і призвело до механічних його пошкоджень.

Крім того, апелянт вказує, що суд помилково дійшов висновку про наявність у діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого п.п. 1.5, 15.10 ПДР України, оскільки жодного доказу, які встановлювали б даний факт матеріали справи не містили. Крім того, жодною із сторін, належного та допустимого доказу з даного приводу надано не було. ОСОБА_2 в момент ДТП не перебував у салоні автомобіля та не був його водієм. Якщо б наприклад ОСОБА_2 виконав стоянку в місці де це заборонено, і це знаходилось би у причинному зв`язку із подію ДТП, то відповідно працівниками поліції, що здійснювали оформлення даного матеріалу безпосередньо на місці події, на нього було б складено відповідний протокол. Однак, працівники поліції, оцінивши ситуацію безпосередньо на місці події не притягували ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності і протокол про адміністративне правопорушення не складали.

Апелянт зазначає, що на підтвердження даного факту до УПП було надано адвокатський запит, та згідно отриманої відповіді стосовно подій ДТП, що мала місце 18.07.2022 приблизно о 10:00 год. по вул. С. Руданського, 2 в м. Києві між транспортними засобами: автомобілем «Audi Q7» д.н.з. НОМЕР_3 та автомобілем «MAN 8.180» д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП не притягувався. Крім того не було підтверджено факт притягнення його до відповідальності за порушення п.п. 1.5., 15.10 ПДР України.

Також апелянт вказує, що суд помилково зробив висновок з приводу того, що ОСОБА_1 , рухаючись по вулиці С.Руданського в м. Києві, був позбавлений можливості з об`єктивних причин своєчасно виявити створену перешкоду у вигляді гідроборту, зреагувати на неї та уникнути дорожньо-транспортної пригоди не обгрунтувавши такі висновки належним чином. В свою чергу це знову ж таки підтверджує той факт, що під час руху водій ОСОБА_1 проявив неуважність, відволікся, недотримався безпечного інтервалу, що і призвело до виникнення події ДТП.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника Степанець В.М., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді законною та обґрунтованою, пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_2 та представників ТОВ«ЛК-ТРАНС Бондюка Б.В та Осадчого А.М., які просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, допитавши в судовому засіданні працівника поліції ОСОБА_7, та експертів ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП обов`язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів або іншого майна.

Таким чином, під час розгляду справи, де особа притягається до відповідальності за ст. 124 КУпАП, належить правильно встановити механізм ДТП та за результатами оцінки усіх доказів по справі зробити висновок чи наявні в діях цієї особи указані в протоколі порушення ПДР України, які перебувають у причинному зв`язку з тими наслідками, що тягнуть за собою адміністративну відповідальність.

Згідно з п.2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, 18.07.2022 о 10 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Audi», модель «Q7», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Степана Руданського біля будинку № 2 в місті Києві, не був уважним, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з опущеним гідробортом транспортного засобу марки «MAN», модель «8.180», номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п.2.3«б», 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі - ПДР України).

Відповідно до схеми місця ДТП, фотографій та відеозапису місця події, зіткнення транспортного засобу марки «Audi», модель «Q7», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 з опущеним гідробортом транспортного засобу марки «MAN», модель «8.180», номерний знак НОМЕР_2 відбулося у світлий час доби на проїзній частині вулиці Степана Руданського біля будинку № 2 в місті Києві, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Отримані механічні пошкодження сторонами ДТП, ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції не заперечувалась.

На схемі місця ДТП графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортний засіб, причетний до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження, з підписами учасників ДТП - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 3).

В судді апеляційної інстанції інспектор взводу №1 роти №7 батальйону №2 полку №1 УПП в м. Києві ДПП України старший лейтенант поліції Кувикін М., який складав схему місця ДТП, підтвердив правильність відображення на ній місця зіткнення та кінцеве місцезнаходження автомобілів після ДТП.

Як слідує з пояснень ОСОБА_1 , наданих одразу після ДТП, 18.07.2022 о 10 год. 00 хв. він виїжджаючи з паркінгу будинку по вул. С. Руданського 4-б не помітив, у автомобілі «MAN», гідроборт, оскільки той був сильно опущений до полу, без аварійного сигналу та страховки робітників, у зв`язку з чим він в`їхав в даний гідроборт правою стороною автомобіля, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Фактично, такі ж пояснення ОСОБА_1 надав і в суді апеляційної інстанції, уточнивши, що автомобіль «MAN» знаходився у нерухомому стані на тротуарі перпендикулярно іншими автомобілями, які стояли припаркованими вздовж дороги та його автомобілю, якого він не бачив, при цьому опущений гідроборт автомобіля «MAN» частково виходив на проїжджу частину дороги, і його неможливо було помітити з відстані, оскільки було сонячно та він зливався з дорожнім покриттям, не мав жодних попереджувальних знаків та будь-кого поруч. В ході судового розгляду, під час допиту експерта ОСОБА_1 вказав, що даний гідроборт він помітив десь за секунду до зіткнення, а тому не мав технічної можливості його уникнути.

В своїх поясненнях, наданих одразу після ДТП, водій автомобіля «MAN» ОСОБА_3 пояснив, що 18.07.2022 о 10 год. 20 хв. в м. Києві по вул. Руданського 4-6 А, припаркував автомобіль «MAN» біля дороги навпроти гуртожитку для вигрузки товару в магазин. Опустив гідроборт в машині, щоб управляюча зняла пломбу з дверей. У цей момент проїхало кілька автомобілів, які бачили опущений гідроборт, однак автомобіль «Audi» протаранив правою стороною та зніс гідроборт його транспортного засобу.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтвердив свої пояснення, уточнивши, що його автомобіль знаходився поза межами проїжджої дороги, в нерухомому стані, він перебував поруч з автомобілем, а опущений гідроборт дещо виступав на проїзну частину поруч із правим бордюрним каменем. Однак, проїжджаючі автомобілі об`їжджали його, тоді як автомобіль «Audi», не дотримуючись безпечного інтервалув`їхав в гідроборт.

Згідно висновку експертного дослідження №ЕД-19/111-22/43915-ІТ від 11.11.2022, зробленого за заявою адвоката Бондюка Б.В. в інтересах ТОВ «ЛК-Транс» вбачається, що в даній дорожній обстановці, водій автомобіля «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути наїзду на відкритий вантажопідйомний борт автомобіля «MAN 8.180», д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом виконання пункту 13.1. ПДР України. В діях водія автомобіля «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 13.1 ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний за клопотанням адвоката Бондюка Б.В. В судовий експерт ОСОБА_4 підтвердив в суді апеляційної інстанції наданий ним висновок експертного дослідження №ЕД-19/111-22/43915-ІТ від 11.11.2022 та пояснив, що оскільки оглядовість водію автомобіля «Audi Q7» нічим обмежена не була та він об`єктивно мав можливість бачити вантажопідйомний борт автомобіля «MAN 8.180», який був відкритий та дещо виступав на проїзну частину вже значний проміжок часу, тому водій ОСОБА_1 , під час руху повинен був дотримувати відстань між правою боковою частиною автомобіля «Audi Q7» та перешкодою у вигляді відкритого вантажопідйомного борту автомобіля «MAN 8.180» за якої гарантована безпека дорожнього руху і такий порядок руху визначає наявність у водія ОСОБА_1 технічної можливості уникнути наїзду на вказану перешкоду шляхом виконання вимог пункту 13.1 ПДР України, а тому в його діях з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 13.1 ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно висновку експерта за результатами проведення автотехнічного дослідження №ВЕД-43/22 від 02.12.2022, зробленого за завою ОСОБА_1 вбачається, що в даній дорожній обстановці, за наведених в дослідницькій частині умов та параметрів виникнення перешкоди для руху водію автомобіля Audi, водій ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути даної пригоди (контактування з опущеним гідро бортом автомобіля MAN), як шляхом застосування екстреного гальмування до керованого ним автомобіля, так і безпечного маневрування керованого ним транспортного засобу. Регламентувати та відповідно оцінювати дії водія автомобіля Audi ОСОБА_1 відносно вимог п.п.2.3 б) та 13.1 ПДР України в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, не доцільно.

Допитаний за клопотанням захисника ОСОБА_1 - адвоката Степанець В.М. в суді апеляційної інстанції судовий експерт ОСОБА_5 підтвердив наданий ним висновок №ВЕД-43/22 від 02.12.2022 та пояснив, що перешкода у виді опущеного гідроборту автомобіля «MAN» знаходилась в межах коридору руху автомобіля Audi. Коридор руху - це фактично ширина автомобіля, включаючи ширину корпусу автомобіля та дзеркал заднього виду і всі об`єкти, що знаходиться на дорожньому полотні в межах цього коридору є для водія перешкодою, яку водій фактично не може об`їхати, а якщо така перешкода знаходиться в межах смуги руху і її можливо об`їхати, то в цій ситуації перешкоду слід оцінювати, як об`єкт, до якого, згідно Правил дорожнього руху водій повинен дотриматись безпечного інтервалу. В даному випадку, оскільки дана перешкода у виді гідроборта, знаходилась в коридорі руху автомобіля Audi і її неможливо було об`їхати, то таку перешкоду не можна розцінювати в розумінні вимог п. 13. 1 ПДР України. В даному випадку водій ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 ПДР України. При цьому, за даних обставин не буде впливати на правильність висновку експерта те, чи бачив водій ОСОБА_1 перешкоду за секунду до контактування з нею чи не бачив взагалі, оскільки перешкода знаходилась в коридорі руху і її неможливо було об`їхати, а тому, регламентувати та відповідно в подальшому оцінювати дії водія автомобіля Audi ОСОБА_1 відносно вимог п. 13.1 ПДР України з технічної точки зору не доцільно. До того ж експерт з приводу технічної можливості уникнути контактування з опущеним гідробортом автомобіля «MAN», як шляхом застосування екстренного гальмування до керованого ним автомобіля, так і безпечного маневрування керованого ним транспортного засобу зазначив, що з врахуванням показань ОСОБА_1 щодо параметрів виникнення даної пригоди, цього зробити він не міг, відтак, з технічної точки зору, невідповідностей і вимогам п. 12.3 ПДР України, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди не вбачається,

Під час апеляційного розгляду справи, для всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин справи та встановлення дійсного механізму ДТП апеляційним судом у цьому провадженні, в порядку ст. 273 КУпАП, був залучений судовий експерт-автотехнік Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

На виконання судового доручення директором вказаної експертної установи для участі у справі був призначений провідний судовий експерт відділу автотехнічних досліджень Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_6 (спеціалізація: 10.1 - дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди; 10.4 - транспортно-трасологічні дослідження), який, ознайомившись з матеріалами справи, вказав, що, виходячи з пошкоджень автомобіля Audi, які ідуть з передньої частини автомобіля і повздовж всього борту, то вказана обставина свідчить про контактування транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 з перешкодою у виді гідроборта в межах коридору руху. Відповідно, опущений гідроборд автомобіля «MAN», в такій ситуації був перешкодою для руху, так як знаходився в межах коридору руху автомобіля Audi, і відповідно, не був об`єктом, до якого, відповідно до вимог п. 13.1 ПДР України, водій повинен дотримуватись безпечного інтервалу. Коридор руху - це габарити автомобіля, включаючи дзеркала заднього виду, даний технічний параметр використовується експертами. Якщо об`єкт знаходиться в коридорі руху, то це є перешкода для його руху на яку він має реагувати, і уже під час її об`їзду, якщо для цього є можливість, враховується ширина, на яку цей об`єкт вступає в коридор руху плюс безпечний інтервал до іншого транспортного засобу, що передбачено правилами.

Експерт зазначив, що вимога про дотримання безпечного інтервалу до об`єкта в даному випадку виключається. Якщо б пошкодження починались на боковій частині транспортного засобу без передньої, то це б вказувало на те, що транспортний засіб в`їхав, умовно кажучи, в зону дії того об`єкту, а оскільки пошкодження починаються з передньої частини автомобіля, то це вказує про знаходження того об`єкту (гідроборту) в коридорі руху. Інтервал враховувався б в тому випадку, якщо б водій ОСОБА_1 при зміщенні чи маневруванні зачепив борт і пошкодження були з середини автомобіля, то це відповідно був би інтервал, і в такому випадку можна було б говорити про дотримання п. 13.1 ПДР України. Проте, у даному конкретному випадку дії водія ОСОБА_1 доцільно регламентувати за п. 12.3 ПДР України. В даному випадку не має значення, чи бачив, чи не бачив ОСОБА_1 за секунду до контактування перешкоду чи не бачив її взагалі, оскільки за даних обставин повністю зреагувати та уникнути контактування з перешкодою вказаний водій з технічної точки зору не мав змоги. Чи відповідають дійсності показання ОСОБА_1 з приводу того, чи міг він бачити перешкоду, чи не міг її бачити, можливо встановити лише шляхом проведення слідчого експерименту, так як все залежить від умов, де сталась пригода, наприклад, борт міг зливатись з горизонтом, так само як і яскраве сонце могло погіршувати видимість перешкоди. Відтак, з технічної точки зору недоцільно регламентувати дії ОСОБА_1 за п. 13.1 ПДР України, в даному випадку останній повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 ПДР України.

Що стосується іншого учасника, то експерт зазначив, що профільним є п. 1.5 ПДР України, оскільки він мав забезпечити максимальні обставини - позначити перешкоду, або прибрати з проїжджої частини, тобто не створювати небезпеку чи перешкоду для руху іншим учасникам дорожнього руху. Борт є перешкодою для руху, яку створив водій автомобіля "MAN".

Отже, пояснення експерта КНДІСЕ, які ґрунтуються на об`єктивній оцінці дій учасників ДТП у співставленні з вимогами ПДР України, узгоджуються і з висновком експерта за результатами проведення автотехнічного дослідження №ВЕД-43/22 від 02.12.2022, який в судовому засіданні підтвердив експерт ОСОБА_5 , а також з поясненнями водія ОСОБА_1 , які фактично були незмінними на всіх стадіях справи, окрім зазначення ним про те, що перешкода була помічена ним десь за секунду до зіткнення, що, як пояснили експерти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не вплинуло на висновки про недоцільність з технічної точки зору регламентувати та оцінювати дії водія автомобіля Audi ОСОБА_1 відповідно до вимог п. 13.1 ПДР України, а тому є належними та допустимими доказами по справі.

А тому, оцінюючи їх в сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, приходжу до висновку про правильність рішення суду першої інстанції щодо відсутності в діях ОСОБА_1 порушень вимог п.п.2.3 б) та 13.1 ПДР України, та як наслідок, відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. А тому постанова суджу в цій частині є законною та обгрунтованою.

Разом з тим, слід відмітити, що виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу про адміністративні правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до відповідальності. Проте, суд першої інстанції вказаних вимог закону не врахував, та при відсутності протоколу про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_2 , дійшов в мотивувальній частині постанови до висновку про винуватість останнього у порушенні вимог п.п. 1.5, 15.10 ПДР України, суд першої інстанції. А тому, постанова суду підлягає зміні, в порядку п. 7 ст. 294 КУпАП, та з мотивувальної частини постанови суду слід виключити висновок суду про порушення ОСОБА_2 п.п. 1.5, 15.10 ПДР України. В іншій частині постанову суду залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Бондюк Б.В., який діє в інтересах ТОВ «ЛК-ТРАНС» залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 07.10.2022, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - змінити, виключити з мотивувальної частини постанови висновок суду про порушення ОСОБА_2 п.п.1.5, 15.10 ПДР України.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал