Житомирський апеляційний суд
Справа №285/6962/22 Головуючий у 1-й інст. Мозговий В. Б.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Радченко С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Радченко С.В., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисників: Семеньки Василя Михайловича, Костюка Сергія Миколайовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Семеньки Василя Михайловича, подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 лютого 2023 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 12.12.2022 року, о 00 год. 29 хв., по вул. Героїв Майдану в м. Новограді-Волинському керував автомобілем BMW, д.н.з НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагували на світло; виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а саме в Новоград-Волинському ТМО водій відмовився в присутності двох свідків, що було зафіксовано на нагрудну камеру, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Семенька В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність через неповне та не об`єктивне дослідження обставин справи. Зазначає, зокрема, про те, що відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення було складено під час дії повітряної тривоги та за відсутності ОСОБА_1 . Недоведені ознаки, за якими його підзахисному пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння. Відеофіксація обставин події є фрагментарною, що недопустимо, тощо.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників, які з`явилися в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у медичному закладі.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так з протоколу по адміністративне правопорушення від 12.12.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 12.12.2022 року, о 00 год. 29 хв., по вул. Героїв Майдану в м. Новограді-Волинському керував автомобілем BMW, д.н.з НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагували на світло; виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а саме в Новоград-Волинському ТМО водій відмовився в присутності двох свідків, що було зафіксовано на нагрудну камеру, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я за направленням поліцейського.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що останній від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився; наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с.10).

Слід зазначити, що як вбачається з відеозапису обставин події, ОСОБА_1 належним чином ознайомлено зі змістом складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, від підписання, та від отримання копії якого останній відмовився, що спростовує доводи апелянта про порушення процедури складення та ознайомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з протоколом про адміністративне правопорушення

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду в цілому дав належну оцінку всім доказам у справі та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі із нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вбачається, що зупинка автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , була обумовлена порушенням останнім комендантської години, про що ОСОБА_1 було неодноразово повідомлено без ознак будь-якої упередженості. Також останній не заперечував факту керування ним автомобілем перед його зупинкою, не висловлював будь-яких зауважень з цього приводу під час складення адміністративного матеріалу, що спростовує доводи апеляційної скарги в частині недоведеності ним керування транспортним засобом. Також вбачається, що ОСОБА_1 на чіткі та неодноразові пропозиції уповноваженої особи пройти освідування у медичному закладі, беззаперечно відмовився на проведення огляду. При цьому ОСОБА_1 було повідомлено за якими ознаками йому пропонується пройти освідування на стан сп`яніння та ці ознаки зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не були спростовані обгрунтовані висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозапису, як належному та допустимому доказу та який не має ознак переривання чи монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи. Факт наявності чи відсутності в матеріалах справи направлення на проходження медичного огляду не є обставиною, яка виключає винність ОСОБА_1 , оскільки останній відмовився від такого огляду.

Посилання апелянта щодо наявності повітряної тривоги під час співбесіди ОСОБА_1 з працівниками поліції апеляційний суд не може прийняти до уваги як такі, що виключають відповідальність ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП та звільняють його як водія від проходження огляду на стан сп`яніння. Вбачається, що ні водієм, ні його пасажирами не було звернуто жодної уваги на зазначену ситуацію та були відсутні заяви чи пропозиції про необхідність пройти до найближчого укриття, для завершення процедури проходження огляду. Таким укриттям, зокрема міг бути і найближчий медичний заклад, куди ОСОБА_1 неодноразово пропонувалося проїхати. Безпідставними, за таких обставин, є доводи апелянта, що ОСОБА_1 діяв в умовах крайньої необхідності.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Семеньки Василя Михайловича, подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 лютого 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко