Справа № 352/1449/22
Провадження № 33/4808/238/23
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Олійник М.Ю.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю

ОСОБА_1 та його захисника Андріїва В.І., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Андріїва В.І. на постанову Тисменицького районного суду від 2.03.2023 року щодо ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 29.08.2022 року приблизно о 23 год 09 хв, в м.Тисмениця по вул. Шевченка, керував транспортним засобом Opel Movano в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачено ст.130 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Андріїв В.І. оспорює законність й обґрунтованість постанови суду, вважає, що вона є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним встановленням обставин, необхідних для вирішення справи, недоведеності встановлених обставин, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що під час складання протоколу не було вказано місце події; не зрозуміло на підставі якого документу поліцейський встановив особу водія; у протоколі не вазано номерний знах автомобіля OPEL MOVANO та кому він належить; у графі - суть складання протоколу- взагалі нерозбірливий набір слів і незрозуміле тлумачення; не роз?яснено ОСОБА_1 його права та обов?язки; що пояснює ОСОБА_1 по суті в протоколі не зазначено теж, вказано, що пояснення на іншому аркуші, однак інший аркуш - це не протокол, а тому не може бути прямим та допустимим доказом. Зазначає, які саме документи вилучено в протоколі теж не зазначено. На думку апелянта прилад «Драгер» при такому результаті міг мати похибку. Також вказує, що ОСОБА_1 , станом на даний час хворіє цукровим діабетом, і на утриманні має стару матір, яка є інвалідом першої групи, що не було судом взято до уваги. З відеозапису чітко видно, що ОСОБА_1 не допустив жодних порушень ПДР України, за що його слід було зупиняти. Звертає увагу і на те, що під час складання протоколу. працівниками поліції не було роз?яснено водію суть його правопорушення, його права, в тому числі і на захист, що є грубим порушенням його прав. З відеозаписів вбачається, що працівник поліції не орієнтується в законодавстві, неодноразово наголошує, що до водія ОСОБА_1 буде застосована ст.110 ч.1 КУпАП, а не ст. 130 ч. 1 КУпАП, що теж суперечить даному протоколу. ОСОБА_1 не було вручено один з примірників акту огляду на стан алкогольного сп?яніння, а також не вказано ознаки сп`яніння. Ставить під сумнів присутність на місці події свідків, які вказані в протоколі. Також вказує, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом про, що свідчить відсутність в матеріалах справи акту огляду на тимчасове затримання автомобіля. Просить постанову суду скасувати, провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши апеляційні доводи та пояснення учасників апеляційного процесу про підтримання апеляції, апеляційний суд прийшов до переконання про задоволення апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

В діях ОСОБА_1 є окремі ознаки пред`явленого йому правопорушення, але його вину не підтверджено у передбаченому законом порядку поза розумним сумнівом.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення ОСОБА_1 копії протоколу про правопорушення. Апелянт та водій заперечили таке вручення, що підтверджується відеозаписом події (а.с. 11), на якому не зафіксовано даний факт, у справі немає документальних підтверджень про вручення йому такої копії або надсилання її поштою. Захисник в порядку підготовки до апеляційного розгляду після судового розгляду отримав вказану копію протоколу в органі поліції. Зазначена копія через вкрай неякісний вигляд не піддається читанню. Тому апеляційний суд розцінює цю обставину як істотне порушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення було процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.

Суд не перевірив і не дав правової оцінки правомірності зупинки водія ОСОБА_1 . У справі не має документального підтвердження правомірності такої зупинки водія, яка б відповідала вимогам ЗУ «Про поліцію», «Про дорожній рух» чи ПДР. Це підтверджується відеозаписом події, тому апеляційний суд вимушений погодитись з доводами апелянта про безпідставність такої зупинки транспортного засобу, що є підставою згідно правового принципу «плодів зіпсованого дерева» вважати всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані, в тому числі процедуру огляду водія, неправомірними.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належно роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу того ж правового принципу «плодів зіпсованого дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.

Долучена до справи роздруківка Драгера (а.с.2) через неналежну якість є нечитабельною, що залишає сумніви в доведеності вини водія. Наявна у справі копія свідоцтва про його повірку належно не завірена, тому вона немає юридичної сили. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності, оскільки в силу ст. 62 Конституції України цей сумнів трактує на користь водія.

На користь водія слід трактувати те, що суд не зміг допитати свідків, про що заявляв клопотання захисник, що є порушенням його права на захист.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.

За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Андріїва В.І. задовольнити, постанову Тисменицького районного суду від 2.03.2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький