"14" листопада 2023 р. Справа № 363/3280/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського РУП ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

08 червня 2023 року о 09 год. 35 хв. в с. Демидів Київської області по вул. Київська, 1, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки автомобіля водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час складання протоколів ОСОБА_1 заперечень та зауважень не виклав, у протоколі зазначив, що «вчора випив на протязі дня пива і їхав додому. З висновком не згоден».

Зазначені обставини підтверджуються:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 484130, із якого вбачається, що ОСОБА_1 був присутнім під час складання протоколу, підписав його та надав письмові пояснення;

- копією посвідчення водія ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного в присутності свідків та ОСОБА_1 , відповідно до якого графа «результати огляду на стан сп`яніння» містить прочерк, оскільки ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції до Вишгородської ЦРЛ від 08 червня 2023 року, зафіксовано наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, у якому в графах «огляд проводився за допомогою» та «результати огляду» містять прочерки, оскільки останній відмовився від проходження медичного огляду;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких останні вказують, що 08 червня 2023 року стали свідками того, що громадянин ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер;

- відеозаписом, із якого вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано у присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер, на дану законну вимогу співробітника поліції ОСОБА_1 відповів чіткою, зрозумілою та однозначною відмовою, повідомив що дійсно напередодні вживав алкогольні напої і не впевнений покажуть щось результати огляду, чи ні, а тому вирішив відмовитись, йому було повідомлено що у разі відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на нього буде складено адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- розпискою ОСОБА_4 про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортними засобами;

- витягом з ІПС МВС України «Армор».

ОСОБА_1 в суді показав суду, що 08 червня 2023 року приблизно у період з 08 год. 00 хв. до 08 год. 30 хв. його зупинили працівники поліції на блок посту у с. Демидів. Він запитав у поліцейських причину зупинки, ті йому нічого не пояснили, взяли документи на перевірку, права та обов`язки йому не роз`яснили. Далі поліцейські покликали його у свій службовий автомобіль, де повідомили що вони вбачають у нього ознаки алкогольного сп`яніння, надалі запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у тому числі і проїхати до лікарні для проходження огляду там, ОСОБА_1 , на цю пропозицію відповів відмовою. Під час цього були залучені свідки, яких поліцейські зупинили, протокол свідки не підписали. Після цього поліцейські виписали йому штраф за відсутність поліса страхування та протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, автомобіль передали свідку ОСОБА_4 , який за словами ОСОБА_1 також був у не тверезому стані та не мав посвідчення водія при собі. ОСОБА_1 подав заяву про закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутністю складу правопорушення. Посилався на наявні порушення при складанні адміністративного матеріалу, а саме: матеріали справи не містять доказів наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння, в матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом, на нього здійснювався психологічний тиск, внаслідок якого його було дискредитовано та складено протокол, у матеріалах справи відсутні відомості щодо отримання посвідчення водія національного зразка, свідки не залишили свої підписи у протоколі про адміністративне правопорушення;йому не роз`яснили права та обов`язки, його не було доставлено до медичного закладу для проходження додаткового тесту на стан алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що в той день він рибачив, потім його підвозив ОСОБА_1 , на КП Демидів їх зупинили працівники поліції, причиною зупинки працівники поліції вказали, що водій п`яний, вимагали документи для перевірки, потім повідомили що ОСОБА_1 перебуває у нетверезому стані, останній запропонував поліцейським проїхати до лікарні для проходження огляду там, проте поліцейські відмовилися, не роз`яснили ОСОБА_1 права та обов`язки, він особисто не бачив у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, він не був допитаний як свідок, поліцейські не пропонували ОСОБА_5 проїхати до лікарні. Пояснює, що розписку про відсторонення ОСОБА_1 він писав, проте після складання адміністративних матеріалів далі за кермом поїхав ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Правилами дорожнього руху України встановлено, що водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

З відеозапису з бодікамери поліцейського вбачається, що 08 червня 2023 року працівники поліції запропонували громадянину ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився.

Суд критично ставиться до твердження ОСОБА_1 , що матеріали справи не містять доказів наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції, у ОСОБА_1 вбачаються наступні ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук.

Суд не приймає до уваги доводи щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки в особистих усних поясненнях, наданих у суді, ОСОБА_1 особисто підтвердив, що він керував транспортним засобом та рухався з с. Феневичі у напрямку м. Київ, також підтверджується відеозаписом.

Посилання ОСОБА_1 , що на нього здійснювався психологічний тиск, внаслідок якого його було дискредитовано та складено протокол, суд вважає необґрунтованим, оскільки жодних доказів вказаним обставинам ОСОБА_1 не надав, поліцейські під час складання адміністративних матеріалів виконували свої функціональні обов`язки, що не може вважатись здійсненням психологічного тиску, із відеозапису ці обставини не підтверджуються.

Зауваження ОСОБА_1 , що у матеріалах справи відсутні відомості про те, чи отримував він посвідчення водія національного зразка, суд не приймає, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення додано копію посвідчення водія ОСОБА_1 , отже він вважається водієм в розумінні Закону України «Про дорожній рух».

Посилання ОСОБА_1 , що працівники поліції не доставили його до медичного закладу суд не приймає, оскільки ОСОБА_1 однозначно, чітко та зрозуміло відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, жодних скарг або зауважень з цього приводу у протоколі не виклав, особисте бажання або вимогу проїхати до лікарні для проходження огляду там ОСОБА_1 не висловив, також у матеріалах справи міститься направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, тому суд констатує, що працівниками поліції було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП.

Посилання щодо не роз`яснення йому прав та обов`язків, суд не приймає, оскільки як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було ознайомлено з його правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, також у протоколі міститься особистий підпис ОСОБА_1 , жодних скарг або зауважень про не ознайомлення його з правами та обов`язками протокол не містить.

Інші доводи ОСОБА_1 щодо його невинуватості, судом не приймаються до уваги, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та не впливають на висновки суду.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП та відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, є достовірними та підтверджені зазначеними вище доказами.

За таких підстав, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вину у тому, що він керував транспортним засобом та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, доведено повністю.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують або ж обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати, щодо нього стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні стягнення суд ураховує конкретні обставини справи та дані про особу правопорушника.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 36, 124, 122-4, 130, 283 і 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП України судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. на користь держави.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя С.В. Олійник