ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М. розглянувши, які надійшли з Житомирського РУП про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.184 ч.1 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу в АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 21.09.2023 близько 08 год. 47 хв. ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання неповнолітньої ОСОБА_2 , 2010 року народження, яка за адресою: АДРЕСА_2 палила електронну цигарку на території навчального закладу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 29.09.2023 їй зателефонувала класний керівник та повідомила, що її донька палила електронну цигарку на території школи. 02.10.2023 вона прийшла до школи, де їй на підтвердження цієї інформації надали фото з Інстаграм, де її донька зображена у диму. Заначила, що належним чином виконує батьківські обов`язки, щодо виховання доньки, який забезпечно всі належні умови для проживання, навчання, дозвілля. Крім того, вона є головою батьківського комітету і приділяє багато уваги навчанню доньки.

Опитана в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що ніколи до школи не приносила електронні цигарки, як їх і не палить. Її однокласник ОСОБА_3 запропонував зробити гарне фото її силуету в диму, на що вона і погодилася. Зазначений факт був поодинокий, вона не думала, що будуть такі наслідки і що однокласник викладе це фото в Інстаграм.

Опитана в судовому засіданні класний керівник ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_5 навчається в її класу з цього навчального року. На початку навчання дівчинка показували гарні результати по поведінці та навчанню, а потім змінила свою поведінку, про що скаржилися інші викладачі. Про факт паління електронних цигарок в школі стало відомо з фото в Інстаграм, у зв`язку з чим викликалася мама та директором направлено відповідно матеріали до різних служб. Наразі ОСОБА_6 дещо виправилася. Також зазначила, що мама дівчинки постійно з нею в контакті.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, свідка, думку захисника, дослідивши матеріали справи, додатково надані матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Щодо обґрунтованості поширення на вказану категорію справ гарантій Конвенції необхідно зазначити таке.

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.

Відповідно звернуто увагу уповноважених осіб на необхідності дотримання правил та процедур під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належному фіксуванні доказів вчинення правопорушення та їх зберіганні тощо.

У справах проти України ЄСПЛ розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Одночасно практика Європейського суду з прав людини щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення зосереджена навколо фундаментальних засад здійснення правосуддя у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, забезпеченні дотримання положень Конвенції в частині реалізації статті 6, яка гарантує кожному право на справедливий суд.

Об`єктом адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризється наяністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Диспозиція зазначеної норми статті є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самотсійного життя та праці.

Фабула змісту протоколу про адміністративне правопорушення не конкретизована, а саме не зазначено у який спосіб ОСОБА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків. Тобто не визначено які саме її неправомірні діяння вказують на таке ухилення.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні акту обстеження умов проживання неповнолітньої ОСОБА_7 , складеного управлінням у справах дітей Житомирської міської ради, від 30.10.2023, неповнолітня ОСОБА_6 проживає в належних та необхідних умовах. Для виховання та розвитку дитини створено всі необхідні умови.

Щодо фактів, які мали місце 21.09.2023 ОСОБА_1 було проведено бесіду виховного характеру з донькою, про що в судовому засіданні також пітдвердила ОСОБА_5 . При цьому, остання зазначила, що мама постійно займається її вихованням, допомогає в навчанні, цікавиться її особистими інтересами та проводить з нею вільний від роботи час.

Отже, ухилення батьків від виконання своїх обов`язкі має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суду не надано, які і не здобуто під час судового розгляду не здобуто доказів винної поведінки ОСОБА_1 або свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, досліджені в судовому засіданні докази спростовують відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення про неналежне виконання батьківськтх обов`язків ОСОБА_1 .

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністартивна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно с п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведені обставини, матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім інкримінованих адміністративних правопорушень, передбачених ст.184 ч.1 КУпАП., що виключає провадження у справі та підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247,283, 284, КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. ст. 184 ч.1 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.М.Костенко