Справа 350/1741/23
Номер провадження 3/350/610/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2023 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Бейко А.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

в с т а н о в и в:

Відділенням поліції №2 (сел.Рожнятів ) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області направлено до суду для розгляду справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №992575, ОСОБА_1 10.10.2023 року близько 13:00 год. в АДРЕСА_2 у магазині «Стожари» вела господарську діяльність без ліцензії, а саме вела торгівлю пивом «Київське розливне», алк. 3,8 (об).

У судове засідання ОСОБА_1 не прибула, однак направила до суду письмові пояснення, у яких просила провести розгляд у справі у її відсутності. Щодо інкримінованого їй адміністративного правопорушення у письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначила, що вона є підприємцем і здійснює господарську діяльність у кафе, що знаходиться в АДРЕСА_2 . В даному приміщенні є також продуктовий магазин, підприємницьку діяльність в котрому проводив її чоловік, однак на даний час у магазині торгівля не здійснюється, фактично магазин закритий. Вхід в її заклад здійснюється через центральні двері, тобто через приміщення колишнього магазину. 10.10.2023 до приміщення недіючого магазину зайшов поліцейський, вона в той час перебувала в залі кафе, де був обід. Побачивши працівника поліції, вона вийшла до нього. Поліцейський пояснив їй, що він виявив під прилавком пляшки з пивом та конфісковує їх, оскільки йому відомо що в магазині відсутня ліцензія. Однак, вона пояснила поліцейському, що магазин вже не діючий, а пиво попередньо було придбане її чоловіком, який має на фірмі робітників та яких інколи після робочого дня пригощає в кафе. Однак, поліцейський сказав їй, що в нього все зафіксовано на камеру, тому в нього достатньо доказів щоб вилучити пиво. Фактично, вона не усвідомлюючи наслідків підписала пояснення, складені поліцейським. Також ОСОБА_1 зазначила, що вона ніколи не продавала жодних алкогольних напоїв в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Поліцейським чи іншою особою не було здійснено покупки вказаного в протоколі пива, жодних коштів їй ніхто не платив. Таке пиво було придбано завчасно її чоловіком ОСОБА_2 для власного споживання. Також до письмових пояснень ОСОБА_1 долучила ліцензію на ім`я ОСОБА_2 , що підтверджує факт здійснення ним господарської діяльності з продажу алкогольних напоїв в магазині ОСОБА_3 .

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши всі докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, враховуючи таке.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно із ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Положеннями ч.1 ст.164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП має бланкетний характер, тому в протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено посилання на норму спеціального закону, який регламентує ту чи іншу діяльність, яка потребує ліцензування, та яку відповідно порушила особа.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом цього правопорушення законодавець визначає суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. Господарська діяльність будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

З аналізу вищезазначених норм чинного вбачається, що господарська діяльність є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

На розгляд суду на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №992575 від 10.10.2023, письмові пояснення ОСОБА_1 від 10.10.2023, виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 , квитанцію №23.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №992575 від 10.10.2023, який за своєю суттю є основоположним документом, на підставі якого особу можна притягнути до адміністративної відповідальності, в якому зазначено відомості про посадову особу, яка склала даний протокол та особу, відносно якої він складений, суть адміністративного правопорушення та стаття, якою воно регламентоване. Зокрема зазначено, що ОСОБА_1 10.10.2023 року близько 13:00 год. в АДРЕСА_2 у магазині «Стожари» вела господарську діяльність без ліцензії, а саме вела торгівлю пивом «Київське розливне», алк. 3,8 (об).

Відповідно до cт.cт.254-256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП є джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків потерпілих якщо вони є; пояснення, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, суд проводить розгляд справи про адміністративне правопорушення.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Водночас, складаючи протокол про адміністративне правопорушення, уповноважена особа описує та фіксує в ньому обставини, дії та події, які на її суб`єктивну думку є виявленим адміністративним правопорушення, однак, допоки кінцеве рішення не буде прийняте уповноваженим органом (в даному випадку судом) у встановленому законом порядок на основі всебічного дослідження всіх доказів, такий протокол не породжує будь-яких правових наслідків для особи, щодо якої він складений, як і не встановлює її прав і обов`язків.

Тобто протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у справі в розумінні статті 251 КУпАП, якщо обставини, викладені в ньому не будуть підтверджені іншими належними, достатніми та допустимими доказами.

Зазначене є гарантією об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення та виключає можливість притягнення невинних осіб внаслідок упередженого та/або необ`єктивного складення уповноваженими особами відповідних адміністративних матеріалів щодо тих чи інших осіб.

Враховуючи інкриміновані протоколом ОСОБА_1 діяння, суд повинен встановити на підставі долучених до матеріалів справи доказів факт провадження ОСОБА_1 господарської діяльності, в тому числі без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

У своїх поясненнях, долучених до матеріалів справи, ОСОБА_1 стверджує, що вона є підприємцем і здійснює господарську діяльність у кафе, що знаходиться в АДРЕСА_2 , однак не веде господарську діяльність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за тією ж адресою, як про це зазначено у протоколі.

Окрім цього, ОСОБА_1 стверджує, що виявлені поліцейським під прилавком пляшки з пивом придбані завчасно її чоловіком ОСОБА_2 для власного споживання та не є предметом підприємницької діяльності, а тому на таку продукцію вона не зобов`язана мати будь-яких дозвільних документів. Вона ніколи не продавала жодних алкогольних напоїв в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а поліцейським чи іншою особою не було здійснено покупки вказаного в протоколі пива, жодних коштів їй ніхто не платив.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Щодо долучених до матеріалів справи письмових пояснень від 10.10.2023 суд зазначає, що ОСОБА_1 стверджує, що підписала такі пояснення, написані поліцейським, не усвідомлюючи наслідків такої дії.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 15.05.2019 (справа № 537/2088/17 провадження №К/9901/29523/18) висловив правову позицію, у якій зазначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 заперечує свою причетність до вчинення інкримінованого їй адміністративного правопорушення, керуючись принципом презумпції невинуватості, суд вважає недопустимим доказом винуватості ОСОБА_1 письмові пояснення від 10.10.2023, написані поліцейським та підписані нею.

До матеріалів справи не долучено будь-яких інших доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення щодо факту провадження ОСОБА_1 господарської діяльності у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у с.Креховичі по вул.Залізничній, в тому числі без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Зокрема, не долучено фото-відео фіксації правопорушення, пояснень свідків, грошових коштів, фіскальних документів на підтвердження факту реалізації алкогольних напоїв (чеки, квитанції), а також не встановлено осіб, які придбавали вказану продукцію.

Окрім цього, у матеріалах справи, в тому числі протоколі, відсутні відомості про свідків, які могли б підтвердити, що за викладених у протоколі обставин ОСОБА_1 здійснювала продаж алкогольних напоїв без отримання відповідної ліцензії.

Сам факт виявлення та вилучення поліцейським алкогольних напоїв (пива), що зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, не може свідчити про реалізацію цих товарів, оскільки до матеріалів справи не долучено будь-яких доказів на підтвердження цього.

Отже, під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП відносно ОСОБА_1 доказів на підтвердження винуватості останньої у пред`явленому обвинуваченні не було здобуто.

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не є суб`єктом інкримінованого їй адміністративного правопорушення, а в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, оскільки доказів про протилежне у матеріалах справи немає.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Отже, згідно з вимогами ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

В силу вимог ч.4 ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Згідно з ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності належних та достатніх доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених вище обставин суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Щодо вилучених відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №992575 речей для тимчасового зберігання, суд зазначає таке.

Суд встановив, що ОСОБА_1 протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №992575 поставлено у провину продаж алкогольних напоїв, зокрема пива марки «Київське розливне» без отримання відповідної ліцензії.

У відповідній графі протоколу зазначено, що у присутності понятих проведено особистий огляд та огляд речей, передбачені статтею 264 КУпАП, що були у гр-ки ОСОБА_1 , та згідно із статтею 265 КУпАП виявлені речі вилучено для тимчасового зберігання, зокрема: три пляшки пива «Київське розливне» ємністю 0,6 л та три пляшки пива «Київське розливне» ємністю 1,95 літра.

Такі ж відомості про факт вилучення у ОСОБА_1 вищезазначених марок пива у відповідній кількості вбачаються і з квитанції №23, долученій до матеріалів справи.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Однак, матеріалами справи не підтверджено, що вилучені алкогольні напої, про які зазначено у фабулі протоколу, є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що суд прийшов до переконання про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тому вилучені у ОСОБА_1 алкогольні напої відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №992575 та квитанції №23 підлягають поверненню останній.

Керуючись п. 1 ст.247, 256 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Речі, вилучені відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №992575 та квитанції №23 для тимчасового зберігання повернути ОСОБА_1 .

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя А.М. Бейко