Справа № 357/8437/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2023 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали, що надійшли з Білоцерківського РУП ГУ НП у Київській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 06.04.2010 Білоцерківським МВМ № 2 МВС України у Київській області,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Зінченка П.О.,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 130693, 05.07.2023 о 16:30 год на вул. Молодіжна в с. Фурси Білоцерківського району Київської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Kia Optima» д.н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою винуватість не визнав та пояснив, що 05.07.2023 близько 15:00 год він разом з двома дітьми виїхав з с. Трушки до м. Біла Церква. За домовленістю із своїм товаришем, якому також потрібно було до міста, зупинився при в`їзді до с. Фурси та чекав на нього. Позаду його автомобіля зупинився поліцейський автомобіль, а також під`їхав його товариш. На його запитання, що він порушив, поліцейські нічого не повідомили. Потім обшукали його машину, нічого не знайшли, діти сиділи шоковані тому, що відбувається. Товариш повідомив, що ми поспішаємо, однак з ним почали лише сперечатися, тому він поїхав сам на попутці до міста. Працівники поліції потім повідомили, що потрібно їхати на перевірку чи то до м. Сквира чи то ще кудись, однак він був з дітьми, не міг їх залишити самих, тому відмовився. Поліцейські забрали його документи, пішли до свого автомобіля, там близько години посиділи, вийшли зачитали протокол, приїхав евакуатор і забрав машину. В протоколі зазначено, що його зупинили на вул. Молодіжна, однак він з цим не погоджується, тому що ця вулиця знаходиться в середині села, а він стояв на в`їзді.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 в судовому засіданні просив провадження по справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, вказавши на наступне. ОСОБА_1 не визнає свою винуватість у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні. Так 05.07.2023 близько 15:00 год він на прохання свого знайомого ОСОБА_3 прибув на власному автомобілі марки «Кіа» д.н.з. НОМЕР_3 до завчасно обумовленого місця (при в`їзді на вул. Кам`янська в с. Фурси), де припаркувавши автомобіль на правому узбіччі дороги (без порушень ПДР), почав чекати на ОСОБА_4 , якого згодився підвести до розташування військової частини у м. біла Церква у службових справах. Приблизно через 10-15 хвилин, перебуваючи у салоні автомобіля, ОСОБА_1 помітив, що позаду нього зупинився службовий автомобіль поліції, з якого вийшов працівник поліції та підійшов до його автомобіля. Не розбірливо відрекомендувавшись відразу у зухвалій формі почав вимагати документи на автомобіль та водійське посвідчення. На прохання ОСОБА_1 повторно назвати своє прізвище, поліцейський відразу та безпідставно почав звинувачувати його у тому, що він нібито перебуває за кермом у нетверезому стані. Після цього між ними почалася словесна суперечка, під час якої до автомобіля підійшов знайомий ОСОБА_5 , на якого очікував ОСОБА_1 . Деякий час ОСОБА_4 просто стояв та слухав їх з поліцейським розмову, а потім повідомив останньому, що у зв`язку із необхідністю звернувся до ОСОБА_1 з проханням на його автомобілі відвезти його до місця служби, куди він має невідкладно з`явитися за наказом командира, а тому вони дуже поспішають. Відразу ж після цього сказаного, поліцейський почав на підвищених тонах розмовляти і до ОСОБА_4 , мовляв:…»зараз вам буде»…та відразу силоміць вихопив у ОСОБА_1 з рук посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль і пішов до свого авто. ОСОБА_4 пішов за ним та вони ще деякий час з`ясовували відносини та голосно спілкувались, після чого поліцейські почали писати протоколи. Відправивши ОСОБА_4 попутнім автомобілем, ОСОБА_1 залишився чекати поблизу свого автомобіля, де через 20-30 хв один із поліцейських почав пропонувати йому їхати на освідування до лікарні в смт Ставище, а ще через деякий час передумав та повідомив, що вони поїдуть до лікарні м. Сквира. Після цього, один із поліцейських запропонував йому відмовитися від огляду під відео, а вони за це у нього не будуть вилучати автомобіль. З власної необізнаності ОСОБА_1 згодився на таку пропозицію, однак у подальшому автомобіль у нього все рівно вилучили на штраф майданчик. Звертає увагу, що в той момент поліцейські не мали на форманному одязі нагрудних камер. А тому походження долученого до протоколу відео пояснити не може, оскільки не бачив факту відеозйомки. Припускає, що поліцейський міг потайки знімати відео на власний телефон. Зазначає, що фактичне місце складання протоколу не відповідає місцю складання зазначеному у самому протоколі. вказує на розбіжності у часі складання протоколу. Вважає дії поліцейських незаконними та провокаційними, оскільки у момент коли поліцейські під`їхали, його автомобіль не рухався, а стояв на місці із вимкненим двигуном та без порушень ПДР. Окрім того сторона захисту звертає увагу, що адміністративні матеріали не містять належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 05.07.2023 о 16:30 год автомобілем «Кіа», а відтак, поліцейський не мав права вимагати у останнього проходити огляд на стан сп`яніння, а ОСОБА_1 не зобов`язаний був проходити такий огляд на стан сп`яніння. Окрім письмових матеріалів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено відеозапис, однак вказане відео не повне, містить окремо кореговані частини, які не фіксують як самого правопорушення. так і законність дотримання поліцейським чітко регламентованої процедури огляду водія на стан сп`яніння від початку до її завершення. Долучене до протоколу відео триває 01 хв 09 с, тобто воно не суцільне, факт керування автомобілем відсутній.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 103693 від 05.07.2023; направлення на огляд ОСОБА_1 до КНП Сквирської міської ради «Сквирська міська лікарня», відповідно до якого огляд не проводився; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 05.07.2023, відповідно до якого транспортний засіб марки «Kia Optima» д.н.з. НОМЕР_3 евакуйовано на спеціальний майданчик; відеозапис доданий до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 103693 від 05.07.2023, прийшов до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Згідно із п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляд визначається Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 4 розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння(крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, із аналізу із зазначених вище норм вбачається, що огляд на стан наркотичного сп`яніння здійснюється лише у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, куди поліцейський забезпечує доставку особи, яка має ознаки наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцію, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Імперативним приписом підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Рівною мірою зазначені вимоги цієї норми стосуються і адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки її санкція має кримінальну природу. Про необхідність застосування положень Конвенції у таких випадках вказано, зокрема, у рішеннях Європейського суду з прав людини, наприклад, у справах «Надточій проти України», «Гурепка проти України».

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Законодавець чітко визначає, що суб`єктом, сфера дії на якого поширюється дія Правил дорожнього руху України, зокрема п. 2.5 вказаних Правил, є саме водій.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом. В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що він стояв на узбіччі дороги, коли до його автомобіля під`їхали працівники поліції в очікуванні на товариша.

Відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 103693 від 05.07.2023, не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 05.07.2023 о 16:30 год в с. Фурси Білоцерківського району Київської області по вулиці Молодіжній.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Kia Optima» д.н.з. НОМЕР_3 , тому у нього був відсутній визначений у п.2.5 Правил дорожнього руху обов`язок пройти в установленому порядку на вимогу поліцейського медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суддя зазначає, сам факт складання протоколу не може бути достатнім доказом вчинення правопорушення за відсутності інших належних доказів і не звільняє уповноважену на складання протоколу особу від обов`язку збирання доказів у спосіб визначений Законом. Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому не може вважатися доказом вчинення правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Виходячи з вищезазначеного, жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, органом, що склав протокол не надано, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, викладеного у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення та у судовому засіданні встановлено не було, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє спростувати сумніви у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Положеннями ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Приймаючи до уваги, що у справі відсутні в достатньому обсязі належні та допустимі докази на підтвердження факту того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у зв`язку з виявленими у нього ознаками, суд позбавлений можливості встановити обставини вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення та наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені обставини, виключають можливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до положень п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 130, 221, 246, 247 ч. 1 п. 1, 248, 249, 251, 252, 256, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті7та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА