КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи: 755/759/23
Номер провадження: 33/824/3443/2023
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 вересня 2023 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Сіренка М.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Сіренка М.Ю. на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 квітня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суддіДніпровського районного суду м. Києва від 21 квітня 2023 року,

ОСОБА_1 , яка народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Як встановлено постановою судді, 17 грудня 2022 року о 02 год. 04 хв., на вул. Дніпровська набережна, 13г, в м. Києві, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volvo V50» н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка мова. Огляд водія на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager Аlcotest 7510 ARJL-0284», результати огляду становлять 2,10 % проміле.

Своїми діями, ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Сіренко М.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на подання апеляційної скарги на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 21 квітня 2023 року.

Скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 21 квітня 2023 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування поданого клопотання, апелянт посилається на те, що апеляційна скарга на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 21 квітня 2023року, першочергово була подана вчасно, у передбачений законом десятиденний строк, а саме 28 квітня 2023 року.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного суду від 01.06.2023 року, апеляційна скарга була повернута скаржнику, з підстав того, що адвокатом належним чином не було підтверджено його повноваження.

Захисник вказує, що внаслідок непорозуміння, яке сталось, ОСОБА_1 , фактично позбавлений права на апеляційне оскарження, а тому вважає, що строк на подання апеляційної скарги пропущено з поважної причини, та підлягає поновленню.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що оскаржувана постанова суду є незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, як зазначає апелянт, суд першої інстанції не взяв до уваги те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо зупинки транспортного засобу, керування автомобілем ОСОБА_1 , натомість, зазначає, в даному випадку останній не був водієм в розумінні положень Правил дорожнього руху, автомобіль був припаркований, а сам ОСОБА_1 знаходився в салоні авто. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля «Volvo V50», як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, апелянт зазначає про те, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейських з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Окрім цього, захисник звертає увагу на те, що оскільки диспозиція ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність лише у разі керування транспортним засобом, а доказів того, що безпосередньо перед складанням протоколу ОСОБА_1 керував транспортним засобом суду не надано, тому, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Сіренка М.Ю., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та доводи апеляційної скарги, вважаю, що задоволенню підлягає лише клопотання про поновлення строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, оскільки, враховуючи обставини, наведені в апеляційній скарзі, цей строк було пропущено з поважних причин.

Що ж стосується самої апеляційної скарги, то вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновків судді, як щодо фактичних обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так і доведеності вини ОСОБА_1 у його вчиненні, а саме в тому, що останній, в порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Зокрема, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 082299 від 17 грудня 2022 року, зі змісту якого вбачається порушення водієм п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху; квитанцією приладу «Drager-Alcotest 7510» від 17 грудня 2022 року, тест № 435 з результатом 2.10 %; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 грудня 2022 року, а також відеозаписами з нагрудної камери поліцейського № 473501, записаними на DVD диск, який долучено до вказаного вище протоколу.

Погоджуюсь із зазначеними висновками судді, суд апеляційної інстанції вважає їх обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи, з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як це прямо передбачено ч. 2 ст. 266 КУпАП, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Згідно з вимогами п. 2 розділу І та п. 1 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 № 1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Крім того, як передбачено пунктами 7, 10 розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2Інструкції). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Враховуючи вимоги вищенаведених нормативних актів, а також обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які були встановлені на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги його захисника щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, а також щодо незаконності оскаржуваної постанови.

Це стосується також доводів апеляційної скарги адвоката Сіренка М.Ю. про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 був водієм у розумінні вимог п. 1.10 ПДР України, оскільки він не керував автомобілем, а знаходився в салоні автомобіля, який був припаркований, а так само відсутності доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і що автомобіль рухався взагалі, оскільки вони спростовуються сукупністю наявних у справі доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності.

Більш того, як зафіксовано на відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 фактично не заперечував як того, що керував транспортним засобом, так і того, що перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Безпідставними слід також визнати доводи апеляційної скарги про те, що поліцейські не зупиняли автомобіль ОСОБА_1 , а під`їхали до нього, коли він перебував в салоні автомобіля та нікуди не рухався, у зв`язку з чим, на думку сторони захисту, з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, а тому всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені відносно нього процесуальні документи, не можуть бути визнані належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки, незалежно від того, допустив ОСОБА_1 чи ні будь-які порушення правил дорожнього руху, факт керування транспортним засобом в період дії комендантської години, без наявності спеціальної перепустки, сам по собі є не тільки порушенням правових норм, встановлених на час воєнного стану, а й достатньою причиною для зупинки транспортного засобу, крім тих, які прямо передбачені ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Що ж стосується інших доводів апеляційної скарги, то вони також не спростовують законності та обґрунтованості висновків судді як щодо доведеності вини ОСОБА_1 , так і наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З урахуванням вищенаведеного, а також наявних у справі доказів, які були оцінені судом першої інстанції у відповідності до вимог, передбачених ст. 252 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вбачає жодних правових підстав для визнання оскаржуваної постанови такою, що винесена з порушенням норм матеріального чи процесуального права, а відтак і законних підстав для її скасування та закриття провадження у справі.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Сіренка М.Ю. не може бути задоволена, оскільки вона не містить у собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є незаконною або необґрунтованою, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду цієї скарги, суд апеляційної інстанції вважає необхідним залишити її без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 квітня 2023 року щодо ОСОБА_1 , - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Сіренку М.Ю. процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 квітня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Сіренка М.Ю. залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 квітня 2023 року,відповідно до якоїОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчиненняадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Дзюба О.А.