"14" листопада 2023 р. Справа № 363/3486/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею було призначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 484149 від 24.06.2023 року вбачається, що 24 червня 2023 року о 16 год. 32 хв. у с. Глібівка Київської області по вул. Баштанна, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Yamaha (моторолер), без державного номерного знаку, був виявлений працівниками поліції з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

З метою встановлення факту перебування у стані алкогольного сп`яніння працівники поліції під відеозапис та у присутності двох свідків запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. Результат огляду позитивний, встановлено факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, стан алкогольного сп`яніння 0,57 проміле.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з`явилися. Будучи повідомленим про права та обов`язки, ОСОБА_1 з приводу складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП надав пояснення наступного змісту.

24 червня 2023 року близько о 16 год. 30 хв. у с. Глібівка Вишгородського району Київської області по вул. Баштанна ОСОБА_1 дійсно керував моторолером Yamaha, без державного номерного знаку та без захисного шолому. У процесі керування вказаним транспортним засобом побачив позаду себе службовий автомобіль працівників поліції, які з ввімкненими проблисковими маячками синього та червоно кольорів, а також спеціальним звуковим сигналом їхали за ним. На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 одразу зупинив транспортний засіб на узбіччі. Після цього до нього підійшли працівники поліції, попросили надати всі необхідні документи, спитали, чому здійснював керування транспортним засобом без захисного шолому. У подальшому працівники поліції повідомили, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Як зазначив у судовому засіданні ОСОБА_1 , 24.06.2023 року близько об 11 год. він вживав слабоалкогольний напій, а протягом дня також вживав квас власного виробництва , однак не думав, що вказані напої можуть викликати реакцію організму у виді стану алкогольного сп`яніння. У зв`язку з цим на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу.

У подальшому, як слідує з пояснень ОСОБА_1 , працівниками поліції для проведення огляду на стан сп`яніння було запрошено двох свідків, після чого надано йому запакований мундштук спеціального технічного засобу для перевірки щільності та цілісності його упакування. При цьому у судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що на місці проведення огляду на стан сп`яніння він дійсно підтвердив, що упакування трубки приладу було ціліснім та щільним, після чого підтвердив свою згоду на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. У той же час в судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що все ж таки має сумніви щодо того, що упакування мундштука спеціального технічного засобу дійсно було належним.

Після цього, як зазначив у судовому засіданні ОСОБА_1 , він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу. Огляд він проходив двічі, оскільки в перший раз продув слабо, внаслідок чого прилад не зафіксував результату. За результатами другої спроби спеціальний технічний засіб дійсно показав 0,57 проміле, з чим ОСОБА_1 був ознайомлений та не оспорює. Після фіксації факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння працівники поліції зазначили про необхідність його відсторонення від керування транспортними засобами і про те, що моторолер буде евакуйований на штраф-майданчик. Однак у подальшому, щоб не евакуйовувати транспортний засіб, зі згоди ОСОБА_1 моторолер було передано на зберігання ОСОБА_2 , який був свідком процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. У подальшому ОСОБА_1 забрав в нього свій транспортний засіб.

ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що у подальшому працівники поліції дійсно пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у спеціальному медичному закладі. ОСОБА_1 , маючи сумніви щодо достовірності показників спеціального технічного засобу, дійсно спочатку погодився пройти повторний огляд у медичному закладі. Однак, коли працівники поліції везли його до медичного закладу, то ОСОБА_1 , зважаючи на відсутність при ньому документів, грошей для того, щоб дібратися назад додому, зазначив працівникам поліції, що відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Працівники поліції, як слідує з пояснень ОСОБА_1 , попередили останнього про те, що в такому випадку відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за фактом керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Розуміючи та усвідомлюючи зазначені обставини, ОСОБА_1 підтвердив свою відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, а також попросив повернути його на місце зупинки транспортного засобу.

Після повернення на місце зупинки транспортного засобу працівниками поліції було складено відносно ОСОБА_1 адміністративний матеріал, з яким ОСОБА_1 особисто ознайомився, надав власні пояснення, а також підписав. У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що дійсно саме він підписував протокол про адміністративне правопорушення, чек тесту, створеного за результатами проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також інші документи. Жодних сумнівів щодо достовірності, належності, допустимості складених адміністративних матеріалів ОСОБА_1 немає, письмові пояснення свідків повністю відповідають обставинам і фактам, що мали місце під час проведення огляду на стан сп`яніння. Жодного фізичного чи психологічного тиску як під час фіксації правопорушення, так і під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а також під час судового розгляду на ОСОБА_1 не чинилося.

На додаток до цього ОСОБА_1 підтвердив, що відносно нього працівниками поліції було складено постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 338889 від 24.06.2023 року за ч. 6 ст. 121 КУпАП, тобто за фактом керування моторолером, який, як транспортний засіб, не зареєстрований у встановленому законодавством порядку. Зі змістом вказаної постанови ОСОБА_1 ознайомлений, а призначений штраф вже сплатив.

У кінцевому підсумку ОСОБА_1 підтвердив як факт керування транспортним засобом, так і факт вживання у цей день слабоалкогольних напоїв та інших напоїв, що могли спровокувати реакцію організму у виді стану алкогольного сп`яніння. Крім того, ОСОБА_1 підтвердив результати огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, жодних заперечень як під час проведення огляду, так і в судовому засіданні відносно них не висловив, відмовившись при цьому від проходження повторного огляду у медичному закладі.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 неодноразово залучався захисник з метою отримання професійної правничої допомоги. На численні клопотання захисників про проведення судового засідання у режимі відеоконференції постановою суду від 31.08.2023 року було відмолено з одночасним відкладенням судового засідання на наступну узгоджену дату з метою надання можливості прибути у судове засідання. У жодне з призначених судових засідань, жоден з залучених захисників не прибув. При цьому у судовому засіданні ОСОБА_1 не тільки не заперечував проти проведення судового розгляду за відсутності захисників, але і настоював на цьому з метою недопущення подальшого відкладення розгляду справи.

Разом з цим до судового розгляду від сторони захисту надійшло клопотання про закриття провадження (а.с. 72-76) по справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях усіх ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказане клопотання було мотивовано тим, що у матеріалах справи не міститься доказу ознак алкогольного сп`яніння, які надавали б можливість зробити висновок того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані сп`яніння. Під час складання матеріалів справи працівниками поліції було застосовано психологічний тиск, внаслідок чого ОСОБА_1 було дискредитовано та складено адміністративний матеріал, що можна розцінювати як введення в оману для виконання статистичних показників працівниками поліції.

Крім того, стороною захисту було звернуто увагу, що в роздруківці приладу, яким проводився огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, не зазначено серію та номер протоколу, до якого додається чек тесту. У матеріалах справи також відсутній повний (безперервний) фрагмент відеозапису з нагрудних камер працівників поліції. На додаток до цього, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості щодо технічних характеристик приладу, за допомогою якого здійснювався відеозапис всіх обставин і подій.

На кінець, стороною захисту було зазначено, що працівниками поліції не було доставлено ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння, не роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, а також не надано підтвердження того, що ОСОБА_1 більше не вчинялося подібних правопорушень, що ставить під сумнів правильність кваліфікації його дій саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на вищевикладені порушення з боку працівників поліції, сторона захисту просила провадження у справі відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

З метою встановлення факту перебування водія у стані алкогольного сп`яніння у п. 2.5 ПДР України зазначається, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За порушення вищезазначених вимог ПДР України ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З аналізу диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що об`єктивна сторона такого адміністративного правопорушення містить діяння, яке, зокрема, полягає у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. На додаток до цього склад зазначеного адміністративного правопорушення передбачає наявність спеціального суб`єкта особи, яка керує транспортним засобом. Тобто, особа, яка керує транспортним засобом, перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому у п. 27 ППВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 зазначається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Враховуючи вищезазначені вимоги повного та всебічного дослідження обставин, фактів вчинення адміністративного правопорушення, то суд доходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, повинні містити належні, допустимі, достовірні та достатні докази факту керування особою транспортним засобом, тобто виконання нею функцій водія під час руху такого засобу. Такий факт встановлюється на основі будь-яких відомостей, які відповідно до чинного законодавства можуть вважатися доказами.

Одночасно з цим відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП особа, яка здійснює керування транспортним засобом, перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Тобто поруч з керуванням транспортним засобом повинен бути доведений факт, що особа, яка керувала транспортним засобом, перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначається у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі по тексту Інструкція № 1452/735), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17.12.2008 № 1103 (далі по тексту Порядок № 1103).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, можливо лише за умови, якщо судом під час судового розгляду на основі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів буде встановлено, що особа, яка здійснювала керування транспортним засобом, перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 484149 від 24.06.2023 року вбачається, що складовою частиною інкримінованого ОСОБА_1 обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є факт здійснення ним 24.06.2023 року о 16 год. 32 хв. у с. Глібівка Київської області по вул. Баштанна керування моторолером марки Yamaha, без державного номерного знаку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував вказані відомості протоколу про адміністративне правопорушення, а навпаки підтвердив, що саме він 24.06.2023 року у зазначені в протоколі час та місці здійснював керування вказаним транспортним засобом, у ході чого був зупинений працівниками поліції.

На додаток до цього у судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що здійснював керування моторолером без захисного шолому, а також без державної реєстрації даного транспортного засобу, у зв`язку з цим працівниками поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАД №№ 338889 від 24.06.2023 року (а.с. 3) за ч. 6 ст. 121 КУпАП. У судовому засіданні ОСОБА_1 також зазначив, що штраф за вказаною постановою вже сплатив.

У матеріалах справи наявний CD-R диск (а.с. 12), на якому містяться два файли з відеозаписами: «0000000__0004» тривалістю 01 хв. 23 сек., «video093751892» тривалістю 01 хв. 14 сек. При дослідженні вказаних відеозаписів судом встановлено, що вони зроблені на нагрудну камеру працівника поліції, обставини та факти, зафіксовані на відеозаписах, датуються 24.06.2023 року, а відеозаписи у своїх сукупності утворюють повноцінну картину обставин і подій вчинення ОСОБА_1 діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, при дослідженні першого відеозапису судом встановлено, що 24.06.2023 року близько о 16 год. 28 хв. у с. Глібівка Київської області по вул. Баштанна працівниками поліції на службовому автомобілі з ввімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольорів, спеціальним звуком сигналом здійснювалося переслідування чоловіка на моторолері без державного номерного знаку та без захисного шолому. З відеозапису вбачається, що на вимогу працівників поліції водій вказаного транспортного засобу зупиняється на узбіччі, при цьому будь-яких інших осіб, які б знаходилися на моторолері чи поруч з ним і могли здійснювати функції з керування транспортним засобом, на відеозаписі не вбачається. У подальшому на запитання працівників поліції водій моторолеру підтверджує, що здійснював керування транспортним засобом без шолому, оскільки хотів проїхатися перевірити справність дзеркала бокового виду. На додаток до цього водій транспортного засобу підтверджує, що їхав від магазину, який розташований у с. Глібівка Київської області.

У подальшому, як вбачається з вказаних відеозаписів, працівниками поліції було встановлено особу даного водія, яким виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому на запитання працівників поліції ОСОБА_1 не тільки підтвердив власні анкетні відомості, але і додатково підтвердив, що саме він здійснював керування вказаним моторолером і підтвердив наявність в його діях порушення ПДР України щодо здійснення управління моторолером за відсутності захисного шолому.

На додаток до цього зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення судом встановлено наявність на ньому пояснень ОСОБА_1 , в яких він підтвердив факт керування мопедом, зазначеним у протоколі. У судовому засіданні сам ОСОБА_1 зазначив, що дійсно добровільно та без жодного примусу написав відповідні пояснення.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом, а навпаки визнав і підтвердив його, зважаючи на те, що цей факт підтверджується та узгоджується з іншими матеріалами справи, то суд приходить до висновку, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Yamaha без державного номерного знаку 24.06.2023 року у с. Глібівка Київської області по вул. Баштанна є доведеним.

Щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, то суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У свою чергу у п. 3 цього ж розділу цієї ж Інструкції зазначається, що ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 6, 7 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Конкретний порядок проведення поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу визначається у Розділі ІІ Інструкції № 1452/735.

Таким чином суд приходить до висновку, що чинним законодавством передбачено конкретний порядок проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, що у свою чергу передбачає конкретний алгоритм дій працівників поліції у разі встановлення наявності у водія транспортного засобу передбачених чинним законодавством ознак алкогольного сп`яніння. Вказаний алгоритм передбачає першочергове проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції за допомогою спеціального технічного засобу, а вже у разі незгоди особи на проходження такого огляду чи висловлення нею заперечень щодо результатів такого огляду, то огляд на стан сп`яніння проводиться у спеціальному медичному закладі, направлення та доставлення до якого водія забезпечується працівниками поліції.

З пояснень ОСОБА_1 , акту огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 7) судом встановлено, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, у зв`язку з чим і було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з цим суд звертає увагу, що запах алкоголю з порожнини рота є ознакою стану алкогольного сп`яніння, що передбачена положеннями п. 3 Розділу І Інструкції № 1452/735 та дає працівникам поліції правомірні підстави для проведення огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння.

Під час судового розгляду з метою виконання вимог ст. 280 КУпАП та забезпечення повного і всебічного судового розгляду працівниками поліції було надано оптичний диск (а.с. 62-63), на який записано всі наявні та повні відеозаписи, що були зроблені за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При дослідженні вказаного диску судом встановлено наявність на ньому чотирьох файлів з відеозаписами: «0000000__0004» тривалістю 01 хв. 23 сек., «0000000__0005» тривалістю 02 хв. 07 сек., «0000000__0006» тривалістю 05 хв. 00 сек., «0000000__0007» тривалістю 01 хв. 24 сек. При цьому судом в судовому засіданні підтверджено, що перший та останній відеозаписи відповідають двом відеозаписам, наявним на диску, що був долучений до матеріалів справи з самого початку (а.с. 12).

При сукупному дослідженні всіх наявних у матеріалах справи відеозаписах, зроблених на нагрудну камеру працівників поліції, судом встановлено, що після виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння останній на запитання працівників поліції заперечив факт вживання алкогольних напоїв, зазначивши, що 24.06.2023 року протягом дня вживав лише квас. У зв`язку з цим, як встановлено з відеозаписів та пояснень ОСОБА_1 , він добровільно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. Одночасно з цим з відеозаписів вбачається, що працівниками поліції було роз`яснено, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння так само тягне за собою відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Перед проходженням огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 надано можливість перевірити щільність та цілісність упакування мундштука спеціального технічного засобу. Як видно безпосередньо на відео, ОСОБА_1 після перевірки упакування розпакував трубку приладу та передав працівникам поліції для проведення огляду, зазначивши про відсутність будь-яких зауважень до щільності та цілісності упакування мундштука. У зв`язку з цим суд не приймає до уваги заперечення ОСОБА_1 щодо порушення вимог стосовно упакування трубки приладу, оскільки безпосередньо під час проведення огляду сам же ОСОБА_1 підтвердив належність упакування та можливість проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У подальшому працівниками поліції було проведено контрольний забір повітря, результати якого засвідчили відсутність всередині приладу та його трубки парів алкоголю. Після цього, як слідує з відеозаписів, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат якого був позитивний, стан алкогольного сп`яніння 0,57 проміле.

При цьому, як видно з відеозаписів, ОСОБА_1 дійсно заперечив щодо результатів проведеного огляду та зазначив про необхідність проведення повторного огляду у спеціальному медичному закладі, на що працівниками поліції не надано жодних заперечень, а зазначено ОСОБА_1 про необхідність слідування до службового автомобіля з метою його доставлення до медичного закладу.

Однак, як особисто та добровільно пояснив у судовому засіданні ОСОБА_1 , працівники поліції дійсно повезли його до медичного закладу, однак на виїзді з с. Глібівка Київської області він особисто відмовився від проходження огляду в медичному закладі, оскільки не знав як буде повертатися додому. При цьому ОСОБА_1 підтвердив, що працівники поліції роз`яснили йому, що в такому випадку відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за фактом керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 дійсно погодився та остаточно відмовився від проходження огляду в медичному закладі.

Таким чином, у судовому засіданні ОСОБА_1 фактично погодився з результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, а також підтвердив свою відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

За наведених обставин суд не вбачає наявність будь-яких порушень процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а відповідно не вбачає підстав для сумніву в належності та допустимості його результатів. Отже, стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 є доведеним.

Усі доводи сторони захисту, висловлені в письмовому клопотанні, спростовуються наявними матеріалами справи та наданими ОСОБА_1 поясненнями у судовому засіданні. Так, ОСОБА_1 пояснив, що особисто підписував всі документи та надавав пояснення, жодного психологічного тиску на нього не чинилося. Сам же ОСОБА_1 підтвердив, що особисто відмовився від проходження огляду у медичному закладі, не зважаючи на наслідки, які були йому роз`яснені працівниками поліції.

Не зважаючи на те, що чек тесту (а.с. 4) дійсно не містить позначення серії та номеру протоколу, до якого він додається, ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердив, що саме він підписував даний чек та ознайомлювався з його змістом, будь-яких сумнівів щодо його належності до обставин даної справи у нього немає.

Наявні у матеріалах справи відеозаписи містять позначення ідентифікаційного номеру пристрою, за допомогою якого вони зроблені (нагрудна камера працівників поліції). Одночасно з цим положення ст. 251 КУпАП не обмежують працівників поліції, як осіб, уповноважених у даному випадку на збирання доказів, в процесуальних джерелах отримання відомостей та інформації, що можуть бути використані як докази та підлягають оцінці під час судового розгляду. Тому відсутність ідентифікаційних ознак технічного пристрою, за допомогою якого здійснювався відеозапис, за відсутності зауважень щодо належності та допустимості такого відеозапису, сама по собі не може бути підставою для відмови у врахуванні такого відеозапису як доказу.

Наявні у протоколі підписи ОСОБА_1 підтверджують факт ознайомлення його не тільки з датою, часом та місцем судового розгляду, але і факт ознайомлення його з положеннями ст. 268 КУпАП. У той же час наявний у матеріалах справи витяг з бази даних АРМОР (а.с. 11) підтверджує правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

У Постанові ККС ВС від 21.02.2018 року у справі № 701/613/16-к було зроблено висновок, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд звертає увагу, що відомості у протоколі про адміністративне правопорушення щодо того, що ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, є за своєю сутністю висуненням обвинувачення, що здійснюється органом (посадовою особою), уповноваженою на складення протоколу про адміністративне правопорушення. Тому таке обвинувачення поза розумним сумнівом має бути підтверджено або спростовано у судовому засіданні шляхом дослідження всіх наданих належних, допустимих та достовірних доказів. При цьому доведення цього факту поза розумним сумнівом буде означати можливість для суду зробити категоричний висновок, що версія, зазначена в обвинуваченні, є єдиною розумною версією, яка виключає будь-які обґрунтовані сумніви.

У зв`язку з цим суд вважає за доцільне зазначити, що сукупність досліджених у судовому засіданні належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів дають можливість зробити категоричний висновок щодо доведеності поза розумним сумнівом того факту, що 24.06.2023 року о 16 год. 32 хв. у с. Глібівка Київської області по вул. Баштанна ОСОБА_1 здійснював керування мопедом марки Yamaha без державного номерного знаку у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, інкриміноване ОСОБА_1 обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, розумним, послідовним, таким, що логічно узгоджується зі встановленими обставинами та фактами, а також таким, що безумовно та беззаперечно підтверджується наданою сукупністю належних, достовірних, допустимих доказів, які виключають будь-який обґрунтований сумнів та інші версії розвитку подій, логічно пояснюють висунуте обвинувачення.

У кінцевому підсумку вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 484149 від 24.06.2023 року, складений у присутності ОСОБА_1 та особисто ним підписаний; зауважень та заперечень щодо протоколу та відомостей, викладених у ньому, не виявлено; містить пояснення ОСОБА_1 , в яких він підтверджує факт вживання слабоалкогольного напою, а також факт керування транспортним засобом;

- поясненнями ОСОБА_1 , в яких він підтвердив факт керування транспортним засобом, факт добровільної згоди пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, позитивний результат огляду 0,57 проміле, а також свою відмову від проходження огляду у медичному закладі;

- долученими до матеріалів справи відеозаписами з нагрудної камери працівників поліції, з яких вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його добровільна згода пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, позитивний результат огляду на стан сп`яніння;

- чеком тесту № 275 від 24.06.2023 року, проведеного за допомогою Drager Alcotest 6820, яким встановлено факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, стан алкогольного сп`яніння 0,57 проміле; містить підпис ОСОБА_1 , яким він засвідчує свою обізнаність з результатами огляду проведеного на місці зупинки транспортного засобу;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, в якому зафіксовано підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, результат огляду 0,57 проміле; містить підпис ОСОБА_1 , яким він висловлює свою згоду з результатами проведеного огляду;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та свідка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яких підтверджується як факт керування ОСОБА_1 мопедом, так і факт його добровільної згоди на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу; позитивний результат огляду, стан алкогольного сп`яніння 0,57 проміле; у судовому засіданні ОСОБА_1 засвідчив правдивість пояснень свідків;

- розпискою ОСОБА_2 від 24.06.2023 року щодо отримання від працівників поліції транспортного засобу марки Yamaha (моторолер), без державного номерного знаку ОСОБА_1 , у зв`язку з відстороненням останнього від керування моторолером у зв`язку з перебуванням у стані алкогольного сп`яніння;

- відомостями з Єдиного реєстру МВС, з яких вбачається наявність у ОСОБА_1 права керування транспортними засобами.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, належними і допустимим та такими, що доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 та ч. 1 ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 та ч. 1 ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 23, 33 КУпАП при призначенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність і вважає, що оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, стягнення слід призначити у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, на користь держави стягується судовий збір, розмір якого відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» становить 0,2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Внаслідок цього з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 35, 130, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя О.В. Рукас