Справа № 732/375/23 Головуючий у 1 інстанції Карпинська Н. М.
Провадження № 33/4823/559/23
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника - Слєпченка С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Слєпченка С.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 20 червня 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Місцевим судом встановлено, що 14 березня 2023 року о 09:35 год, на а/д Н-28 Городня-Чернігів, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку проводився за згодою водія із застосуванням приладу Алкофор-505, результат огляду - 0,84 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Слєпченко С.А. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову суду необґрунтованою, невмотивованою та незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом повністю проігноровано обставини справи та відсутність доказів як факту керування ОСОБА_1 , так і факту руху транспортного засобу. Вказує, що камера поліцейського не передає запахи і тому є недопустимими посилання суду на те, що від ОСОБА_1 був явний «запах алкоголю з ротової порожнини». Звертає увагу на те, що транспортним засобом керував ОСОБА_3 , який одразу ж повідомив про це працівників поліції, проте останні не стали його слухати.

Також просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки ОСОБА_1 не був присутнім на проголошенні судового рішення, а оскаржувану постанову отримав засобами поштового зв`язку значно пізніше.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердив його захисник, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника Слєпченка С.А., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, зокрема, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З метою забезпечення принципу доступу громадян до правосуддя, з огляду на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 065176 від 14.03.2023, ОСОБА_1 , 14 березня 2023 року о 9 год 35 хв, на а/д Н-28 Городня-Чернігів, керував автомобілем ВАЗ 2105, р.н. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку проводився за згодою водія із застосуванням приладу Алкофор-505, результат огляду - 0,840 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 „а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, підписаний працівником поліції та особою, що притягається до адміністративної відповідальності.

Як убачається з інформації з роздруківки приладу Алкофор 505 прилад №14317, результат продування ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного приладу становить 0,840 проміле, з результатом останній погодилася та поставив свій підпис.

Посилання апелянта на відсутність доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, не є переконливими, з огляду на таке.

Як убачається з переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_4 не заперечував факт керування ним транспортним засобом, під час спілкування з водієм у працівників поліції виникла підозра про перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, про що йому було повідомлено та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння; останній погодився пройти огляд саме на місці зупинки транспортного засобу; результат огляду - 0,840 проміле, проти чого останній не заперечував. При цьому, ОСОБА_1 намагався домовитись з працівниками поліції не оформляти на нього протокол, що також свідчить про те, що саме він керував автомобілем (а.с.4).

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б не були предметом дослідження в суді першої інстанції, або порушень судом вимог матеріального або процесуального закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути установленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Городнянського районного суду Чернігівської області від 20 червня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника Слєпченка С.А. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 20 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний