ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/7643/23 Головуючий в 1 інст. Савеленко О.А.
Провадження № 33/807/737/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 листопада 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю представника ОСОБА_1 адвоката Качуренко Ю.Ю. в режимі відеоконференції за допомогою онлайн-сервісу відеозв`язку EASYCON, іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 вересня 2023 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, стягнуто судовий збір.

Згідно з відомостями постанови, суддя місцевого суду встановив, що 15.07.2023 р. о 08 годині 05 хвилин в м. Запоріжжя на перехресті вул. Ігоря Сікорського та Цитрусова, буд. 88, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Suzuki RF400», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху при зміні напрямку руху, не переконався в безпеці маневру та допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з транспортним засобом «Mazda 3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який здійснював маневр ліворуч у попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілям завдано механічні ушкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою суду, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій висловлює думку про необхідність скасування даної постанови.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, зазначає про відсутність дорожніх знаків, які позначали відрізок проїзної частини, на якій сталася дорожньо-транспортна пригода, у зв`язку з чим, апелянт діяв в межах приписів існуючих дорожніх знаків на вказаному проміжку проїзної частини автомобільної дороги у суворій відповідності до обставин дорожньої обстановки, що існувала у відповідний проміжок часу з дотриманням ПДР.

ОСОБА_1 вказує на те, що його захисник звертався до суду першої інстанції з клопотаннями про витребування додаткової інформації та проведення судової інженерно-транспортної експертизи, які були судом проігноровані.

Крім того, захисником була подана заява про відкладення судового засідання, призначеного на 07.09.2023 р. у зв`язку з перебуванням адвоката у відрядженні. Однак, місцевий суд, пославшись на ст. 38 КУпАП, розглянув даний матеріал, з чим не погоджується апелянт та вважає висновки суду такими, що не відповідають дійсності, оскільки в даному конкретному випадку строк притягнення до адміністративної відповідальності спливає 14.10.2023 р.

Безпідставне ігнорування зазначених клопотань позбавило ОСОБА_1 права на захист.

Апелянт стверджує, що не порушував жодних приписів Правил дорожнього руху. Судом першої інстанції не було проведено ефективне судове слідство, повне та всебічне з`ясування фактичних обставин справи.

Суд першої інстанції при постановлені оскаржуваного рішення, сформулював свої висновки на припущеннях, обмежившись фрагментарним цитуванням і вибірковим пристосуванням фактичних обставин справи.

На думку ОСОБА_1 , все викладене вище дає підстави для перегляду даної справи в апеляційному порядку та скасування постанови суду.

З метою дослідження технічних дій кожного учасника ДТП, необхідно провести експертизу.

Просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.09.2023 р., постановити нову, якою провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, та присутність захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Качуренко Ю.Ю., яка зазначила про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , суддя вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши адвоката, яка підтримала апеляційну скаргу у повному обсязі, наполягала на скасуванні постанови суду першої інстанції та закритті провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , який заперечував вимогам апеляційної скарги, наполягав на тому, що він діяв у межах ПДР, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з відомостей, наявних в матеріалах справи, суд першої інстанції не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 щодо порушення Правил дорожнього руху України.

Переглядаючи оскаржувану постанову в межах доводів поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її законність та обґрунтованість.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відображеного у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 047636 від 15.07.2023 р., суд першої інстанції послався на відомості, викладені у схемі місця ДТП, заяву ОСОБА_1 , письмових поясненнях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Пунктом 10.1 Правил дорожнього руху встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до пункту 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Сукупність доказів, які містяться у матеріалах справи, свідчать про те, що вищезазначені норми ОСОБА_1 не були дотримані.

Так, місцевим судом, з урахуванням схеми місця ДТП та письмових пояснень учасників пригоди, зроблено правильний та обґрунтований висновок про те, що ОСОБА_1 , не вибравши безпечну швидкість руху, перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в результаті чого сталося зіткнення транспортних засобів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції, проігнорувавши клопотання адвоката про відкладення судового засідання, розглянув справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його представника, чим позбавив права на захист.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд встановив, що, судове засідання 07 вересня 2023 р. відбулося за відсутності ОСОБА_1 та його адвоката, оскільки суд першої інстанції мав у своєму розпорядженні підтвердження належного сповіщення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, клопотань про перенесення слухання справи безпосередньо від нього не надходило.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що направлення адвокатом клопотання про перенесення судового розгляду не є обов`язковою умовою відкладення судового засідання, оскільки відноситься до дискреційних повноважень суду з урахуванням вагомості причин неприбуття до судового засідання, чого у даному випадку місцевий суд не вбачав.

Одночасно слід відмітити дотримання судом першої інстанції встановлених строків розгляду справи про адміністративне правопорушення з урахуванням строків накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005, де звернуто увагу судів на те, що своєчасний розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема й ст. 124 КУпАП, має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб.

Між тим, апеляційним судом було задоволено клопотання ОСОБА_1 та поновлено строк на апеляційне оскарження постанови суду, таким чином відновлено його право на захист.

Що стосується вимог апеляційної скарги по суті інкримінованих обставин, апеляційний суд приходить до наступного.

Невизнання ОСОБА_1 провини в порушенні Правил дорожнього руху є способом захисту останнього від інкримінованого звинувачення.

Доводи апелянта щодо дій в межах приписів існуючих дорожніх знаків на вказаному відрізку проїзної частини у суворій відповідності до дорожньої обстановки та ПДР, слід визнати необґрунтованими та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 15.07.2023 р. о 08 годині 05 хвилин в м. Запоріжжя на перехресті вул. Ігоря Сікорського та Цитрусова, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Suzuki RF400», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху при зміні напрямку руху, не переконався в безпеці маневру та допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з транспортним засобом «Mazda 3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який здійснював маневр повороту ліворуч у попутному напрямку.

Викладені у протоколі відомості підтверджуються схемою місця ДТП та фотографіями (а.с. 2, 6), які фіксують слідову інформацію, розташування транспортних засобів та їх пошкодження.

Учасники пригоди ознайомлені зі схемою, що засвідчується їх підписами у відповідній графі, будь-які зауваження відсутні.

Зазначені обставини узгоджуються з письмовими поясненнями ОСОБА_2 про те, що він, керуючи автомобілем, переконавшись в безпеці свого маневру, почав здійснювати поворот ліворуч, та завершуючи який, відчув удар в ліву задню сторону транспортного засобу.

За письмовими поясненнями ОСОБА_1 , останній підтвердив здійснення ним наїзду на автомобіль під керуванням ОСОБА_2 в задню ліву частину його транспортного засобу.

Отже, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, послідовність дій водіїв, зафіксовані пошкодження транспортних засобів та місця їх розташування, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апелянта не спростовують зазначені в постанові суду відомості, які в своїй сукупності свідчать про порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 10.1, 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

З огляду на встановлені обставини, суд першої інстанції залишив без задоволення клопотання адвоката про проведення судової інженерно-транспортної експертизи, з чим погоджується й апеляційний суд, оскільки у даному випадку відсутня необхідність залучення відповідного спеціаліста у зв`язку з наявністю по справі доказів, що відповідають критерію достатності задля правильного вирішення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на усталену практику Європейського суду з прав людини, яка з урахуванням положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, та говорить про те, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, належним чином вмотивовані, повністю відповідають фактичним обставинам справи, суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ст. 124 КУпАП.

Наведені в апеляційній скарзі твердження правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах доводів апеляційної скарги. Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 вересня 2023 р., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник

Дата документу Справа № 336/7643/23