ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2101/23 Справа № 233/3128/23 Суддя у 1-й інстанції - Леміщенко О. О. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., за участю секретаря судового засідання Васюта О.О., захисника особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності Кравченка О.М. який діє в інтересах ОСОБА_1 розглянувши апеляційну скаргу захисника Кравченка О.М. на постанову судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 липня 2023 року, щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 18 червня 2023 року о 10 год. 10 хв. в м. Костянтинівка в районі будинку №2 по вул.. Європейська в м. Костянтинівка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі категорично відмовився. Керування передано ОСОБА_3 . Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, який регламентує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 коп.

З таким судовим рішенням не погодився захисник Кравченко О.М. який діє в інтересах ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку.

У апеляційній скарзі апелянти просить скасувати оскаржувану постанову та постановити рішення яким закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. На обґрунтування апеляційних вимог вказує, що протокол про адміністративне правопорушення був складений не на місці зупинки транспортного засобу. Вважає, що співробітники поліції, які мали підозру на знаходження водія транспортного засобу у стані наркотичного сп`яніння, примушували його керувати автомобілем для переміщення у інше місце. Вказує, що відеофіксація правопорушення велась не спочатку та не у повному обсязі, оскільки переривалася на тривалий час. Вказує, що працівники поліції не повідомили про причину зупинки транспортного засобу. Вказує, що ніхто з працівників поліції направлення на огляд у заклад охорони здоров`я водію ОСОБА_1 не надавав, та коли воно було складено, не відомо. Вважає, що працівники поліції виводить ОСОБА_1 з психологічної рівноваги, змушуючи його сумніватися у своїх діях та відмовитися від проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Вважає, що суддею першої інстанції були проігноровані факти того, що докази у справі були неналежними, оскільки добуті з порушенням вимог діючого законодавства. Вважає, що суд був упередженим та необ`єктивним, зазначені захистом факти в сукупності і окремо кожен вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вислухавши думку захисника особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 який діє в інтересах ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №022380 від 18 червня 2023 року згідно якого 18 червня 2023 року о 10 год. 10 хв. в м. Костянтинівка по вул. Європейська, буд. №2 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився, що зафіксовано на бодікамеру. Від керування відсторонений. Керування транспортним засобом передано ОСОБА_3 . Своїми діями порушив вимоги пункту 2.5 та скоїв адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. (а.с.4)

Довідкою інспектора СРПП ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області Резніченка А., згідно якої ОСОБА_1 протягом року не притягався до адміністративної за ст. 130 КУпАП; посвідчення водія на його ім`я НОМЕР_2 від 18.12.2021 року, видане ТСЦ 1444 вилучене. (а.с.2)

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 червня 2023 року. (а.с.3)

Диском із відеозаписом на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом DAEWOO д.н.з. НОМЕР_1 його зупинку інспектором поліції та як під час спілкування з ОСОБА_1 інспектором поліції були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагували на світло. Зафіксовано як ОСОБА_1 було запропоновано проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння, але ОСОБА_1 та його відмову пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, висловившись при цьому: «У меня покажет, по-любому покажет, оно месяц держится, а это было недели две назад». Також зафіксовано, що ОСОБА_1 ознайомлено зі змістом протоколу та надав письмові пояснення у ньому. (а.с.5)

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що протокол про адміністративне правопорушення був складений не на місці зупинки транспортного засобу та співробітниками патрульної поліції при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення були порушені норми чинного законодавства, що унеможливлює законне притягнення до адміністративної відповідальності, є безпідставними та такими, що не підтверджуються наявними матеріалами справи, а навпаки спростовуються наявними відеозаписами.

Доводи апеляційної скарги, що співробітники поліції, які мали підозру на знаходження водія транспортного засобу у стані наркотичного сп`яніння, примушували ОСОБА_1 керувати автомобілем для переміщення у інше місце, є безпідставними та такими що також спростовуються наявними відеозаписами, згідно яких при зупинці працівниками поліції водія ОСОБА_1 йому було вказано зупинити автомобіль поза межами проїзної частини, і після зупинки ОСОБА_1 під час спілкування з інспектором поліції, у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги, що наявний відеозапис не можна визнати доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки він є не безперервним, та відеофіксація велась не спочатку, є необґрунтованими, оскільки відеозапис містить події правопорушення та хід спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, у апеляційного суду не виникає сумнівів щодо достовірності наявних відеозаписів у матеріалах справи.

Також апеляційний суд погоджується з твердженням суду першої інстанції, що відповідно до ст. 251 КУпАП показання технічних приладів, що мають функції кінозйомки, є лише одним із доказів та не має переважного значення у доказуванні. В той же час наявним відеозаписом підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Доводи апеляційної скарги, що працівники поліції не повідомили про причину зупинки транспортного засобу, є безпідставними та такими, що не впливають на доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Крім того як вірно зазначив суд першої інстанції, хоча копія постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП не долучена до справи, однак згідно наявного відеозапису ОСОБА_1 було допущене порушення правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом в момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції, а саме він керував транспортним засобом і не був пристебнутим паском безпеки, в зв`язку з чим відносно нього було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому є підстави вважати, що у працівників поліції були достатні підстави для зупинення транспортного засобу, водій якого порушує правила дорожнього руху.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що в даному випадку дії працівників поліції були законні, вони діяли в межах Закону України «Про Національну поліцію» оскільки завданнями поліції є забезпечення публічної безпеки і порядку, охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності.

Доводи апеляційної скарги, що ніхто з працівників поліції не надавав направлення на огляд у заклад охорони здоров`я водію ОСОБА_1 та коли воно було складено, не відомо є безпідставними та не спростовують факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року встановлений порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, з аналізу даної інструкції вбачається, що форма направлення надається водієві у разі направлення його для проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, тобто у разі проходження водієм огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або відмови від проходження, форма направлення не видається.

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, тому апеляційний суд не вбачає порушення поліцейськими порядку виявлення у ОСОБА_1 стану наркотичного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги, що працівники поліції виводять ОСОБА_1 з психологічної рівноваги, змушуючи його сумніватися у своїх діях та відмовитися від проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, є безпідставними та такими що повністю спростовуються наявними відеозаписами, при перегляді яких вбачається, що працівники поліції спілкувались з ОСОБА_1 ввічливо, не застосовуючи відносно нього будь-якого психологічного тиску, роз`яснено, що відмова від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння тягне за собою притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції був упередженим та необ`єктивним, а зазначені захистом факти в сукупності і окремо кожен вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та є безпідставними і розцінюються апеляційним судом, як спосіб захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи, що сукупність викладених апелянтом обставин у апеляційній скарзі вказують на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є недійсним, а долучені до нього матеріали є недопустимими доказами, є безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами.

Суддя апеляційного суду приходить до висновку, що підстави для скасування або зміни постанови судді районного суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Кравченка О.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 липня 2023 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя