Справа № 646/7428/23
№ провадження 3/646/3622/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2023 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова Шиховцова А.О., за участю секретаря судового засідання Безверхої В.І., особи, відносно якої складений протокол ОСОБА_1 , фахівця у галузі права ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , азербайджанця, громадянина Азербайджану, з середньою освітою, не працює, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

права, передбачені ст.268 КУпАП роз`яснені,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №606250 від 20.10.2023, 20 жовтня 2023 року о 02:18год в м. Харків по вул. Гольдбергівська, 72 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 3302114, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав. У той день вночі їхав на автомобілі завантаженим картоплею, щоб допомогти своєму батьку з перевезенням. Його зупинили патрульні поліцейські за фактом порушення ПДР. Перекладач при складенні протоколу не залучався, ОСОБА_1 не розумів процедуру складення протоколу відносно нього, оскільки не володіє українською, а російською володіє у недостатньому для розуміння обсязі.

Представник ОСОБА_1 фахівець у галузі права ОСОБА_2 підтримав думку ОСОБА_1 . Зазначив, що при складенні протоколу на останнього, працівниками патрульної поліції були грубо порушені права, передбачені КУпАП та Конституцією України, зокрема права на правову допомогу та залучення перекладача. Крім цього, протокол був складений за документом паспорта громадянина Азербайджану на іноземній мові та у деяких графах містить описку у прізвищі особи, відносно якої складений протокол. Представник зазначив, що ОСОБА_1 приїхав до свого батька, який має тут посвідку на постійне місце проживання, а сам ОСОБА_1 має право перебувати на території України протягом 90 днів. Також, працівники поліції висловили думку про ознаки наркотичного сп`яніння, не провівши огляд та не зазначивши ознаки такого наркотичного сп`яніння, а зазначили про «дивний вигляд» ОСОБА_1 . Вищевказані порушення унеможливлюють об`єктивний розгляд справи судом, тому представник висловив думку щодо повернення протоколу на дооформлення до ДПП УПП в Харківській області або закриття провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення особи, відносно якої складений протокол, його представника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відтворивши відеозаписи з адміністративного матеріалу, та оцінивши всі докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 4 ч. 3ст. 129 Конституції однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку. Як зазначено уст. 7 КпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Згідно вимог п. 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року №1376 у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Перекладач повинен мати відповідну освіту, що дає право перекладу з іноземної мови на українську, а також попереджається про відповідальність за завідомо неправильний переклад.

Відповідно до ст.274 КУпАП перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, вбачається, що під час складення протоколу відносно ОСОБА_1 перекладача працівниками поліції залучено не було. Матеріали справи містять відомості про те, що особа яка притягається до адміністративної відповідальності, не розуміє українську мову. ОСОБА_3 відповідав патрульним поліцейським невпевнено та суперечливо, що свідчить про те, що він не володіє українською мовою у тому об`ємі, який би надавав йому можливості розуміти якими правами він володіє та розуміти усе, що говорили співробітники поліції.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що працівниками поліції, якими складено протокол відносно ОСОБА_1 та інші процесуальні документи у справі про адміністративне правопорушення, порушено та обмежено його процесуальні права, в тому числі право на захист. Зокрема, не виконано вимог щодо залучення перекладача під час складення протоколів та не було належним чином роз`яснено його права та обов`язки, в тому числі, гарантоване право користуватись юридичною допомогою захисника та інші істотні права, що передбачені ст.268 КУпАП.

Крім цього, із дослідженого судом відеозапису також встановлено, що на місці зупинки транспортного засобу поліцейські пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення наркотичного сп`яніння у медичній установі, при цьому огляд на виявлення ознак наркотичного сп`яніння ними не проводився, а лише повідомлено про ознаки, які вказують на можливість перебування у стані наркотичного сп`яніння. Відеозапис події не містить даних про ознайомлення ОСОБА_1 з направленням на медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, яке долучено поліцейськими до матеріалів справи та роз`яснення йому відповідного порядку проходження такого огляду відповідно до вимог ст.266 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Разом з тим на відео ОСОБА_1 вів себе адекватно, а поведінка була розгубленою через недостатнє володіння мовою та нероз`яснення останнього працівниками патрульними поліції його процесуальних прав. При цьому, як вбачається з відеозапису, працівниками поліції взагалі не було здійснено перевірку на реагування зіниць його очей на світло, тобто не використано ліхтарик чи будь-який інший засіб (прилад), який би дав змогу встановити реагування зіниць очей на світло.

Суд звертає увагу на те, що лише припущення поліцейських відносно ознак наркотичного сп`яніння, які начебто вбачаються у водія ОСОБА_1 нічим не підтверджені.

Європейський Суд з прав людини має сталу практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист, у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст. 6-3, підпункт (е) означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права» (Справа Шабельник проти України, рішення від 19 лютого 2009 року).

У справі «Кускані проти Сполученого Королівства» (Cuscani v United Kingdom), 32771/96, 24 вересня 2002 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) став на бік заявника, констатував порушення Конвенції, вказав, що обвинувачений навіть проживши кілька років в Сполученому Королівстві, недостатньо добре розумів англійську мову, внаслідок чого у нього виникли реальні труднощі в розумінні суті пред`явленого йому звинувачення. Інформація про звинувачення має надаватися особі мовою яку він розуміє, якщо особа не володіє мовою, що використовується і не розуміє її документ, що містить звинувачення, повинен бути перекладений, мовою зрозумілою обвинуваченому (рішення ЄСПЛ Хермі проти Італії, Велика палата Європейського суду (2006) §68).

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП та не може бути перекладено на суд.

Водночас як передбачено п.«а» ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої ВР України 17 липня 1997 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

При цьому, особі повинно бути забезпечено реалізацію її права на захист, яке полягає у наданні їй можливості надавати усні або письмові пояснення з приводу пред`явленого їй обвинувачення, збирати і подавати докази, брати особисту участь у провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені, зокрема КУпАП.

Надання детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та забезпечення її права на захист є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Таким чином, не роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення його процесуальних прав зрозумілою для нього мовою або ж відсутність відповідної відмітки про неможливість реалізації роз`яснення таких, є завадою для забезпечення справедливого судового розгляду та захисту прав особи.

Згідно з пунктом 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті1,3, частина друга статті19 Основного Закону України).Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України(частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

У ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У практиці Європейського суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії»), отже адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Зважаючи на викладене, даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1,9,130,247,251,266,287 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.О. Шиховцова