Справа № 478/1091/23 Провадження № 3/478/400/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 року смт. Казанка

Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Іщенко Х.В., при секретарі Луговській А.І., за участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, фізичної особи-підприємця (ФОП ОСОБА_1 ), РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Казанківського районного суду Миколаївської області в провадження судді Іщенко Х.В. надійшли матеріали адміністративних справ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП: справа № 478/1091/23 (провадження № 3/478/400/2023) та справа № 478/1093/23 (провадження № 3/478/402/2023) з підстав, викладених в протоколах про адміністративні правопорушення серії ВАВ № 110528 та серії ВАВ № 110529 від 02.09.2023 року.

Постановою Казанківського районного суду Миколаївської області від 04.10.2023 року вказані справи були об`єднанні в одне провадження та присвоєно єдиний номер 478/1091/23 (провадження № 3/478/400/2022).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 110528 від 02.09.2023 року, 02.09.2023 року о 14 год. 40 хв. ОСОБА_1 в приміщені власного магазину (ФОП ОСОБА_1 ), який розташований по АДРЕСА_1 , здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями (горілкою), в кількості 10 пляшок, без марок акцизного податку, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 110529 від 02.09.2023 року, 02.09.2023 року о 14 год. 40 хв. ОСОБА_1 в приміщені власного магазину (ФОП ОСОБА_1 ), який розташований по АДРЕСА_1 , здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями (горілкою), в кількості 10 пляшок, без отримання спеціального дозволу (ліцензії), необхідної для провадження даного виду господарської діяльності, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні, вину у вчиненні вказаних правопорушень за обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення не визнала, пояснила суду, що дійсно є фізичною особою-підприємцем. В неї є власний магазин в якому вона торгує продуктами харчування. Ліцензії на право торгівлю алкогольними напоями вона не отримувала, оскільки торгівлею алкогольними напоями вона не займається. Дійсно, в приміщені магазину у холодильнику знаходилось 10 пластикових пляшок горілки, які вона придбала для власних потреб та зберігала у холодильній камері. Власне вказану горілку вона прибала для власного використання. Так, 18.08.2023 року у неї був день народження, для святкування якого вона і купила у м. Кривий Ріг вказану горілку. Вказані 10 пляшок, залишились не використаними після святкування та залишились у холодильнику. Зазначила, що вказану горілку вона не ховала, горілка у холодильнику була на видному місці. Власне, протоколи працівниками поліції були складені не за фактом продажу, оскільки вона їх нікому не продавала, а за самим фактом зберігання, коли побачили їх через дверцята холодильника. Ніяких грошей вона ні від кого не отримувала, тобто ніякої виручки від продажу (торгівлі) що є ознакою здійснення торгівлі, в неї немає. Нема жодного свідка (покупця) вказаної горілки. Тобто факт продажу нею горілки не зафіксований. Про це вона одразу заявила працівникам поліції, які не лише склали протоколи, а ще й вилучили в неї вказану горілку. Зазначила також що жодної заборони щодо зберігання у власному магазині та обладнанні власних речей для власного вжитку не існує.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

В силу приписів ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Із викладеного слідує, що під час розгляду справи, законодавець покладає на суд обов`язок, обумовлений з`ясуванням істотних обставин справи, перелік яких регламентовано законом, які слугують правовими підставами (підґрунтям) для прийняття рішення про визнання особи винуватою у скоєнні інкримінованого правопорушення та застосування до неї заходу державного примусу у вигляді накладення стягнення.

При цьому, законодавець у положеннях ст. 7 КУпАП констатує, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування відносно неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.

Аналіз змісту диспозиції ч. 1 ст. 156 КУпАП дає підстави дійти висновку про те, що на законодавчому рівні передбачена відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Частина 1 ст. 156 КУпАП є бланкетною нормою, і при кваліфікації дій правопорушника за цією статтею необхідно керуватися спеціальними Законами.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними та тютюновими виробами, а також у сфері охорони здоров`я населення. Зазначені відносини врегульовані на законодавчому рівні, зокрема - Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Пунктом 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництваі обігуспирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначено, що алкогольні напої і тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Статтею 1 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено, що роздрібна торгівля - це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

Відповідно до ст. 15 цього Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає порушення порядку проведення господарської діяльності - провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю слід розуміти, діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, то мають цільову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно зі ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво як вид господарської діяльності - де самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, головною складовою даного складу адміністративного правопорушення є провадження господарської діяльності особою, яка не має державної реєстрації як суб`єкта господарювання, або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи про притягнення конкретної особи до адміністративної відповідальності, саме протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ є предметом дослідження та оцінки суддею в судовому засіданні при розгляді справи по суті (ст. 279 КУпАП).

Із змісту протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 110528, ВАВ 110529 від 02.09.2023 року вбачається, що 02.09.2023 року о 14 год. 40 хв. ОСОБА_1 у власному магазині, який розташований по АДРЕСА_1 , здійснювала торгівлю горілчаними виробами (горілкою), в кількості 10 пляшок ємкістю 0,5 л. без марок акцизного податку та без наявної ліцензії (дозволу), необхідної для провадження даного виду господарської діяльності. Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У протоколах, що надійшов до суду, не викладена суть правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 та ч. 1 ст. 164 КУпАП. Формулювання в протоколах вчинення правопорушень в такій формі не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП. Як було зазначено,частина 1 ст. 156 КУпАП є бланкетною нормою, і при кваліфікації дій правопорушника за цією статтею необхідно керуватися спеціальними Законами. Зазначені відносини врегульовані на законодавчому рівні, зокрема - Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». Проте у протоколах що надійшли до суду відсутнє посилання на конкретну норму закону, згідно з якою на законодавчому рівні передбачена відповідальність за роздрібну чи оптову торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Також, об`єктивна сторона адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП полягає у здійсненні торгівлі, тобто процесу обміну товарами та грошима.

У вказаному протоколі також відсутні дані щодо отримання грошей від продажу тютюнових вироби, тобто, виручки, яка відповідно до санкції ч. 1 ст. 156 КУпАП повинна бути конфіскованою у разі визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення. Відсутні такі дані і в матеріалах справи про адміністративне правопорушенняа також відсутні належні докази саме реалізації (торгівлі).

У вказаних протоколах відсутні докази здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (горілкою), зокрема не зафіксовано самого факту продажу (реалізації): не зазначено особу (осіб), якій було реалізовано, кількість реалізованого товару (горілки) та вартість реалізованого. Відсутні дані щодо отримання грошей від продажу горілчаних виробів, тобто, виручки, яка відповідно до санкції вказаних статей КУпАП повинна бути конфіскованою у разі визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень. Відсутні такі дані і в матеріалах справи про адміністративні правопорушення.

Зазначене виключає об`єктивну сторону даних адміністративних правопорушень та унеможливлює їх склад. Таким чином протоколи самі по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, винуватість у скоєнні яких певною особою має доводитися в суді, адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 3 ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, враховуючи засади законності та презумпції невинуватості, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 , що є обов`язком елементом суб`єктивної сторони правопорушення у вчиненні інкримінованих їй діянь в судовому засіданні, поза розумним сумнівом не доведена, тому склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 165, ч. 1 ст. 164 КУпАП в діях ОСОБА_1 відсутній, що є підставою для закриття провадження у справі у відповідності з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 265 КУпАП, суд вирішує питання про долю вилучених речей. Речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статях 234-1, 234-2, 244-4, 262, 264 цього Кодексу.

Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Згідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Враховуючи вище викладене алкогольні напої (горілку) вироби, які вилучені у ОСОБА_1 з приміщення магазину розташованого АДРЕСА_1 та зберігаються у секторі поліцейської діяльності № 1 відділенні поліції №1 Баштанського РВП ГУНП України в Миколаївській області, повернути володільцю.

Керуючись ст. 36, п. 1 ст. 247, ст. ст. 276 - 280, 283 - 285 КУпАП, судя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушеня.

Вилучені у ОСОБА_1 горілчані вироби: 10 пластикових пляшок з горілкою, ємкістю по 0,5 л., які на підставі квитанції про отримання на зберігання речових доказів № Р-55 від 04.09.2023 року зберігаються у секторі поліцейської діяльності № 1 відділенні поліції №1 Баштанського РВП ГУНП України в Миколаївській області, - повернути володільцю.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Х.В. Іщенко