Номер провадження: 33/813/1304/23
Номер справи місцевого суду: 522/8026/23
Головуючий у першій інстанції Ярема Х. С.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,

за участю секретаря Гуденка Д.О.,

захисника Маковецького Олександра Миколайовича

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань

апеляційну скаргу захисника Маковецького Олександра Миколайовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1

на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2023 року по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 гривень в дохід держави.

ОСОБА_1 постановою суду визнано винуватим у тому, що він 22 березня 2023 року о 16.16 год за адресою м. Одеса, вул. М. Арнаутська кут вул. Рішельєвська, керуючи автомобілем Audi A7 д/н НОМЕР_1 , став учасником ДТП та залишив місце пригоди, чим порушив п.2.10 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність по ст. 122-4 КУпАП.

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 135250 від 13 квітня 2023 року.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, захисник Маковецький О.М., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник Маковецький О.М. зазначає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди та залишення місця пригоди.

ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнає, категорично заперечує факт ДТП, та стверджує, що зіткнення його транспортного засобу із самокатом Kugoo pro під керуванням ОСОБА_2 не було, тілесних ушкоджень йому останньому не заподіювалось.

Захисник вказує, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про виклик та допит ОСОБА_3 , яка була свідком подій, так як їхала разом із ОСОБА_1 . Також суд безпідставно відмовив в клопотанні про витребування відеозапису автомобільного руху на перехресті вул. М.Арнаутська кут вул. Рішельєвська,

Також зазначає, що суд першої інстанції закрив провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вказавши, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_2 , повідомлений належним чином, до суду не з`явився, від нього надійшла заява про те, що він не має жодних претензій і бажання порушувати справу в суді.

Заслухавши доповідь судді пояснення осіб, що брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суд вважав доведеною його вину зібраними в справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 135250 від 13.04.2023, протоколом ААБ №135249 від 13.04.2023, за яким 22.03.2023 о 16.16 в м. Одесі по вул. М. Арнаутська - кут вул. Рішельєвська, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Audi A7 д/н НОМЕР_1 , не витримавши безпечний інтервал, здійснив зіткнення з самокатом Kugoo pro під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого водій ОСОБА_2 зазнав тілесних ушкоджень з матеріальними збитками, а також довідкою від 22.03.2023 № 2292, виданої КНП «Міська клінічна лікарня №11», згідно якої ОСОБА_2 звернувся 22 березня 2023 року до лікарні, встановлений діагноз - забій лівої ступні.

Оскільки водій ОСОБА_1 під час руху автомобілем став учасником дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої пошкодження (поранення) отримав ОСОБА_2 , після чого залишив місце ДТП, його вину у вчиненні зазначеного правопорушення суд першої інстанції вважає доведеною.

Однак, апеляційний суд вважає, що вищенаведені докази не можна вважати належними, допустимими та такими, що беззаперечно доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог КУпАП, одним із завдань провадження у адміністративних справах є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст. 247 і 280 КУпАП, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Згідно із вимогами ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Стаття 122-4 КУпАП встановлює відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Аналізом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, встановлено обов`язковість наявності двох взаємопов`язаних умов, які визначають подію: 1) дорожньо-транспортної пригоди; 2) доведеність обставин залишення водієм, причетним до її виникнення, місця дорожньо-транспортної пригоди.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто такою, яка відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила дорожнього руху, які є обов`язковими для виконання.

Згідно із п. 2.10 а ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Дорожньо-транспортною пригодою п. 1.10 Правил дорожнього руху визначає як подію, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

При цьому, диспозицією ст. 124 КУпАП не охоплюється завдання легких тілесних ушкоджень людині.

В апеляційній скарзі захисник Маковецький О.М. категорично заперечує факт ДТП, та стверджує, що зіткнення транспортного засобу ОСОБА_1 із самокатом Kugoo pro під керуванням ОСОБА_2 не було.

Так, згідно наявної в матеріалах справи копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 135249 від 13.04.2023, водій ОСОБА_1 22.03.2023 о 16.16 в м. Одесі по вул. М.Арнаутська кут вул. Рішельєвська, керуючи автомобілем Audi A7 д/н НОМЕР_1 , не витримавши безпечний інтервал, здійснив зіткнення з самокатом Kugoo pro під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого водій ОСОБА_2 зазнав тілесних ушкоджень з матеріальними збитками. Такими діями ОСОБА_1 порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність по ст. 124 КУпАП.

Доказів того, що зазначені тілесні ушкодження слід кваліфікувати як середньої тяжкості або тяжкі, що потягло б за собою кримінально каране правопорушення, у справі немає.

До матеріалів апеляційної скарги додана копії постанови Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2023 року (справа №522/8026/23, провадження №3/522/6164/23), якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито. При цьому, суд вказав, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і відповідно до ст. 247 КУпАП є підстави для закриття провадження у справі, оскільки відсутня об`єктивна сторона правопорушення, тобто спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З цього приводу апеляційний суд зазначає, оскільки диспозиція ст. 124 КУпАП не охоплює завдання легких тілесних ушкоджень людині, то само по собі закриття провадження по справі про притягнення особи до відповідальності за такою статтею не свідчить про відсутність дорожньо-транспортної пригоди та неможливість притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП за залишення місця ДТП.

В цьому випадку до уваги слід брати загальне поняття дорожньо-транспортної пригоди, яке діючим Порядком обліку ДТП затвердженим ПКМ України № 538 від 30.06.2005, визначається як подія (небезпечний випадок), що сталася під час руху дорожньо-транспортного засобу (далі транспортний засіб), унаслідок якої загинули або травмовані люди чи завдані матеріальні збитки.

Тому предметом доказування по теперішній справі є першочергово наявність ДТП.

З довідки від 22.03.2023 № 2292, виданої КНП «Міська клінічна лікарня №11», вбачається, що ОСОБА_2 звернувся 22 березня 2023 року до лікарні, та йому був встановлений діагноз - забій лівої ступні.

Часу звернення, як і причини та механізму і часу завдання вказаного тілесного ушкодження вказана довідка не містить.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Також, в справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Керуючись принципами презумпції невинуватості, поваги до людської гідності, загальними принципами здійснення судочинства, стандартом доказування «поза розумним сумнівом», з метою забезпечення справедливої процедури, апеляційний суд не може визнати довідку від 22.03.2023 №2292, видану КНП «Міська клінічна лікарня №11», згідно якої ОСОБА_2 звернувся 22 березня 2023 року до лікарні, та був встановлений діагноз - забій лівої ступні, доказом на підтвердження того, що встановлений діагноз ОСОБА_2 був встановлений саме внаслідок ДТП, а саме наїзду на нього автомобіля Audi A7 д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 в своїх поясненнях, які він надавав 31 березня 2023 року в Управлінні патрульної поліції в Одеській області, в поясненнях від 05 травня 2023 року, які він надавав суду першої інстанції та в апеляційній скарзі, категорично заперечує факт його зіткнення із самокатом Kugoo pro та факт наїзду на ОСОБА_2 .

Апеляційний суд звертає увагу, що на транспортних засобах Audi A7 д/н НОМЕР_1 та самокаті Kugoo pro, не зафіксовано жодних пошкоджень чи слідів можливої ДТП.

В апеляційного суду також виникають об`єктивні сумніви щодо пояснень ОСОБА_2 , оскільки 22.03.2023 останній вказував, що він стояв на світлофорі та чекав зелений сигнал, а автомобіль Audi A7 д/н НОМЕР_1 , переїхав його ліву ногу та поїхав з цього місця, при цьому в поясненнях від 13.04.2023, які він надав в Управлінні патрульної поліції в Одеській області, окрім вищезазначеного ОСОБА_2 також вказує, що після того як йому автомобіль Audi A7 д/н НОМЕР_1 переїхав ногу, він повернув праворуч, під`їхав до цього автомобіля та повідомив водію що той переїхав йому ногу і тільки після того поїхав.

Натомість, ОСОБА_2 постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 762906 від 13.04.2023, винесеній о 20-й год, визнано винуватим у тому, що він 22.03.2023 року о 16.13.год у м. Одесі, вул. Мала Арнаутська-кут Рішельєвської як водій транспортного засобу самоката Kugoo pro не виконав вимогу знаку 5.16, здійснив рух прямо при обов`язковому русі праворуч, чим порушив вимоги п. 8.4 ПДР України та п. 6.7. ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що його піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Доказів скасування вказаної постанови суду не надано.

Отже, неспростовним доказом, яким по справі є вказана постанова компетентного органу інспектором взводу УПП в Одеській області - доведено зворотнє поясненням потерпілого ОСОБА_2 , а саме те, що він продовжив рух прямо, а не поїхав за водієм ОСОБА_1 праворуч, щоб повідомити про те, що той наїхав йому на ногу.

Отже, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 135250 обставини саме щодо дорожньо-транспортної пригоди не знайшли свого підтвердження під час перегляду судового рішення судом апеляційної інстанції. А відтак і залишення такого місця ОСОБА_1 як водієм також не доведено належним чином.

Крім того, в суді апеляційної інстанції захисником Бабака С.С. надано наявну у нього на руках копію вказаного протоколу серії ААБ № 135250, з якої вбачається неспівпадіння з наявним в матеріалах справи протоколом.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення регулюється Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженунаказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року № 1376.

Нормами КУпАП визначено форму і основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення та змісту постанови, що приймається в конкретній справі. У них повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення та відомості, необхідні для розгляду справи, зокрема, дані про час, місце вчинення адміністративного правопорушення, його суть, дані про свідків і потерпілих, їх пояснення, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, про це також зазначається у процесуальних документах, тобто всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів в їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення.

Таким чином, протокол є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій, і є одним із основних джерел доказів.

Відповідно ст. 256 КУпАПу протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до п. 2.2. Наказу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.02.2015 № 3/02-15 «Про порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» в протоколі про адміністративне правопорушення не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, щодо якої він складений.

Пунктом 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженоїнаказом МВС України 06.11.2015 № 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Таким чином, всі дописані поліцейським відомості в протоколі про адміністративне правопорушення є такими, що вчинені в незаконний спосіб.

Зокрема, в протоколі серії ААБ № 135250 від 13 квітня 2023 року, який скерований до суду, зазначені пункти Правил дорожнього руху, які порушено ОСОБА_1 , та норми КУпАП, які передбачають за це відповідальність.

Натомість наданий захисником ОСОБА_1 адвокатом Маковецьким О. суду апеляційної інстанції другий екземпляр вказаного протоколу, який виданому першому на місці працівниками поліції у відповідності до вимог п. 8 розділу Другого Інструкції № 1376 про те, що протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідчить про відсутність в такому відомостей про пункт Правил дорожнього руху, які він порушив, та кваліфікацію дій правопорушника.

Вказане свідчить про те, що в протокол після ознайомлення з ним правопорушника під розписку було внесено дописи в частині порушених пунктів ПДР та кваліфікації дій.

З огляду на таке, вказаний протокол не може бути належним та допустимим доказом скоєння ОСОБА_1 правопорушення.

Отже, посилання в постанові суду як на встановлений на підставі належних та допустимих доказів факт залишення місця ДТП водієм ОСОБА_1 , що є порушенням п. 2.10.а Правил дорожнього руху і за що передбачена відповідальність ст. 122-4 КУпА, не ґрунтується на матеріалах справи.

Вказане також не може залишатися поза увагою апеляційного суду та є самостійною підставою для скасування постанови суду.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, керуючись принципами презумпції невинуватості, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, не доведено згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

За таких обставин, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Маковецького Олександра Миколайовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2023 року скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова